ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.07.2024 Справа № 917/646/24

Господарський суд Полтавської області у складі судді Тимощенко О.М., при секретарі судового засіданні Отюговій О. І. , розглянувши справу № 917/646/24

за позовною заявою Керівника Богодухівської окружної прокуратури Харківської області, пл. Свято-Духівська, 1, м. Богодухів, Харківська область, 62103

в інтересах держави в особі:

1) Відділу освіти Валківської міської ради Харківської області, вул. Харківська, 7, м. Валки, Богодухівський район, Харківська область, 63002,

2) Валківської міської ради, вул. Харківська, 16, м. Валки, Богодухівський район, Харківська область, 63002,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Татнєфть-АЗС-України", вул. Чумацький шлях, 62, м. Полтава, 36010

про стягнення 493 473,93 грн заборгованості,

Без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

16.04.2024 року до Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Керівника Богодухівської окружної прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі Відділу освіти Валківської міської ради та Валківської міської ради до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Татнєфть-АЗС-України" про стягнення 493 473,93 грн заборгованості за договором №1604/1Х-Т про закупівлю товарів за державні кошти від 20.04.2021 року, з яких: 339 390,60 грн - основна заборгованість, 62 447,87 грн - пеня, 67 878,12 грн - штраф у розмірі 20 % та 23 757,34 грн - штраф у розмірі 7 % (вх. №687/24).

Ухвалою від 22.04.2024 року суд залишив позовну заяву Керівника Богодухівської окружної прокуратури Харківської області без руху та надав прокурору строк 5 дні з дня вручення даної ухвали для усунення вказаних у ній недоліків позовної заяви.

23.04.2024 року до суду через систему "Електронний суд" від прокурора надійшла заява про виконання ухвали суду від 22.04.2024 року про залишення позовної заяви без руху (вх. № 5672), відповідно до якої прокурором виконано вимоги ухвали про залишення позовної заяви без руху від 22.04.2024 року.

Ухвалою від 25.04.2024 року суд прийняв позовну заяву до розгляду і відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання). Встановив відповідачу строк для подання відзиву на позов з урахуванням вимог ст. 165 ГПК України протягом 15 днів з дня отримання ухвали; після отримання від позивача відповіді на відзив подати до суду заперечення в строк 5 днів з дня отримання такої відповіді від позивача з урахуванням вимог ст.167,184 ГПК України. Встановив позивачу строк для подання відповіді на відзив з урахуванням вимог ст. 166 ГПК України 5 днів з моменту отримання від відповідача відзиву на позов.

25.04.2024 року судом було здійснено направлення копії ухвали від 25.04.2024 року на адресу відповідача, зазначену у позовній заяві - вул. Чумацький шлях (Половки), 62, м. Полтава, 36010. Зазначену копію ухвали відповідач отримав 02.05.2024 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (міститься в матеріалах справи).

Відповідно до п. 3 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення. Отже, днем вручення відповідачу копії ухвали суду від 25.04.2024 року є 02.05.2024 року.

Суд належним чином повідомляв відповідача про розгляд справи.

26.04.2024 року до суду через систему "Електроний суд" від позивача 1 надійшла заява про підтримання позовних вимог прокуратури у повному обсязі (вх. № 5880).

03.05.2024 року на електронну адресу суду від позивача 2 надійшло клопотання, якому зазначено що Валківська міська рада Богодухівського району Харківської області підтримує позовні вимоги в повному обсязі (вх. № 6184).

Відповідач відзив на позов не надав. Встановлені строки для його подання закінчилися.

Згідно з ч. 8 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Згідно із ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

При цьому, суд приймає до уваги, що відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений ч. 1 ст. 251 ГПК України та ухвалою суду про відкриття провадження у даній справі не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, справа може бути розглянута за наявними у ній документами з урахуванням згаданого вище приписів ч. 9 ст. 165 ГПК України та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Відповідно до частини п`ятої статті 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

За ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

За ч. 2 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. За ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 233 ГПК України дане рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 240 ГПК України).

Суд звертає увагу, що справа розглянута 25.07.2024 року, оскільки з 17.06.2024 року по 23.07.2024 року включно суддя Тимощенко О. М. перебувала у відпустці. Тому рішення ухвалене, а текст рішення підготовлено та підписано після виходу судді з відпустки.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив наступне.

Богодухівською окружною прокуратурою Харківської області опрацьовано інформацію, оприлюднену на вебпорталі електронної системи публічних закупівель Prozorro, з метою встановлення наявності підстав для вжиття заходів представницького характеру.

За результатами даного опрацювання встановлено, що 20 квітня 2021 року між Відділом освіти Валківської міської ради Харківської області (далі - позивач 1, замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю Татнєфть-АЗС-Україна (далі - відповідач, постачальник) було укладено договір №1604/1Х-Т про закупівлю товарів за державні кошти (далі - договір, а. с. 27 - 29).

За умовами даного договору постачальник зобов`язується поставити бензин А-92, дизельне паливо - код ДК 021:2015-09130000-9 - нафта і дистиляти, а замовник - прийняти і оплатити такі товари (п. 1.1 договору).

Пунктом 1.2 договору передбачено, що найменування товару: бензин - А-92 - код ДК 021:2015 - 0913200-3; дизельне паливо - код ДК 021:2015 - 09134200-9. Кількість товару: бензин - А-92 - 16831 літрів; дизельне паливо - 27690 літрів.

Продаж партії товару здійснюється по одноразових відомостях (талонам - спеціальний талон, придбаний за умовами та відпускною ціною обумовленого номіналу, що підтверджує право його власника на отримання на АЗС/АГЗП Постачальник фіксованої кількості певного найменування і марки палива, які позначені на ньому). Термін дії талонів - не менше одного року (п. 14 договору).

Ціна цього договору становить 1 186 821,18 грн, у тому числі: ПДВ - 197 803,53 грн (п. 3.1 договору).

Ціна і кількість товару визначається згідно тендерної пропозиції, а саме: бензин А-92 - 16831 літрів по 27,18 грн за літр, дизельне паливо - 27 690 літрів по 26,34 грн за літр. Замовник зобов`язаний провести розрахунок за поставлений товар відповідно до ст. 49 Бюджетного кодексу України, та на підставі рахунку - фактури, витратної накладної виписаних постачальником у відповідності до узгодженого сторонами асортименту, кількості, ціни та вартості товару (п. 4.1 договору).

Розрахунки здійснюються поетапно шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок постачальника після поставки товару замовнику протягом 30 банківських днів, згідно поданих постачальником видаткових накладних за наявності фінансування у розмірі 100% (п. 4.2 договору).

Строк (термін) поставки (передачі) товарів: до 31.12.2021 року (п. 5.1 договору).

Місце поставки товару - 63002, Україна, Харківська область, м. Валки, вул. Харківська, 7 (п. 5.5 договору).

У разі порушення умов зобов`язання щодо якості (комплектності) товарів з постачальника стягується штраф у розмірі 20 відсотків вартості (некомплектних) товарів. За порушення строків поставки з боку постачальника стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів, з яких допущено прострочення виконання за кожен день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 7 відсотків вказаної вартості (п. 7.2 договору).

Сторонами також підписано додаток 1 до договору - специфікацію, відповідно до якої визначено найменування продукції бензин А-92 (загальна кількість - 16 831,00 л., ціна за одиницю виміру продукції - 27,18 грн, загальна сума вартості продукції - 457 466,58 грн) та дизельне паливо (загальна кількість - 27690,00 л., ціна за одиницю виміру продукції - 26,34 грн, загальна сума вартості продукції - 729 354,60 грн).

Також, між сторонами було укладено додаткову угоду № 1 від 20.04.2021 року, за якою внесено зміни до договору, а саме:

- п. 1.2 викласти у новій редакції: "найменування товару: бензин - А-92 - код ДК 021:2015 - 0913200-3; дизельне паливо - код ДК 021:2015 - 09134200-9. Кількість товару: бензин - А-92 - 13 995,0 літрів; дизельне паливо -23 023,43 літрів.";

- п. 3.1 викласти в новій редакції: "Ціна цього договору становить 986 821,18 грн, у тому числі: ПДВ - 164 470,20 грн ";

- п. 4.1 викласти в новій редакції: "Ціна і кількість товару визначається згідно тендерної пропозиції, а саме: бензин А-92 - 13 995 літрів по 27,18 грн за літр, дизельне паливо - 23 023,43 літрів по 26,34 грн за літр. Замовник зобов`язаний провести розрахунок за поставлений товар відповідно до ст. 49 Бюджетного кодексу України, та на підставі рахунку - фактури, витратної накладної виписаних постачальником у відповідності до узгодженого сторонами асортименту, кількості, ціни та вартості товару ".

Сторонами також підписано додаток 1 до договору - специфікацію, відповідно до якої визначено найменування продукції бензин А-92 (загальна кількість - 13 995,00 л., ціна за одиницю виміру продукції - 27,18 грн, загальна сума вартості продукції - 380 384,00 грн) та дизельне паливо (загальна кількість - 23 023,430 л., ціна за одиницю виміру продукції - 26,34 грн, загальна сума вартості продукції - 606 437,08 грн).

В подальшому між сторонами було укладено додаткову угоду № 2 від 10.09.2021 року, за якою внесено зміни до договору, а саме:

- п. 1.2 викласти у новій редакції: "найменування товару: бензин - А-92 - код ДК 021:2015 - 0913200-3; дизельне паливо - код ДК 021:2015 - 09134200-9. Кількість товару: бензин - А-92 - 13473,00 літрів; дизельне паливо -22 402,088 літрів.";

- п. 4.1 викласти в новій редакції: "Ціна і кількість товару визначається згідно тендерної пропозиції, а саме: бензин А-92 - 5 600,00 літрів по 27,18 грн за літр, бензин А-92 - 7 873,00 літрів по 28,98 грн за літр, дизельне паливо - 13 002,088 літрів по 27,60 грн за літр. Замовник зобов`язаний провести розрахунок за поставлений товар відповідно до ст. 49 Бюджетного кодексу України, та на підставі рахунку - фактури, витратної накладної виписаних постачальником у відповідності до узгодженого сторонами асортименту, кількості, ціни та вартості товару ".

Сторонами також узгоджено викласти додаток №1 до договору - специфікацію у новій редакції, відповідно до якої визначено найменування продукції бензин А-92 (загальна кількість - 5 600,00 л., ціна за одиницю виміру продукції - 27,18 грн, загальна сума вартості продукції - 152 208,00 грн), дизельне паливо (загальна кількість - 9 400,00 л., ціна за одиницю виміру продукції - 26,34 грн, загальна сума вартості продукції -247 596,00 грн), бензин А-92 (загальна кількість - 7 873,00 л., ціна за одиницю виміру продукції - 28,98 грн, загальна сума вартості продукції - 228 159,54 грн), дизельне паливо (загальна кількість - 13 002,088 л., ціна за одиницю виміру продукції - 27,60 грн, загальна сума вартості продукції -358 857,64 грн).

Також, між сторонами було укладено додаткову угоду № 3 від 12.11.2021 року, за якою внесено зміни до договору, а саме:

- п. 1.2 викласти у новій редакції: "найменування товару: бензин - А-92 - код ДК 021:2015 - 0913200-3; дизельне паливо - код ДК 021:2015 - 09134200-9. Кількість товару: бензин - А-92 - 13 000,00 літрів; дизельне паливо - 22 050,00 літрів.";

- п. 3.1 викласти в новій редакції: "Ціна цього договору становить 986 751,00 грн, у тому числі: ПДВ - 82 292,50 грн ";

- п. 4.1 викласти в новій редакції: "Ціна і кількість товару визначається згідно тендерної пропозиції, а саме: бензин А-92 - 5 600,00 літрів по 27,18 грн за літр, бензин А-92 - 3 800,00 літрів по 28,98 грн за літр, бензин А-92 - 3 600,00 літрів по 31,08 грн за літр, дизельне паливо - 9 400,00 літрів по 26,34 грн за літр, дизельне паливо - 6 800,00 літрів по 27,60 грн за літр, дизельне паливо - 5 850,00 літрів по 30,30 грн за літр. Замовник зобов`язаний провести розрахунок за поставлений товар відповідно до ст. 49 Бюджетного кодексу України, та на підставі рахунку - фактури, витратної накладної виписаних постачальником у відповідності до узгодженого сторонами асортименту, кількості, ціни та вартості товару ".

Сторонами також узгоджено викласти додаток №1 до договору - специфікацію у новій редакції, відповідно до якої визначено найменування продукції бензин А-92 (загальна кількість - 5 600,00 л., ціна за одиницю виміру продукції - 27,18 грн, загальна сума вартості продукції - 152 208,00 грн), дизельне паливо (загальна кількість - 9 400,00 л., ціна за одиницю виміру продукції - 26,34 грн, загальна сума вартості продукції - 247 596,00 грн), бензин А-92 (загальна кількість - 3 800,00 л., ціна за одиницю виміру продукції - 28,98 грн, загальна сума вартості продукції - 110 124,00 грн), дизельне паливо (загальна кількість - 6 800,00 л., ціна за одиницю виміру продукції - 27,60 грн, загальна сума вартості продукції - 187 680,00 грн), бензин А-92 (загальна кількість - 3 600,00 л., ціна за одиницю виміру продукції - 31,08 грн, загальна сума вартості продукції - 111 888,00 грн), дизельне паливо (загальна кількість - 5 850,00 л., ціна за одиницю виміру продукції - 30,30 грн, загальна сума вартості продукції - 177 255,00грн).

Між сторонами було укладено додаткову угоду № 4 від 22.11.2021 року, за якою внесено зміни до договору, а саме:

- п. 3.1 викласти в новій редакції: "Ціна цього договору становить 986 751,00 грн, у тому числі: ПДВ - 164 458,50 грн ".

Протягом строку дії договору та додаткових угод постачальник передав замовнику талони на загальну суму 986 751,00 грн, що підтверджується наступними видатковими накладними:

- №ТН000001778 від 11.05.2021 року на суму399804,00 грн,

- №ТН000003841 від 10.09.2021 року на суму297 804,00 грн,

- №ТН000004952 від 12.11.2021 року на суму 289 143,00 грн (а. с. 38, 41, 44).

Позивач стверджує, що оплатив відповідачу вартість наданих йому талонів на загальну суму 986 751,00 грн, що підтверджується платіжними дорученнями №1392 від 19.05.2021 року, №1334 від 19.05.2021 року, №3499 від 14.09.2021 року, № 3500 від 14.09.2021 року, №5226 від 23.11.2021 року, № 5309 від 23.11.2021 року (а. с. 39, 40, 42, 43, 45, 46).

06.07.2022 року Відділ освіти Валківської міської ради звернувся до відповідача з вимогою про повернення грошових коштів (вих. № 01-32/238) у сумі 339 390,60 до 20.07.2022 року включно (а. с. 47).

Відповідно до матеріалів справи, відповідач листом № 01-32 від 06.07.2022 року (а. с. 48), з посиланням на лист торгово-промислової палати України від 28.02.2022 року №2024/02.0-7.1, повідомив позивача про засвідчення форс-мажорних обставин, що виникли внаслідок військової агресії Російської Федерації проти України та запровадження воєнного стану з 24.02.2022 року. Відповідач повідомив про тимчасову неможливість повернення грошових коштів згідно пред`явленої претензії у зв`язку з арештом грошових коштів на рахунках ТОВ "Татнєфть-АЗС-України" та забороною здійснення видаткових операцій застосованих ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 17.05.2022 року по справі № 757/11179/22- к. Також було зазначено, що у разі прийняття рішення про стягнення грошових коштів в судовому порядку, Відділу освіти Валківської міської ради необхідно повернути на користь ТОВ "Татнєфть-АЗС-України" оригінали не реалізованих одноразових відомостей (талонів) до моменту пред`явлення позову для перевірки їх залишку та документального відображення заборгованості з попередньої оплати за даними бухгалтерського обліку.

Як стверджує прокурор, 29.07.2022 року Відділ освіти Валківської міської ради повернув на користь ТОВ "Татнєфть-АЗС-України" оригінали не реалізованих одноразових відомостей (талонів) на суму 339 390,602 грн, що підтверджується накладними повернення №ТН000000042 (дизельне пальне на суму 168 165,00 грн, бензин А-92 на суму 45 066,00 грн) та № 000000043 від 29.07.2022 року (дизельне пальне на суму 102 396,00 грн, бензин А-92 на суму 23 763,60 грн) (а. с. 50 - 53).

Сторонами було підписано акт звірки взаєморозрахунків №3 по рахунку:361 станом за період: січень 2022 р. - липень 2022 р. (а. с. 49).

08.08.2022 року Відділ освіти Валківської міської ради повторно направив на адресу відповідача вимогу на повернення грошових коштів у розмірі 339 390,60 грн (вих. № 01-32/270, а. с. 54), у відповідь на яку ТОВ "Татнєфть-АЗС-України" у листі (вих. №04-514 від 25.08.2022 року, а. с. 55) повідомило, що заборгованість не сплачено по причині арешту грошових коштів на рахунках відповідача із забороною здійснення видаткових операцій застосованих ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 17.05.2022 року по справі № 757/11179/22- к. Також повідомлено, що ТОВ "Татнєфть-АЗС-України" здійснює заходи для оплати наявної заборгованості (звернення до Печерського районного суду міста Києва із клопотанням щодо часткового скасування арешту майна для подальшої оплати сум заборгованості, а також звернення до офісу Генерального прокурора та до слдчого Головного слідчого управління ДБР з письмовими клопотаннями про про надання дозволу про часткове скасування арешту грошових коштів для сплати заборгованості на користь низки контрагентів).

Також листами від 29.11.2022 року (вих. № 4-850) та від 26.12.2022 року (вих. № 04-918) (а. с. 56, 59) відповідач повідомляв Відділ освіти Валківської міської ради про безрезультатні намагання погасити заборгованість.

Оскільки, ТОВ Татнєфть-АЗС-Україна не здійснено погашення заборгованості за договором №1604/1Х-Т, керівник Богодухівської окружної прокуратури Харківської області звернувся до суду в інтересах держави в особі Відділу освіти Валківської міської ради та Валківської міської ради з даним позовом з вимогою про стягнення з відповідача 339 390,60 грн основної заборгованості за вказаним договором, 62 447,87 грн пені, 67 878,12грн 20% штрафу та 23 757,34 грн 7% штрафу.

Прокурор вказує, що його звернення до суду спрямоване на відновлення порушених інтересів держави при вирішенні суспільно значимого питання законності використання бюджетних коштів.

Прокурором подано як докази (в копіях): запит в порядку ст. 23 ЗУ "Про прокуратуру" (вих. № 56-941вих-23 від 14.03.2023 року), лист Валківської міської ради (вих. №01-32 від 16.03.2023 року), договір №1604/1Х-Т про закупівлю товарів за державні кошти від 20.04.2021 року, специфікацію до договору №1604/1Х-Т про закупівлю товарів за державні кошти від 20.04.2021 року, додаткову угоду №1 від 20.04.2021 року, специфікацію до договору №1604/1Х-Т про закупівлю товарів за державні кошти від 20.04.2021 року, додаткову угоду №2 від10.09.2021 року, додаткову угоду №3 від 12.11..2021 року, додаткову угоду №4 від 22.11.2021 року, видаткові накладні №ТН000001778 від 11.05.2021 року на суму 399804,00 грн, №ТН000003841 від 10.09.2021 року на суму 297 804,00 грн, №ТН000004952 від 12.11.2021 року на суму 289 143,00 грн, платіжні доручення №1392 від 19.05.2021 року, №1334 від 19.05.2021 року, №3499 від 14.09.2021 року, № 3500 від 14.09.2021 року, №5226 від 23.11.2021 року, № 5309 від 23.11.2021 року, вимогу на повернення грошових коштів вих. №01-32/238 від 06.07.2022 року, лист ТОВ "Татнєфть-АЗС-Україна вих. № 04-402 від 11.07.2022 року, акт звірки взаєморозрахунків №3 по рахунку:361 станом за період: січень 2022 р. - липень 2022 р., накладні повернення №ТН000000042 та № 000000043 від 29.07.2022 року, вимогу на повернення грошових коштів вих. №01-32/270 від 08.08.2022 року, листи ТОВ "Татнєфть-АЗС-Україна вих. № 04-514 від 25.08.2022 року, вих. № 04-850 від 29.11.2022 року (з додатками), вих. № 04-918 від 26.12.2022 року, повідомлення порядку ч. 4 ст. 23 ЗУ "Про прокуратуру" вих. №56/2-1109вих-23 від 24.03.2023 року, лист Валківської міської ради (вих. №01-32/144 від 28.03.2023 року), повідомлення порядку ч. 4 ст. 23 ЗУ "Про прокуратуру" вих. №56/2-3696вих-23 від 02.10.2023 року, лист Валківської міської ради (вих. №04-26/396 від 06.10.2023 року), повідомлення порядку ч. 4 ст. 23 ЗУ "Про прокуратуру" вих. №56/2-1158вих-24 від 04.04.2024 року, повідомлення порядку ч. 4 ст. 23 ЗУ "Про прокуратуру" вих. №56/2-1159вих-24 від 04.04.2024 року, довіреність у порядку передоручення від 12.10.2022 року, витяг з ЄДРЮОФОПГФ відносно Богодухівської окружної прокуратури, відповідь №734031 про наявність зареєстрованого електронного кабінету ЄСІТС Богодухівської окружної прокуратури, лист №01-32-236 від 23.04.2024 року.

Відповідач жодних заперечень на позов не надав.

Позивачі просили суд розглянути справу без їхньої участі.

Судом досліджено всі докази, наявні у матеріалах справи.

Згідно з ч. 2-3 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Щодо представництва прокурора в інтересах держави у справі.

Відповідно до ст. 131-1 Конституції України прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Частинами 3. 4 ст.53 ГПК України передбачено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Згідно з положеннями ст.23 Закону України Про прокуратуру представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та Інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

У п. п. 3, 4 мотивувальної частини рішення Конституційного суду України від 08.04.1999 №3-рп/ 99 зазначається, що в основі інтересів держави є потреба у здійсненні загальнодержавних дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, Інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі, як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання, тощо.

З урахуванням того, що інтереси держави є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Таким чином, наведені вище норми законів та Рішення Конституційного Суду України, надають прокуророві право звертатися до суду з позовами про захист інтересів держави, обґрунтовуючи при цьому, в чому саме полягає таке порушення.

Таку саму позицію висловив Верховний Суд у постанові від 26.07.2018 у справі №926/1111/15.

Європейський суд з прав людини уникає абстрактного підходу до розгляду питання про участь прокурора у відповідному провадженні. Розглядаючи кожен випадок окремо суд вирішує наскільки участь прокурора у розгляді справи відповідала принципу рівноправності сторін.

У Рекомендаціях Парламентської Асамблеї Ради Європи від 27.05.2003 № 1604 (2003) Про роль прокуратури в демократичному суспільстві, заснованому на верховенстві закону щодо функцій органів прокуратури, які не відносяться до сфери кримінального права, передбачено важливість забезпечити, щоб повноваження і функції прокурорів обмежувалися сферою переслідування осіб, винних у скоєнні кримінальних правопорушень, і вирішення загальних завдань щодо захисту інтересів держави через систему відправлення кримінального правосуддя, а для виконання будь-яких Інших функцій були засновані окремі, належним чином розміщені і ефективні органи.

Враховуючи викладене, з урахуванням ролі прокуратури в демократичному суспільстві та необхідності дотримання справедливого балансу у питанні рівноправності сторін судового провадження, зміст п.3 ч.1 ст. 131-1 Конституції України щодо підстав представництва прокурора інтересів держави в судах не може тлумачитися розширено.

Прокурор може представляти інтереси держави в суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією із засад правосуддя (п.3 ч.2 ст.129 Конституції України). Положення п.3 ч.1 ст. 131-1 Конституції України відсилає до спеціального закону, яким мають бути визначені виключні випадки та порядок представництва прокурором інтересів держави в суді. Таким законом є Закон України Про прокуратуру.

Відповідно до ч.3 ст.23 цього Закону прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Аналіз положень ст.53 ГПК України у взаємозв`язку зі змістом ч. 3 ст.23 Закону України Про прокуратуру дає підстави вважати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесено відповідні повноваження; у разі відсутності такого органу.

Захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює у судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.

Саме до таких висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 25.04.2018 у справі № 806/1000/17, від 20.09.2018 у справі № 924/1237/17, від 23.10.2018 у справі № 906/240/18.

Суд вважає обґрунтованим звернення прокурора із даним позовом, оскільки необхідність звернення прокурора з позовною заявою зумовлена потребою захистити інтереси держави, оскільки не повернення грошових коштів відповідачем зумовлює ненадходження відповідних коштів до місцевого бюджету територіальної громади, чим порушуються економічні інтереси держави та територіальної громади.

Належним суб`єктом, який не здійснює захист інтересів держави є Відділ освіти Валківської міської ради Харківської області, з огляду на таке.

Стороною за договором № 1604/1Х-Т від 20.04.2021 року є Відділ освіти Валківської міської ради Харківської області,.

Відповідно до п. 1.3. Положення про відділ освіти Валківської міської ради (далі - Положення) відділ є структурним підрозділом Валківської міської ради, підконтрольний та підзвітний міській раді, підпорядковується виконавчому комітету ради, міському голові, а в разі його відсутності особі, що здійснює повноваження міського голови та заступнику міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради згідно з розподілом обов`язків, а з питань здійснення делегованих повноважень - підконтрольне Департаменту науки і освіти Харківської обласної державної адміністрації.

Згідно п. 2.1 Положення відділ є юридичною особою публічного права. Має печатку із зображенням Державного Герба України та його власною назвою, штамп, відповідний бланк, рахунки в установах державного казначейства та інші атрибути необхідні юридичній особі.

Пунктом 2.5 Положення джерелами формування кошторису відділу є кошти міського бюджету; кошти освітньої субвенції, інші кошти, що передаютьсявідділу відповідно до чинного Законодавства України.

Пунктом 9.1 Положення передбачено, що відділ фінансується за рахунок коштів місцевого бюджету, виділених на його утримання.

За ст. 326 Цивільного кодексу України у державній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить державі. Від імені та в інтересах держави право власності здійснюють відповідно органи державної влади. Управління майном, що є у державній власності, здійснюється державними органами.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про управління об`єктами державної власності" управління об`єктами державної власності - здійснення Кабінетом Міністрів України та уповноваженими ним органами, іншими суб`єктами, визначеними цим Законом, повноважень щодо реалізації прав держави як власника таких об`єктів, пов`язаних з володінням, користуванням і розпоряджанням ними, у межах, визначених законодавством України, з метою задоволення державних та суспільних потреб.

Частиною 1 ст. 4 вказаного вище Закону визначено, що суб`єктами управління об`єктами державної власності, поміж інших, є міністерства, інші органи виконавчої влади та державні колегіальні органи (далі - уповноважені органи управління), Фонд державного майна України тощо.

Відповідно до п.3 частини 2 статті 22 Бюджетного кодексу України головними розпорядниками бюджетних коштів за бюджетними призначеннями, визначеними іншими рішеннями про місцеві бюджети, є місцеві державні адміністрації, виконавчі органи та апарати місцевих рад (секретаріат Київської міської ради), структурні підрозділи місцевих державних адміністрацій, виконавчих органів місцевих рад в особі їх керівників.

Так, Відділ освіти Валківської міської ради Харківської області є виконавчим органом Валківської міської ради, який у розумінні ст. 22 БК України є розпорядником бюджетних коштів (за рахунок яких здійснювалася закупівля палива за договором), що уповноважений на отримання бюджетних асигнувань, взяття бюджетних зобов`язань та здійснення видатків бюджету, зобов`язаний ефективно та раціонально використовувати бюджетні кошти, чим сприяти недопущенню порушень інтересів держави у бюджетній сфері та публічних закупівель.

Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави, територіальних громад та об`єднаних територіальних громад визначені у Законі України Про публічні закупівлі.

Метою цього Закону є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції. До основних принципів публічних закупівель віднесено, зокрема, їх максимальна економія та ефективність.

Невжиття Відділом освіти Валківської міської ради Харківської області заходів протягом розумного строку після того, як йому стало відомо про можливе порушення інтересів держави, кваліфікується як бездіяльність.

Богодухівською окружною прокуратурою Харківської області листом від 24.03.2023 року за вих. № 56-/2-1109вих-23 (а. с. 60, 61) повідомлено Відділ освіти Валківської міської ради, що існують підстави для звернення до господарського суду з відповідним позовом з метою стягнення грошових коштів за нереалізовані талони на паливо на суму 339 390,60 грн.

У відповідь на вищезазначений лист відділ освіти повідомив (лист №01-32/144 від 28.03.2023 року, а. с. 62), що ним не вживались заходи щодо звернення до суду з відповідним позовом у зв`язку з відсутністю коштів у кошторисі на 2023 року на судові витрати, а також, що відділ освіти не заперечує проти представництва інтересів держави в особі Відділу освіти Валківської міської ради щодо звернення до суду із відповідним позовом.

Отже, у відділу освіти була можливість у розумні строки відреагувати на порушення інтересів держави, зокрема, шляхом вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову до суду, проте останнім не здійснено заходів до захисту інтересів держави.

У відповідності до ч. 4 ст. 23 Закону України Про прокуратуру, листом від 04.04.2024 року за вих № 56/2-1158вих-24 прокурор повідомив Відділ освіти Валківської міської ради про те, що ним буде подано до Господарського суду Полтавської області позов в інтересах держави в особі Відділу освіти Валківської міської ради щодо стягнення грошових коштів у розмірі 493 473,93 грн.

Належним суб`єктом, який не здійснює захист інтересів держави є Валківська міська рада, з огляду на таке.

Згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Валківська міська рада є органом місцевого самоврядування ().

Відповідно до ч. 2 ст. 2 ЗУ «Про місцеве самоврядування» місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Згідно ч. 1 ст. 10 ЗУ «Про місцеве самоврядування» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Пунктами 1, 8, 9, 11 статті 11 Статуту Валківська міська рада (далі - Статут) передбачено, що виконавчими органами Ради (далі - виконавчі органи) є виконавчий комітет Ради, який утворюється відповідною Радою на строк її повноважень, а також управління, відділи та інші утворені Радою виконавчі органи. Міська рада у межах затвердженої нею структури і штатів може створювати департаменти, управління, відділи та інші виконавчі органи для здійснення повноважень виконавчих органів ради. Управління, відділи та інші виконавчі органи Ради підзвітні та підконтрольні Раді, підпорядковані виконавчому комітету Ради, міському голові. Положення про управління, відділи та інші виконавчі органи затверджуються Радою.

Отже, відділ освіти Валківської міської ради є структурним підрозділом Валківської міської ради, який підзвітний та підпорядковується виконавчому комітету ради.

Згідно з положеннями ст. 142 Конституції України, державною гарантією місцевого самоврядування є участь держави у формуванні дохідної частини його бюджетів та компенсація у необхідних випадках витрат місцевого самоврядування.

Так, відповідно до ст. 5 Бюджетного кодексу України (далі - БК України) бюджетна система України складається з державного бюджету та місцевих бюджетів. Бюджетами місцевого самоврядування є бюджети територіальних громад, сіл, їх об`єднань, селищ, міст (у тому числі районів у містах).

Місцеві бюджети мають бути достатніми для забезпечення виконання органами місцевого самоврядування наданих їм законом повноважень та забезпечення населення послугами не нижче рівня мінімальних соціальних потреб. Повноваження на здійснення витрат місцевого бюджету мають відповідати обсягу надходжень місцевого бюджету.

Частиною 5 ст. 64 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» унормовано, що видатки місцевого бюджету здійснюються із загального та спеціального фондів місцевого бюджету відповідно до вимог Бюджетного кодексу України та закону про Державний бюджет України.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 7 БК України, бюджетна система України ґрунтується на таких принципах: ефективності та результативності при складанні та виконанні бюджетів усі учасники бюджетного процесу мають прагнути досягнення цілей, запланованих на основі національної системи цінностей і завдань інноваційного розвитку економіки, шляхом забезпечення якісного надання публічних послуг при залученні мінімального обсягу бюджетних коштів та досягнення максимального результату при використанні визначеного бюджетом обсягу коштів.

Відповідно до ст. 22 БК України для здійснення програм та заходів, які реалізуються за рахунок коштів бюджету, бюджетні асигнування надаються розпорядникам бюджетних коштів. Розпорядники бюджетних коштів, що уповноважені на отримання бюджетних асигнувань, взяття бюджетних зобов`язань та здійснення видатків бюджету, зобов`язані ефективно та раціонально використовувати бюджетні кошти, чим сприяти недопущенню порушень інтересів держави у бюджетній сфері.

Відповідно до форми річного плану закупівель (https://prosorro.gov.ua/plan/UA-P-2021-03-12-011178-b) джерелом фінансування закупівлі був місцевий бюджет Валківської міської ради.

У зв`язку із вищезазначеним Валківська міська рада є органом, уповноваженим здійснювати відповідні повноваження щодо захисту інтересів держави у спірних правовідносинах, а отже наділений повноваженнями щодо звернення до суду з вимогою про стягнення сплачених бюджетних коштів, у зв`язку з чим і визначений позивачем за даним позовом.

Невжиття Валківською міською радою заходів протягом розумного строку після того, як йому стало відомо про можливе порушення інтересів держави, кваліфікується як бездіяльність.

Богодухівською окружною прокуратурою Харківської області листом від 02.10.2023 року за вих. № 56-/2-3696вих-23 (а. с. 63, 64) повідомлено Валківську міську раду, що існують підстави для звернення до господарського суду з відповідним позовом з метою стягнення грошових коштів за нереалізовані талони на паливо на суму 339 390,60 грн.

У відповідь на вищезазначений лист Валківська міська рада повідомила (лист №04-26/396/ від 06.10.2023 року, а. с. 65), що ним не вживались заходи щодо звернення до суду з відповідним позовом у зв`язку з відсутністю коштів на судові витрати. Крім цього Валківська міська рада просила прокуратуру вжити заходи представницького характеру та звернутися в інтересах відділу освіти Валківської міської ради, в тому числі Валківської міської ради, як представницького органу місцевого самоврядування Валківської міської територіальної громади до господарського суду з позовом про стягнення грошових коштів у розмірі 339 390,60 грн.

Отже, у Валківської міської ради була можливість у розумні строки відреагувати на порушення інтересів держави, зокрема, шляхом вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову до суду, проте останнім не здійснено заходів до захисту інтересів держави.

У відповідності до ч. 4 ст. 23 Закону України Про прокуратуру, листом від 04.04.2024 року за вих.. № 56/2-1159вих-24 прокурор повідомив Валківську міську раду про те, що ним буде подано до Господарського суду Полтавської області позов в інтересах держави в особі Валківської міської ради щодо стягнення грошових коштів у розмірі 493 473,93 грн.

Правовідносини, пов`язані з використанням бюджетних коштів, становлять суспільний інтерес. У даному випадку порушуються економічні інтереси держави (аналогічний висновок викладений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 21.06.2023 у справі №905/1907/21).

Враховуючи викладене, вбачаються підстави для представництва прокурором інтересів держави та звернення до суду із вказаним позовом у зв`язку із доведеною бездіяльністю вказаних компетентних органів та необхідністю захисту інтересів держави в даному випадку.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позову, суд виходив з наступного.

Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. У відповідності до вимог ст. ст. 525, ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Статтею 193 Господарського України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем 1 та відповідачем договору, суд прийшов до висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором поставки, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання, в тому числі Глави 54 Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 265 Господарського кодексу України визначено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у обумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України та ст. 202 Господарського кодексу України господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Судом встановлено, що відповідачем відповідно до договору №1604/1Х-Т про закупівлю товарів за державні кошти від 20.04.2021 року передано позивачу 1 талони на загальну суму 986 751,00 грн. Пізніше у зв`язку із неможливістю виконання зобов`язань з поставки нафтопродуктів по талонах відповідачем, позивач 1 повернув відповідачу частину талонів на загальну суму 339 390,60 грн.

Згідно ч. 1 ст. 670 ЦК України якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Позивач 1 звернувся до відповідача з вимогою повернути кошти за повернені талони у розмірі 412 212,60 грн, яку відповідач не виконав.

Таким чином заборгованість відповідача перед позивачем за договорами становить 339 390,60 грн.

Таким чином, вимоги прокурора про стягнення з відповідача на користь позивача 1 заборгованості по договору №1604/1Х-Т про закупівлю товарів за державні кошти від 20.04.2021 року у розмірі 339 390,60 грн, є правомірними, обґрунтованими, визнаються відповідачем, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо вимог прокурора про стягнення 62 447,87 грн пені за період з 01.08.2022 року по 31.01.2023 року, 67 878,12 грн 20% штрафу та 23 757,34 грн 7% штрафу, суд зазначає наступне.

Суд зазначає, що за ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 193 Господарського Кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Стаття 230 Господарського Кодексу України штрафними санкціями у розумінні цього Кодексу визначає господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. А частина 4 статті 231 Господарського Кодексу України встановлює, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

У пункті 7.2 договору сторони погодили, у разі порушення умов зобов`язання щодо якості (комплектності) товарів з постачальника стягується штраф у розмірі 20 відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів; за порушення строків поставки з боку постачальника стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів, з яких допущено прострочення виконання за кожен день прострочення, а за прострочення понад 30 днів - додатково стягується штраф у розмірі 7 відсотків вказаної вартості.

Перевіривши надані прокурором розрахунки пені у розмірі 62 447,87 грн, 20 % штрафу у розмірі 67 878,12 грн та 7% штрафу у розмірі 23 757,34 грн, судом встановлено, що такі розрахунки є арифметично вірними, обґрунтованими та відповідають вимогам законодавства. Відповідач контррозрахунків пені, 20% та 7 % штрафу суду не надав.

У відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у розмірі 7 402,11 грн покладається на відповідача у повному розмірі.

Керуючись статтями 129,232-233,237-238,240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Татнєфть-АЗС-Україна" (вул. Чумацький шлях, 62, м. Полтава, 36010; ідентифікаційний код 38194448) на користь Відділу освіти Валківської міської ради Харківської області (вул. Харківська, 7, м. Валки, Богодухівський район, Харківська область, ідентифікаційний ) 339 390,60 грн основної заборгованості, 62 447,87 грн пені, 67 878,12грн 20% штрафу та 23 757,34 грн 7% штрафу.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Татнєфть-АЗС-Україна" (вул. Чумацький шлях, 62, м. Полтава, 36010; ідентифікаційний код 38194448) на користь Харківської обласної прокуратури (вул. Богдана Хмельницького, 4, Харків, 61000 , ідентифікаційний , рахунок, UA0007171, код класифікації видатків бюджету 2800) 7 402,11 грн судового збору.

Видати накази із набранням цим рішенням законної сили.

Повне рішення складено 25.07.2024 року (після виходу судді з відпустки).

Суддя О. М. Тимощенко

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. 257 ГПК України).