ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"24" липня 2024 р. м. Житомир Справа № 906/190/24

Господарський суд Житомирської області у складі судді Тимошенка О.М.,

розглядаючи заяву Приватного підприємства "Приватна агрофірма "ЛАН" про стягнення компенсації витрат у справі

за позовом: ОСОБА_1

до Приватного підприємства "Приватна агрофірма "ЛАН"

про визнання незаконним наказу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом, у якому просив визнати незаконним наказ відповідача від 01.12.2023 року про припинення повноважень директора Кучерявого О.В. (позивача) на підставі рішення оформленого протоколом №30/1 1-23-1 від 30.11.2023 року, загальних зборів власників, а також про звільнення ОСОБА_1 з посади директора приватного підприємства ПАФ "ЛАН".

Ухвалою від 09.04.24 позовну заяву залишено без розгляду на підставі частини 4 статті 202 та пункту 4 частини 1 статті 226 ГПК України, у зв`язку з неявкою позивача у засідання суду без поважних причин та не поданням заяви про розгляд справи без його участі.

10.04.24 до суду надійшла заява відповідача про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 30000,00грн. При цьому відповідач посилається на частину 5 статті 130 ГПК України, відповідно до якої у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

В ухвалі суду від 12.04.2024 суд прийшов до висновку, що відповідач помилково вважає, що при наявних обставинах суд має ухвалити додаткове рішення. Виходячи зі змісту заяви відповідача порушене ним питання вирішується в порядку частини 5 статті 130 ГПК України, тобто про стягнення компенсації витрат.

Позивач подав письмове заперечення на заяву відповідача, де зазначив таке:

- В порушення вимог частини 8 статті 129 ГПК України відповідачем не заявлялось про подання доказів таких витрат до закінчення судових дебатів;

- Обґрунтовуючи розмір витрат на правничу допомогу відповідач зазначив про участь адвоката у двох судових засіданнях, що не відповідає дійсності;

- Подані адвокатом до суду письмові докази не є такими, що витребовувались ним в межах цієї справи;

- Відповідачем не надано детального опису робіт, виконаних адвокатом, у зв`язку з чим не можливо встановити обсяг робіт та витрачений час.

У зв`язку з перебуванням судді на лікарняному, у відпустці та у зв`язку із зупиненням провадження у справі по причині перебування справи в апеляційному суді, заява відповідача не була вирішена у встановлений законом п`ятнадцятиденний строк.

Ухвалою від 10.07.2024 розгляд с заяви призначено на 24.07.2024.

Представник відповідача у судовому засіданні вимоги заяви підтримав, також пояснив, що подана ним заява не є заявою про ухвалення додаткового рішення, а є заявою про компенсацію судових витрат в порядку частини 5 статі 130 ГПК України.

Позивач до суду не з`явився, представника не направив, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до частини 5 статті 130 ГПК України - У разі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Закон не містить чіткого визначення необґрунтованості дій позивача, тому суд має враховувати конкретні обставини справи. У даній справі під необґрунтованими діями позивача слід розуміти сам факт ініціювання позову та подальше самоусунення від розгляду справи без поважних причин.

Дійсно, суд не розглянув спір по суті, тобто не встановив правомірність позовних вимог, однак відповідачем понесені (будуть понесені) витрати на правничу допомогу. При цьому ці витрати сталися виключно у зв`язку з діями позивача, який ініціював позов до суду, однак в подальшому пасивною поведінкою фактично відмовився від свого позову без жодних пояснень. Відповідач, в свою чергу змушений був нести витрати на правничу допомогу.

З огляду на це, витрати відповідача мають бути компенсовані за рахунок позивача, оскільки іншим чином компенсувати ці витрати неможливо, і як наслідок буде мате місце втручання в мирне володіння майном відповідача.

Частина 5 статті 130 ЦПК є спеціальною нормою, і до цих правовідносин не можуть бути застосовані інші норми, зокрема щодо заявлення про ці витрати до закінчення судових дебатів, чи подання доказів протягом п`яти днів.

Аналогічні висновки зробив Верховний суд у постанові від 19.10.2023 у справі №918/1122/22.

Відповідно до частини 1 статті 123 ГПК України - Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 123 ГПК України - До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Звідси, витрати на правничу допомогу є судовими витратами.

В контексті викладеного, з урахуванням частини 8 статі 129 ГПК України, витрати, про які йдеться мова у частині 5 статті 130 ГПК України, є витратами, які сторона сплатила або має сплатити.

Таким чином суд робить висновок, що позивач зобов`язаний компенсувати відповідачу витрати на професійну правничу допомогу.

Визначаючи наявність таких витрат та їх розмір суд виходить з такого.

24.02.2024 між відповідачем та ПП «Адвокатське об`єднання «Карпішин та партнери» (далі Об`єднання) укладено договір про надання правничої допомоги, відповідно до якого Об`єднання зобов`язалось надавати правничу допомогу відповідачу в межах судової справи №906/190/24. Вартість послуг за договором становить 60 000,00 грн.

Виходячи зі змісту договору в контексті статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» сторони цього договору обрали форму винагороди адвоката гонорар.

Також відповідачем у відзиві на позов вказано про наміри понести такі витрати у вказаній сумі.

Об`єднанням видано ордер на надання правничої допомоги відповідачу адвокатом Карпішиним С.В.

Актом виконаних робіт, який складений 09.04.2024 відповідач та Об`єднання засвідчили, що Об`єднанням надані відповідачу надані послуги правничої допомоги в рамках судової справи №906/190/24 на суму 30 000,00 грн. До складу цих послуг входить: консультаційні послуги, складання та посилання запитів, підготовка та подання відзиву на позовну заяву, підготовка та подання клопотання, участь у двох судових засіданнях.

Оскільки представник відповідача брав участь лише в одному судовому засіданні, суд зменшує розмір компенсації на 2000,00 грн.

Інших підстав для зменшення компенсації витрат відповідача, пов`язаних з розглядом справи, суд не вбачає, тому задовольняє заяву відповідача в частині стягнення з позивача 28 000,00 грн.

Щодо заперечень позивача суд констатує таке.

Посилання позивача на частину 8 статті 129 ГПК України є хибним, оскільки ця норма застосовується у разу ухвалення судом рішення по суті. Подання заяви в порядку частини 5 ст 130 ГПК України не обмежене в часі жодними нормами. Ні закон, ні суд не встановлює строки звернення з такою заявою.

Інші заперечення позивача спростовані вище у цій ухвалі.

Керуючись статтями 130, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Приватного підприємства «Приватна агрофірма «ЛАН» (код 31624499, 10008, м.Житомир, вул Святослава Ріхтера, 33 оф.1) 28 000,00 грн. в якості компенсації витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Ухвала набирає законної сили після її підписання, може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом десяти днів.

Дата підписання 24.07.2024

Суддя Тимошенко О. М.

Друк:

1 - в справу

2 - позивачу (рек з повідомл)

3 - відповідачу до ЕК