РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

26.07.2024Справа № 910/5103/24

Господарський суд міста Києва у складі судді Удалової О.Г., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (проведення судового засідання) господарську справу

позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївська електропостачальна компанія"

до Комунального некомерційного підприємства "Медичний центр реабілітації та паліативної допомоги" Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

про стягнення 453 771,95 грн

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Миколаївська електропостачальна компанія" (далі - позивач) з позовом до Комунального некомерційного підприємства "Медичний центр реабілітації та паліативної допомоги" Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - відповідач) про стягнення 453 771,95 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором № 100/210 від 22.02.2023 в частині оплати переданої в грудні 2023 року електричної енергії у встановлений договором строк.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.05.2024, відкрито провадження у справі № 910/5103/24 та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, а також встановлено сторонам строки для вчинення процесуальних дій, зокрема, відповідачем для подання відзиву на позов встановлено строк у п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали.

Відповідно до повідомлення про доставку електронного листа позивачу та його представнику ухвала суду від 02.05.2024 доставлена до електронних кабінетів 03.05.2024 о 02:39 год., а отже, відповідно до приписів п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України вважається врученою 04.05.2024.

Відповідачу копія ухвали суду направлена поштовим відправленням № 220 та, як вбачається з повідомлення про вручення поштового відправлення, вручена останньому 13.05.2024.

Відповідач правом на подання відзиву на позов не скористався.

Зважаючи на належне повідомлення сторін про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику їх уповноважених представників (без проведення судового засідання) та наявність у матеріалах справи доказів, необхідних і достатніх для вирішення спору по суті, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 202 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши надані документи та матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив:

Відповідно до пункту 13 розділу XVII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про ринок електричної енергії» з 1 січня 2019 року ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія» є електропостачальником, який отримав ліцензію на провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії (згідно постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 14.06.2018 року № 429.

Згідно з п. 3.1.1 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 (далі - Правила/ПРРЕЕ), постачання електричної енергії споживачу здійснюється за договором про постачання електричної енергії споживачу обраним споживачем електропостачальником, який отримав відповідну ліцензію за вільними цінами.

Відповідно до пункту 1.2.7 Правил Постачання електричної енергії здійснюється електропостачальником на підставі договору про постачання електричної енергії споживачу, який розробляється електропостачальником на основі Примірного договору про постачання електричної енергії споживачу (додаток 5 до цих Правил) та укладається в установленому цими Правилами порядку.

Як визначено п. 3.1.5. Правил, електропостачальник розміщує у відкритому доступі форму відповідного договору, який пропонується споживачам до укладання. До договору про постачання електричної енергії споживачу або договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг відповідний електропостачальник має розробити з урахуванням вимог законодавства публічні комерційні пропозиції та розмістити їх на своїх офіційних веб-сайтах на сайті Регулятора.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія» (далі - Постачальник, Позивач) та Комунальним некомерційним підприємством «Київський міський клінічний госпіталь ветеранів війни», яке згідно з рішенням Київської міської ради від 13.07.2023 № 6926/6967 змінило найменування на Комунальне некомерційне підприємство «Медичний центр реабілітації та паліативної допомоги» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - Споживач, Відповідач), укладено Договір про закупівлю електричної енергії № 100/210 від 22.02.2023.

Пунктом 2.1. Договору передбачено, що Постачальник зобов`язується постачити Споживачу у 2023 році за ДК 021:2015-0930000-5 - Електричну енергію (як різновид товарної продукції - далі - Товар) для забезпечення потреб електроустановок, а Споживач зобов`язується прийняти та оплатити вартість електричної енергії у розмірах, строки та порядку, що визначені Договором.

Відповідно до пункту 6.2 Договору визначено, що Споживач (Відповідач) зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами цього Договору.

Згідно з п. 5.6. Договору оплата рахунку Постачальника за цим Договором має бути здійснена Споживачем у строки, визначені у комерційній пропозиції, що є додатком 2 до Договору.

Згідно з п. 13.1 вказаний Договір набирає чинності з моменту підписання, а в частині постачання електричної енергії - з дня підписання договору і діє до 31.12.2023, а в частині розрахунків - до повного їх завершення.

Пунктом 3 Комерційної пропозиції передбачено, що Постачальник до 6 числа наступного за розрахунковим місяця надає Споживачу рахунок на оплату за фактично спожиту електроенергію у попередньому місяці. Споживач має можливість самостійно формувати рахунок на оплату за спожиту електричну енергію, інші рахунки, за допомогою інтернет-магазину комунальних послуг: elekropostach.mk.ua (далі-Сервіс). Споживач протягом одного робочого дня зобов`язаний підписати електронно-цифровим підписом (далі - ЕЦП) рахунок на оплату за спожиту електричну енергію, інші рахунки, «Акт прийняття-передавання товарної продукції» та після цього завантажити їх на Сервіс. У разі не завантаження Споживачем підписаних ЕЦП документів, вони вважаються підписаними з боку Споживача без зауважень.

Датою отримання платіжного документу на оплату Сторони визнають: - в разі отримання у відділі обслуговування споживачів Постачальника або через сервіс - день отримання (генерування/формування); - в разі отримання електронною поштою, зазначеною Сторонами у Договорі або на офіційному веб-сайті Сторони, або іншими способами використання інформаційних технологій у системі електронного документообігу - дата направлення його Постачальником; - в разі направлення поштовим зв`язком або кур`єром - третій календарний день від дати направлення Постачальником.

Якщо рахунок за електроенергію не був отриманий Споживачем ні через Персональну сторінку споживача, ні у паперовому вигляді у Постачальника на 6 (шостий) робочий день місяця наступного після розрахункового - він вважається таким, що вручений Постачальником Споживачу та Споживач вважається таким, що з ними ознайомлений.

Крім того, як встановлено судом під час розгляду даної справи, між сторонами 09.08.2023 укладено додаткову угоду, якою внесено зміни до Комерційної пропозиції.

Згідно з п. 4.3 ПРРЕЕ дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. На підставі отриманих даних відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції) сторони складають акти прийому-передачі проданих товарів та/або наданих послуг.

Пунктом 4.14 Правил передбачено, що Платіжні документи (рахунки) на оплату надаються споживачам у відповідних структурних підрозділах електропостачальника, через персональну сторінку споживача на вебсайті електропостачальника або електронною поштою, факсимільним зв`язком, поштовим зв`язком, кур`єром чи іншими способами з використанням інформаційних технологій у системі електронного документообігу у порядку, передбаченому договором про постачання електричної енергії споживачу.

У заяві-приєднання до Договору про постачання електричної енергії споживачу зазначено найменування оператора системи, з яким Споживач уклав договір про надання послуг з розподілу - ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі», а також визначені точки комерційного обліку електричної енергії, об`єктів, на які здійснюється постачання електричної енергії.

Згідно з даними комерційного обліку, отриманими від ОСР, а саме звітом щодо фактичного (звітного) корисного відпуску електричної енергії за точками комерційного обліку (площадками вимірювання) споживачів постачальника, які приєднані до електричних мереж або відносяться до території ліцензійної діяльності оператора системи розподілу (передачі) ДТЕК Київські електромережі, за грудень 2023 року та Актом про обсяги розподілу електричної енергії по території ліцензійної діяльності оператора системи розподілу від 31 грудня 2023 року у розрахунковому періоді грудень 2023 року Споживач (Відповідач) спожив електричну енергію у кількості 84 456 кВт*год.

На підставі даних комерційного обліку Позивачем Відповідачу був виставлений рахунок № 100/210/12/1 від 05.01.2024 та складений акт про прийняття-передавання товарної продукції від 31.12.2023 за спожиту в грудні 2023 року електричну енергію в сумі 453 771,95 грн, які були направлені на електронну та поштову адреси відповідача.

Проте, як вказує позивач у позові, відповідачем не здійснено оплату за поставлену у грудні 2023 року електричну енергію, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача 453 771,95 грн.

Розглянувши надані сторонами докази, суд зазначає таке.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України встановлено, що господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 Господарського кодекс України встановлено, що майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до положень статей 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст. 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Згідно з ч. 7 ст. 276 Господарського кодексу України оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

Згідно з частиною першою статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

При цьому під час розгляду даної справи сторонами не надано суду доказів оплати електричної енергії в розмірі 453 771,95 грн, у зв`язку з чим вимога позивача про стягнення вартості енергії є обґрунтованою.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 статті 76 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до положень ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень ст. 74 ГПК України.

Згідно зі ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

З огляду на вищезазначене, беручи до уваги встановлені судом обставини, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача 453 771,95 грн боргу за електричну енергію.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по оплаті позову судовим збором підлягають покладенню на відповідача в розмірі 5 445,26 грн з урахуванням того, що звернення до суду з даним позовом здійснено в електронній формі.

Керуючись ст.ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Комунального некомерційного підприємства "Медичний центр реабілітації та паліативної допомоги" Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (04076, м. Київ, вул. Федора Максименка, буд. 26, код 05492309) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївська електропостачальна компанія" (54017, Миколаївська обл., м. Миколаїв, вул. Погранична, буд. 39/1, код 42129888) основний борг в розмірі 453 771,95 грн (чотириста п`ятдесят три тисячі сімсот сімдесят одна грн 95 коп.), а також судовий збір в розмірі 5 445,26 грн (п`ять тисяч чотириста сорок п`ять грн 26 коп.).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення підписано 26.07.2024.

Суддя О.Г. Удалова