ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" липня 2024 р. Справа№ 910/13255/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Скрипки І.М.

суддів: Гончарова С.А.

Сибіги О.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Скай Хендлінг" на рішення Господарського суду міста Києва від 26.12.2023

у справі № 910/13255/23 (суддя Карабань Я.А.)

за позовом Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Скай Хендлінг"

про стягнення 34 835,86 грн,

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Скай Хендлінг" про стягнення суми заборгованості в розмірі 34 835,86 грн, з яких: 27540,00 грн основний борг, 5 954,06 грн пеня, 357,25 грн 3% річних та 984,55 грн інфляційні втрати.

Позовні вимоги, з посиланням на ст.11, 509, 526, 530, 625, 626, 629, 901, 903 Цивільного кодексу України, ст.175, 193, 216, 229, 230, 231 Господарського кодексу України, обґрунтовані неналежним виконанням своїх обов`язків за генеральною угодою №02.1-14/4-08 про умови здійснення господарської діяльності з надання послуг з технічного обслуговування від 23.07.2019, в частині повної та своєчасної оплати послуг.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.12.2023 у справі № 910/13255/23 позов задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Скай Хендлінг" на користь Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" 27540 грн основного боргу, 5954 грн 06 коп пені, 357 грн 25 коп 3% річних, 823 грн 12 коп інфляційних втрат та 2671 грн 56 коп судового збору.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Задовольняючи позов частково, суд виходив з того, що:

- матеріалами справи підтверджується факт наявності у відповідача заборгованості в розмірі 27 540,00 грн по оплаті фіксованих платежів за період з лютого 2022 року по червень 2023 року, доказів її погашення відповідачем, у порядку передбаченому Господарського процесуального кодексу України, суду не надано та наявність вказаної заборгованості не спростовано, тому позовні вимоги є обґрунтованими в частині стягнення суми основної заборгованості;

- розрахунок 3% річних, здійснений позивачем за загальний період з 14.01.2023 по 27.07.2023, відповідає вимогам зазначених вище норм цивільного законодавства та є арифметично вірним, тому вказані вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних у сумі 357,25 грн підлягають задоволенню;

- розрахунок суми інфляційних втрат за період з 14.01.2023 по 27.07.2023 у сумі 984,55 грн є арифметично невірним, у зв`язку з чим судом першої інстанції здійснено власний перерахунок інфляційних втрат за визначений позивачем період та за розрахунком суду стягненню з відповідача підлягають інфляційні втрати в загальному розмірі 823,12 грн, а тому позов у цій частині підлягає частковому задоволенню;

- розрахунок пені, за загальний період з 14.01.2023 по 27.07.2023 в розмірі 5 954,06 грн, є обґрунтованим та арифметично вірним, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню;

- матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження повідомлення відповідачем позивача про настання форс-мажорних обставин у порядку та строки, визначені в п.7.3. генеральної угоди, а тому суд відхиляє доводи відповідача в цій частині, оскільки останній, внаслідок неповідомлення позивача про неможливість виконання своїх обов`язків, не має права посилатися на зазначені обставини в подальшому відповідно до п. 7.3 угоди.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги зводяться до наступного:

- суд першої інстанції порушив право відповідача на справедливий судовий розгляд, оскільки загальна тривалість оскаржуваного процесу є надмірною і не відповідає вимозі «розумності строку»;

- суд першої інстанції не врахував, що двосторонній характер договору надання послуг зумовлює взаємне виникнення у кожної зі сторін прав та обов`язків, з укладенням такого договору Аеропорт прийняв на себе обов`язок забезпечити Компанії можливість здійснювати авіаційну діяльність (надання послуг з наземного адміністрування) на території аеропорту «Бориспіль» з використанням інфраструктури Аеропорту, і водночас набув права вимагати її оплати, Компанія, у свою чергу, зобов`язана здійснити оплату наданої послуги та водночас набула права вимагати від Аеропорту надавати їй доступ до інфраструктури Аеропорту, визначеної укладеною Угодою, настільки, наскільки це необхідно Компанії для надання послуг з наземного адміністрування;

- висновки суду першої інстанції в частині того, що зупинення діяльності (відповідача) не звільняє від обов`язків, передбачених Угодою, як і наявність чи відсутність рейсів не звільняє відповідача від обов`язку виконати договірні зобов`язання в частині фіксованих платежів, не відповідають дійсності, суперечать наявним в матеріалах справи документам, що у свою чергу не відповідає принципу вірогідності доказів;

- судом першої інстанції не враховано наявну в матеріалах справи Директиву з безпеки AGA.SD-05-2022 від 11.08.2022, видану Державною авіаційною службою України, у якій уповноваженим органом визначені умови відновлення діяльності суб`єктів наземного обслуговування після припинення або скасування воєнного стану;

- апелянт, починаючи з 24.02.2022, після закриття повітряного простору України для авіарейсів цивільних повітряних суден до закінчення військових дій не обслуговує авіарейси, позбавлений можливості потрапити на територію аеропорту «Бориспіль», позбавлений можливості користуватися інфраструктурою Аеропорту;

- основною обставиною припинення роботи апелянта в аеропорту «Бориспіль» є саме військові дії, які: змусили закрити повітряний простір для цивільної авіації, обслуговування яких здійснював відповідач, припинили дію полісу обов`язкового авіаційного страхування для законного здійснення відповідачем господарської діяльності, заблокували відповідачу доступ в аеропорт «Бориспіль» по причині відсутності авіарейсів перевізників Товариства з обмеженою відповідальністю «Скай Хендлінг».

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу заперечує проти доводів відповідача, викладених в апеляційній скарзі, зазначає, що твердження відповідача про зупинення діяльності позивачем, починаючи з 24.02.2022 не відповідають дійсності та не підтверджені жодними доказами, рішення про зупинення діяльності позивача не приймалися ані позивачем, ані будь-яким іншим органом, та на офіційному сайті позивача таке рішення не публікувалося, інформація, на яку посилається відповідач у апеляційній скарзі, отримана відповідачем з мережі Інтернет, не стосувалася зупинення операційної і повного зупинення господарської діяльності позивача, що підтверджується інформацією, наведеною Державіаслужбою у NOTAM A0027/23 та Ц0025/23, згідно якої повітряні судна, що мають дозвіл на виконання польотів від Генерального штабу ЗС України та державні повітряні судна мають право використовувати повітряний простір України, а також інформацією на офіційному сайті позивача, в якій систематично висвітлювалася діяльність позивача, в тому числі у спірний період; зауважує, що ДП МА «Бориспіль» жодним чином не перешкоджало та не обмежувало відповідача у доступі на територію ДП МА «Бориспіль», у випадку відсутності доступу на територію ДП МА «Бориспіль» і відсутності можливості перебувати на території аеропорту, позивач би повідомив про це відповідача у відповідь на його листи про надання доступу, проте, на всі звернення відповідача доступ на територію аеропорту надавався, що свідчить про відсутність жодних скарг відповідача та інших доказів, які б підтверджувати такі твердження відповідача; звертає увагу, що в апеляційній скарзі відповідач стверджує, що на початку 2023 керівник відповідача особисто відвідував підрозділи і служби позивача, тобто був на території ДП МА «Бориспіль»; посилається на те, що позивач не має зазнавати негативних наслідків у вигляді недоотримання коштів за надані послуги за договором, оскільки саме відповідач повинен був усвідомлювати відсутність у нього такої можливості, та у разі необхідності, відповідач мав право розірвати Договір для не отримання спірних послуг; вважає, що відповідач своїми доводами нівелює погоджені сторонами умови Генеральної угоди №02.1-14/4-08 про умови здійснення господарської діяльності від 23.07.2019р., які є діючими та якими не передбачено звільнення відповідача від сплати за послуги; вказує, що ДП МА «Бориспіль» зазнає особливих фінансових втрат з початку повномасштабного вторгнення рф на територію України, оскільки позивач є суб`єктом цивільної авіації, водночас позивач продовжує виконувати свої договірні зобов`язання в частині надання послуг передбачених договором та підтримувати територію аеропорту в придатному для відновлення систематичних польотів авіакомпаніями; зауважує, що всі доводи відповідача про нереальність спірних послуг за договором є надуманими і є припущеннями відповідача, які спрямовані на уникнення від обов`язку по сплаті вартості відповідних послуг, наявність чи відсутність авіа рейсів у спірному періоді не звільняє відповідача від обов`язку виконати договірні зобов`язання щодо сплати вартості наданих послуг у відповідності до п.3.1. договору, при цьому, змін саме в режимі роботи аеропорту, які б впливали на господарську діяльність відповідача не відбулося; доказів повернення позивачеві підписаних актів або направлення мотивованої відмови від їх підписання в порядку та строки, передбачені зазначеним вище п. 3.6 Угоди, матеріали справи не містять, жодних мотивованих відмов від підписання актів від відповідача також не надходило, а тому, на думку позивача, безпідставними є посилання відповідача на недоліки первинних документів, при цьому, зауваження відповідача не свідчать про відсутність у відповідача обов`язку по сплаті спірної суми заборгованості; за твердженнями позивача, матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження повідомлення відповідачем позивача про настання форс-мажорних обставин у порядку та строки, визначені в п. 7.3 договору, а тому доводи відповідача є безпідставними, оскільки останній, внаслідок неповідомлення позивача про неможливість виконання своїх обов`язків, не має права посилатися на вищезазначені обставини в подальшому відповідно до п. 7.3 договору.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

16.01.2024 матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Скай Хендлінг" на рішення Господарського суду міста Києва від 26.12.2023 у справі №910/13255/23 надійшли до Північного апеляційного господарського суду та згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.01.2024 передані колегії суддів у складі: Демидова А.М. - головуючий суддя, судді Владимиренко С.В., Ходаківська І.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.01.2024 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/13255/23; відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою до надходження матеріалів справи з Господарського суду міста Києва.

Після надходження матеріалів справи, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.02.2024 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Скай Хендлінг" на рішення Господарського суду міста Києва від 26.12.2023 у справі №910/13255/23 залишено без руху; надано Товариству з обмеженою відповідальністю "Скай Хендлінг" строк десять днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом подання до Північного апеляційного господарського суду: доказів сплати судового збору в розмірі 18,00 грн; доказів, що підтверджують повноваження Осовітньої Л.В. на підписання апеляційної скарги.

26.02.2024 до Північного апеляційного господарського суду через Електронний кабінет в підсистемі Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи "Електронний суд" надійшло клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Скай Хендлінг" про усунення недоліків апеляційної скарги, до якого додано платіжну інструкцію №3836 від 23.02.2024 про сплату судового збору в сумі 18 грн та ордер від 23.02.2024 серії АІ №1555170 на надання правничої (правової) допомоги Товариству з обмеженою відповідальністю "Скай Хендлінг" у Північному апеляційному господарському суді адвокатом Осовітньою Л.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.02.2024 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Скай Хендлінг" на рішення Господарського суду міста Києва від 26.12.2023 у справі № 910/13255/23 та додані до неї матеріали повернуто скаржнику у зв`язку з неподанням доказів на підтвердження повноважень Осовітньої Л.В. на підписання апеляційної скарги від 12.01.2024.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач повторно 07.03.2024 звернувся до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 07.03.2024 апеляційну скаргу передано на розгляд судді Скрипці І.М., сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Гончаров С.А., Сибіга О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.03.2024 поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Скай Хендлінг" пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 26.12.2023 у справі № 910/13255/23; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Скай Хендлінг" на рішення Господарського суду міста Києва від 26.12.2023 у справі № 910/13255/23; розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Скай Хендлінг" на рішення Господарського суду міста Києва від 26.12.2023 у справі № 910/13255/23 здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Від відповідача надійшли заперечення на відзив на апеляційну скаргу та клопотання про проведення виїзного судового засідання.

Клопотання мотивовано необхідністю перевірки, що Державне підприємство «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» у період з 24.02.2022 по сьогоднішній день здійснює оперативну і господарську діяльність, рішення про закриття аеропорту не приймалися; що суб`єкт господарювання, яким є Товариство з обмеженою відповідальністю «Скай Хендлінг», може здійснювати діяльність на території Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль», у період з 24.02.2022 по сьогоднішній день Апелянт має доступ на територію Позивача; що Позивач у період з 24.02.2022 по сьогоднішній день надає Апелянту відповідні послуги, передбачені умовами Генеральної угоди № 02.1-14/4-08 від 23.07.2019 про умови здійснення господарської діяльності з надання послуг наземного адміністрування, зокрема послуги зі створення та підтримання аеропортом необхідних правових, технічних, майнових, організаційних, безпекових та інших передумов для здійснення Товариством з обмеженою відповідальністю «Скай Хендлінг» господарської діяльності на території аеропорту, які забезпечують підтримання інфраструктури аеропорту в стані, придатному для використання за призначенням.

Колегією суддів відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про проведення виїзного судового засідання, оскільки Господарським процесуальним кодексом України не передбачено проведення виїзного судового засідання у справах спрощеного позовного провадження без виклику осіб.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції у даній справі та перевірені судом апеляційної інстанції

23.07.2019 між позивачем (надалі - аеропорт) та відповідачем (надалі - компанія) було укладено генеральну угоду № 02.1-14/4-08 про умови здійснення господарської діяльності (надалі - угода), згідно п.1.1. якої аеропорт забезпечує компанії можливість здійснювати авіаційну діяльність (надання послуг з наземного обслуговування) на території аеропорту "Бориспіль" з використанням інфраструктури аеропорту, а компанія зобов`язувався сплачувати аеропорту плату за це.

У договорі сторонами погоджено, зокрема, наступні скорочення та визначення термінів:

наземне обслуговування - послуги з наземного обслуговування повітряних суден, екіпажу, пасажирів, багажу, вантажу, пошти, що надаються компанією своїм клієнтам на території аеропорту «Бориспіль».

наземне адміністрування - послуги, що надаються екіпажам, представникам авіакомпаній, представництвам та іншим суб`єктам в офісному обслуговуванні, зв`язку. взаєморозрахунках та інших послугах, пов`язаних із взаємодією в аеропорту.

інфраструктура аеропорту - комплекс об`єктів та систем, спрямованих на забезпечення безпеки польотів, авіаційної безпеки та обслуговування повітряних суден, пасажирів, багажу, вантажу та пошти.

аеропорт - комплекс інженерних споруд і устаткування, що призначені для виконання технологічних процесів, які пов`язані з обслуговуванням пасажирів, обробкою багажу, вантажу, пошти та забезпечення наземного обслуговування повітряних суден.

Згідно з п.3.1. угоди розмір плати, яку має сплачувати компанія за створення та підтримання аеропортом необхідних правових, технічних, майнових, організаційних, безпекових та інших передумов для здійснення компанією господарської діяльності в ДП МА «Бориспіль» з надання послуг з наземного адміністрування з використанням інфраструктури аеропорту у відповідності з Правилами та на умовах цієї угоди становить 1 350,00 грн (без ПДВ) за рейс, на якому компанія здійснила діяльність з наземного адміністрування, але не менше ніж 1 350,00 грн (без ПДВ) в місяць. Нарахування ПДВ здійснюється відповідно до чинного законодавства України.

Кількість рейсів визначається із довідки, яка надається компанією за звітний місяць. Дана довідка повинна бути підписана керівником, головним бухгалтером компанії та скріплена печаткою (у разі її наявності). Довідка направляється офіційним листом на адресу аеропорту до 3 числа місяця, що слідує за звітним. При цьому, аеропорт має право перевірити кількість рейсів, які були обслуговані компанією за звітний місяць, на підставі власної інформації (згідно з заявками компанії на обслуговування). Уразі виявлення невідповідностей, або у разі відсутності (ненадання компанією) довідки у визначені строки, аеропорт має право використовувати власну інформацію для виставлення рахунків (п.3.2. угоди).

Протягом 3 (трьох) робочих днів після отримання довідки, аеропорт виписує компанії рахунок та акт (п.3.3. угоди).

Відповідно до п.3.4. угоди, представник компанії самостійно отримує в бухгалтерії аеропорту рахунки на здійснення плати згідно з п.3.1 угоди та акти в строк до 10-го числа місяця, що слідує за звітним.

У разі неотримання представником компанії рахунків у строки, що вказані вище, Аеропорт направляє рахунки та акти компанії на електронну адресу: ; . Сторони домовились, що датою отримання рахунків та актів буде вважатися 10-е число місяця, що слідує за звітним місяцем, незалежно від дати їх фактичного отримання представником компанії (п.3.4. угоди).

Оплата рахунків аеропорту здійснюється компанією протягом 3 календарних днів з дати їх отримання. Оплата здійснюється на відповідний поточний рахунок аеропорту, що вказаний в параграфі 11 угоди (п.3.5. угоди).

Разом з рахунком представник компанії отримує складений аеропортом акт. Підписаний акт або письмову мотивовану відмову від його підписання компанія зобов`язана повернути аеропорту протягом 5-ти робочих днів з дати його отримання. У разі отримання від компанії мотивованої відмови, аеропорт у десятиденний строк розглядає її та, у разі виявлення невідповідностей, проводить відповідні коригування в акті та при виставленні рахунку.

Якщо протягом 5-ти робочих днів акт або письмова мотивована відмова не будуть направлені аеропорту, акт вважається підписаним сторонами, а відмови, направлені компанією з порушенням п`ятиденного строку, не будуть прийматися аеропортом для розгляду (п.3.6. угоди).

Відповідно до п.3.7. угоди, у разі наявності простроченої заборгованості у компанії перед аеропортом, аеропорт нараховує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період за який сплачується пеня від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу. Пеня нараховується у порядку, встановленому чинним законодавством України, та до повного погашення заборгованості за цією угодою.

Згідно із п.п.4.1. та 4.2. угоди вона набуває чинності з 01 серпня 2019 року та діє до 31 грудня 2019 року (включно). Якщо за 60 днів до закінчення терміну дії угоди жодна із сторін офіційно не повідомить іншу сторону про припинення строку дії угоди, угода вважаться продовженою на кожний наступний календарний рік.

Як зазначає позивач, у зв`язку з ненаданням відповідачем довідок за звітний період, керуючись наведеними вище умовами генеральної угоди, для внесення компанією встановленої п.3. угоди щомісячної фіксованої плати за період лютий 2022 року - червень 2023 року позивачем було виставлено відповідачу рахунки-фактури на загальну суму 27 540,00 грн (з ПДВ) і складено акти приймання-здачі виконаних послуг, а саме: від 31.12.2022 на суму 17 820,00 грн, від 31.01.2023 на суму 1 620,00 грн, від 28.02.2023 на суму 1 620,00 грн, від 31.03.2023 на суму 1 620,00 грн, від 30.04.2023 на суму 1 620,00 грн, від 31.05.2023 на суму 1 620,00 грн та від 30.06.2023 на суму 1 620,00 грн.

У зв`язку з неотриманням представником відповідача самостійно в бухгалтерії позивача рахунків на загальну суму 27 540,00 грн за період лютий 2022 року - червень 2023 року, а також актів до них, всі зазначені документи були направлені позивачем на визначену умовами п. 3.4 генеральної угоди електронну адресу відповідача та в системі електронного документообігу «М.Е.Doc».

Предметом даного позову є вимоги позивача до відповідача про стягнення 27 540, 00 грн основного боргу, 5 954,06 грн пені, 357,25 грн 3% річних та 984,55 грн інфляційних втрат.

Підставами позову є неналежне виконанням відповідачем свого грошового зобов`язання за генеральною угодою №02.1-14/4-08 про умови здійснення господарської діяльності з надання послуг з технічного обслуговування від 23.07.2019, в частині повної та своєчасної оплати послуг за період з лютого 2022 року по червень 2023 року.

Відповідач проти заявлених позовних вимог заперечує та зазначає, що в зв`язку з провадженням воєнного стану та припинення роботи аеропорту позивач не може надавати послуги із забезпечення відповідачу можливості здійснювати авіаційну діяльність. Зокрема, відповідач позбавлений права користуватися інфраструктурою аеропорту, а тому якщо послуга не надана і не надається, доступу до аеропорту немає, незалежно від причин ненадання таких послуг у відповідача, на його переконання, не виникає обов`язку здійснювати таку плату. Тому, відповідач вважає протиправною вимогу про стягнення з нього плати за надання послуг з наземного адміністрування з використанням інфраструктури аеропорту за період з лютого 2022 року по червень 2023 року, а також нарахованих у зв`язку з цим пені, 3% річних та інфляційних втрат.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного відповідачем в апеляційній скарзі

Згідно з частиною першою статті 270 ГПК України в суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій Главі.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно зі ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

При цьому колегія суддів зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін (рішення Суду у справі Трофимчук проти України no.4241/03 від 28.10.2010).

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженого рішення норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення підлягає скасуванню, виходячи з наступного.

За своєю правовою природою укладений між сторонами Договір є договором надання послуг.

Статтею 901 ЦК України закріплено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії, або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Відповідно до ст. 905 ЦК України строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами.

Суд першої інстанції дійшов наступних висновків:

- сторони у даному випадку не вносили змін до генеральної угоди №02.1-14/4-08 про умови здійснення господарської діяльності з надання послуг з технічного обслуговування від 23.07.2019 в частині прав та обов`язків сторін, зокрема, щодо внесення фіксованої плати;

- з матеріалів справи слідує, що відповідач звертався до позивача з листом № 05/57.22 від 19.05.2022, у якому просив до закінчення воєнного стану та відновлення можливості проводити фінансово-господарську діяльність в аеропорту призупинити нарахування платежів за послуги, зокрема, за угодою №02.1-14/4-08 про умови здійснення господарської діяльності з надання послуг з технічного обслуговування від 23.07.2019, при цьому, проекту додаткової угоди до вказаного листа відповідачем не надавалося;

- зупинення діяльності не звільняє від обов`язків передбачених угодою, як і наявність чи відсутність рейсів не звільняє відповідача від обов`язку виконати договірні зобов`язання в частині фіксованих платежів.

- у зв`язку з неотриманням представником відповідача самостійно в бухгалтерії позивача рахунків на загальну суму 27 540,00 грн фіксованої плати за період лютого 2022 року по червень 2023 року, а також актів до них, зазначені документи були направлені позивачем на визначену умовами п. 3.4 генеральної угоди електронну адресу відповідача та в системі електронного документообігу «М.Е.Doc»;

- у матеріалах справи відсутні вмотивовані відмови відповідача від підписання вказаних вище актів;

- акти відповідно до п.3.6. угоди підписано з боку відповідача без зауважень та заперечень;

- строк оплати отриманих послуг за період лютий 2022 року - червень 2023 року настав кожного 13 числа наступного місяця за звітним;

- доказів оплати фіксованої плати в загальні сумі 27 540,00 грн матеріали справи не містять.

Щодо посилання апелянта на наявність форс-мажорних обставин через введення воєнного стану з 24.02.2022, колегія суддів зазначає наступне.

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами (ч.1 ст.617 ЦК, ч.2 ст.218 Господарського кодексу та ст.14-1 Закону "Про ТПП в Україні").

Надзвичайними є ті обставини, настання яких не очікується сторонами при звичайному перебігу справ. Під надзвичайними можуть розумітися такі обставини, настання яких добросовісний та розумний учасник правовідносин не міг очікувати та передбачити при прояві ним достатнього ступеня обачливості.

Невідворотними є обставини, настанню яких учасник правовідносин не міг запобігти, а також не міг запобігти наслідкам таких обставин навіть за умови прояву належного ступеня обачливості та застосуванню розумних заходів із запобігання таким наслідкам. Ключовим є те, що непереборна сила робить неможливим виконання зобов`язання в принципі, незалежно від тих зусиль та матеріальних витрат, які сторона понесла чи могла понести (п.38 постанови Верховного Суду від 21.07.2021 у справі №912/3323/20), а не лише таким, що викликає складнощі, або є економічно невигідним.

Відповідно до п. 7.1 угоди сторони звільняються від відповідальності за повне та/або часткове невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цією угодою, якщо таке невиконання чи неналежне виконання сталися внаслідок настання зовнішніх і надзвичайних обставин, відсутніх на момент підписання даної угоди, які не можна було ані передбачити, ані запобігти жодними розумними заходами. До таких обставин відносяться стихійні лиха, екстремальні погодні умови, пожежі, страйки, військові дії, громадські безпорядки тощо.

Достатнім доказом дії зазначених обставин є документ, виданий уповноваженим органом України, і лише наявність такого документа буде свідчити як доказ існування форс-мажорних обставин та їх тривалість (п.7.2. угоди).

Згідно п. 7.3 угоди сторона, для якої виникла неможливість виконання своїх обов`язків через настання вищезазначених обставин, повинна у термін, що не перевищує 3 (трьох) діб письмово сповістити іншу сторону про настання, передбачуваний строк дії та припинення обставин, що спричинили таке. В іншому разі сторона, що потерпіла, не матиме права посилатися на вищезазначені обставини в подальшому.

Якщо неможливість виконання зобов`язань буде існувати більше 1 (одного) місяця, то сторони мають право розірвати цю угоду у встановленому законодавством порядку (п. 7.5 угоди).

24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Президент України видав Указ №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", на підставі якого в Україні з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 введено воєнний стан.

ТПП України листом від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 засвідчила, що військова агресія російської федерації проти України стала підставою для введення воєнного стану та є форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили).

Вказаний лист ТПП України адресований "Всім, кого це стосується", тобто необмеженому колу суб`єктів, його зміст носить загальний інформаційний характер та констатує абстрактний факт наявності форс-мажорних обставин без доведення причинно-наслідкового зв`язку у конкретному зобов`язанні.

Верховний Суд у постанові від 07.06.2023 у справі №906/540/22 зазначив, що лист ТПП від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 не є безумовною підставою вважати, що форс-мажорні обставини настали для всіх без виключення суб`єктів. Кожен суб`єкт, який в силу певних обставин не може виконати свої зобов`язання за окремо визначеним договором, має доводити наявність в нього форс-мажорних обставин.

Верховний Суд звертав увагу, що ТПП засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), а також торговельні та портові звичаї, прийняті в Україні, за зверненнями суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб (абз.3 ч.3 ст.14 Закону "Про ТПП в Україні").

Згідно ч.1 ст.14-1 Закону "Про ТПП в Україні" ТПП та уповноважені нею регіональні ТПП засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю.

Верховний Суд у постановах від 01.06.2021 у справі №910/9258/20 та від 17.08.2022 y справі №922/854/21, вказав, що підтвердженням існування форс-мажорних обставин є відповідний сертифікат ТПП України чи уповноваженої нею регіональної ТПП.

Водночас, сертифікат ТПП не є єдиним доказом існування форс-мажорних обставин; обставина форс-мажору має оцінюватися судом з урахуванням встановлених обставин справи та у сукупності з іншими доказами (подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 19.08.2022 у справі №908/2287/17, від 21.07.2021 у справі №912/3323/20, від 25.11.2021 у справі №905/55/21).

Саме суд повинен на підставі наявних у матеріалах доказів встановити, чи дійсно такі обставини на які посилається сторона, є надзвичайними і невідворотними, що об`єктивно унеможливили належне виконання стороною свого обов`язку.

Відповідач звертався до позивача з листом № 05/57.22 від 19.05.2022, у якому просив до закінчення воєнного стану та відновлення можливості проводити фінансово-господарську діяльність в аеропорту призупинити нарахування платежів за послуги, зокрема, за угодою №02.1-14/4-08 про умови здійснення господарської діяльності з надання послуг з технічного обслуговування від 23.07.2019.

Окрім того, листами №01.13-23 від 23.01.2023, №02.19-23 від 15.02.2023 відповідач відмовився від підписання актів приймання-здачі робіт виконаних послуг від 31.12.2022 на суму 17820,00 грн., від 31.01.2023 на суму 1620,00 грн. за договором №02.1-14/4-08 від 23.07.2019. Також у листі №02.19-23 від 15.02.2023 просив призупинити нарахування плати за договором №02.1-14/4-08 від 23.07.2019 до закінчення воєнного стану та/або відновлення можливостей для компанії здійснювати господарську діяльність на території аеропорту (надання послуг з наземного адміністрування) у повному обсязі.

Відповідач звертався до позивача з листом №05.23-23 від 24.05.2023, у якому зазначав, що з 24.02.2022 у результаті настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) ТОВ "Скай Хендлінг" не здійснює авіаційну діяльність (надання послуг з авіаційного адміністрування) на території ДП "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" з використанням інфраструктури аеропорту в період дії форс-мажорних обставин, та, як наслідок, не отримує послуги по забезпеченню можливості здійснювати таку діяльність від ДП "Міжнародний аеропорт "Бориспіль".

До листа додано сертифікат № 3000-23-2455 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), виданий ТОВ "Скай Хендлінг" Київською торгово-промисловою палатою № 17/03-4/451 від 22.05.2023, яким засвідчено форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), а саме - військова агресія російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану в Україні, прийняття Об`єднаною цивільно-військовою системою організації повітряного руху України рішення щодо закриття з 00.45 utc (02.45. за київським часом) 24.02.2022 повітряного простору України для цивільних користувачів повітряного простору та призупинення діяльності ДП "Міжнародний аеропорт "Бориспіль".

Зазначеним сертифікатом засвідчено настання з 24.02.2022 та тривають станом на 22.05.2023 для ТОВ "Скай Хендлінг" за генеральною угодою № 02.1-14/4-08 від 23.07.2019 форс-мажорних обставин щодо обов`язку (зобов`язання), а саме: здійснення авіаційної діяльності (надання послуг з наземного адміністрування) на території ДП "Міжнародний аеропорт "Бориспіль", з використанням інфраструктури аеропорту відповідно до п.1.1. та пп.2.2.1. генеральної угоди.

Верховний Суд у постанові від 31.08.2022 у справі №910/15264/21 звернув увагу на те, що потрібно розрізняти вчасне повідомлення сторони про виникнення форс-мажорних обставин (яке сторона має зробити у передбачений договором строк) від звернення до ТПП за отриманням сертифікату, яке є можливим лише після порушення виконання зобов`язання. Через це сертифікат ТПП може бути отриманий значно пізніше за дату, коли сторона з`ясувала неможливість виконання договору через вплив форс-мажорних обставин.

Саме ж повідомлення про форс-мажор має бути направлено іншій стороні якнайшвидше. Хоча й форс-мажорні обставини впливають, як правило, на одну сторону договору (виконавця), але вони мають негативні наслідки насамперед для іншої сторони договору, яка не отримує його належне виконання. Отже, своєчасне повідомлення іншої сторони про настання форс-мажорних обставин спрямоване на захист прав та інтересів іншої сторони договору, яка буде розуміти наявність вказаних обставин та, можливо, зможе зменшити негативні наслідки форс-мажору.

Про те, що сторона позбавляється права посилатися на форс-мажорні обставини через несвоєчасне повідомлення має бути прямо зазначено в договорі (подібний за змістом правовий висновок міститься у п.5.63 постанови Верховного Суду від 22.06.2022 у справі №904/5328/21).

Заперечення позивача щодо недотримання відповідачем порядку повідомлення про наявність форс-мажорних обставин, передбаченого п.7.3 договору, відхиляються апеляційним судом, оскільки сторони узгодили, що доказом існування форс-мажору є саме документ, виданий ТПП, а тому відповідач саме після отримання відповідного сертифікату ТПП повідомив про форс-мажорні обставини.

Колегія суддів зазначає, що сертифікат про форс-мажорні обставини є належним доказом, виданим компетентним органом, який підтверджує відсутність вини відповідача у невиконанні ним зобов`язань за договором, укладеним з позивачем. Доказів на спростування викладеного у сертифікаті на підставі оцінених ТПП матеріалів позивачем до матеріалів справи не надавалось.

З огляду на викладене, в даному випадку отримання відповідачем сертифікату ТПП пізніше строку, визначеного п.7.3 договору, обумовлено об`єктивними обставинами.

Основним видом господарської діяльності ТОВ "Скай Хендлінг" відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є допоміжне обслуговування авіаційного транспорту.

Повітряний простір України було закрито 24.02.2022 у зв`язку з введенням воєнного стану на території України.

Згідно наказу ТОВ "Скай Хендлінг" №03-ОС від 24.02.2022 «Про призупинення роботи підприємства» призупинено господарську діяльність підприємства у повному обсязі на території міжнародних аеропортів «Бориспіль» та «Київ» (Жуляни) із 24.02.2022 на час воєнного стану до моменту припинення та скасування воєнного стану або до моменту, як підприємство відновить можливість здійснювати основну діяльність; на період тимчасового припинення діяльності підприємства усі працівники ТОВ "Скай Хендлінг" звільняються від обов`язку бути присутніми на робочих місцях в офісі на території міжнародних аеропортів «Бориспіль» та «Київ» (Жуляни).

Відповідно до наказу ТОВ "Скай Хендлінг" №04-ОС від 31.03.2022 «Про призупинення дії трудових договорів з працівниками» призупинено дію трудових договорів з 01.04.2022 у зв`язку з військовою агресією проти України, що унеможливлює виконання працівниками роботи, до моменту припинення та скасування воєнного стану або до моменту, як підприємство відновить можливість здійснювати основну діяльність.

За висновками апеляційного господарського суду, вищезазначені обставини у сукупності свідчать про те, що невиконання відповідачем зобов`язань за генеральною угодою №02.1-14/4-08 про умови здійснення господарської діяльності з надання послуг з технічного обслуговування від 23.07.2019, укладеною з Державним підприємством "Міжнародний аеропорт "Бориспіль", було викликано форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили), що є підставою для звільнення від відповідальності за договором, а відтак, має наслідком відмову у задоволенні позову про стягнення суми основного боргу - 27540,00 грн. та 5 954,06 грн пені, 357,25 грн 3% річних, 984,55 грн інфляційних втрат, як похідних.

Місцевий господарський суд не звернув уваги на всі обставини справи, а тому дійшов помилкового висновку про часткове задоволення позову.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, знайшли своє підтвердження під час розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Твердження позивача, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до п.58 рішення ЄСПЛ Справа "Серявін та інші проти України" (заява №4909/04) від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994, серія А, №303-А, п.29).

Частиною 1 статті 277 Господарського процесуального кодексу України визначено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) не з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення судом першої інстанції ухвалено при не з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, з неправильним застосуванням норм матеріального права, у зв`язку з чим на підставі п.п. 1-4 ч.1 статті 277 Господарського процесуального кодексу України рішення суду підлягає скасуванню в апеляційному порядку з підстав, наведених у даній постанові, з відмовою у задоволенні позову повністю.

У відповідності до ст.129 ГПК України, у зв`язку із задоволенням апеляційної скарги відповідача, судові витрати за її подання покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, ст.ст. 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Скай Хендлінг" на рішення Господарського суду міста Києва від 26.12.2023 у справі №910/13255/23 задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 26.12.2023 у справі № 910/13255/23 скасувати.

3. Прийняти нове рішення про відмову в позові.

4. Стягнути з Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (08324, Київська область, Бориспільський район, село Гора, вулиця Бориспіль-7, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Скай Хендлінг" (03036, місто Київ, проспект Повітрофлотський, будинок 77-А, ЛІТ. (Г) нежиле приміщення офіс, ) 4026,00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

5. Доручити Господарському суду міста Києва видати наказ.

6. Матеріали справи №910/13255/23 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України.

Головуючий суддя І.М. Скрипка

Судді С.А. Гончаров

О.М. Сибіга