ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.07.2024м. ДніпроСправа № 904/1540/24

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Панна С.П. при секретарі судового засідання Скородумовій Л.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕГА-ПЛЮС", 49044, м.Дніпро, вул.Шевченка, будинок 17,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФАРМЕРІС ТРЕЙД", 49020, м.Дніпро, вул.Шевченка, будинок 49,

про стягнення заборгованості за договором поставки

Представники сторін:

від позивача: Самойленко Валентин Іванович, посвідчення № 1083 від 24.11.2017р., адвокат

від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ВЕГА-ПЛЮС" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФАРМЕРІС ТРЕЙД" про стягнення заборгованості в розмірі 235 436,38грн. та судового збору в розмірі 2 825,24грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням умов договору поставки № 1/19 ДЛ від 02.01.2019р. в частині оплати за поставлений товар.

Разом з позовною заявою від позивача надійшло клопотання про витребування доказів, в якому просить суд витребувати у Головного управління ДПС у м. Києві декларації з податку на додану вартість з Додатком 1 до них ТОВ "ФАРМЕРІС ТРЕЙД" (до зміни найменування Товариство з обмеженою відповідальністю ДОБРІ ЛІКИ) (, ІПН 31), в яких відображено податковий кредит за податковими накладними, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних ТОВ ВЕГА-ПЛЮС за період з квітня 2019 року по березень 2022 року, згідно доданого до клопотання Реєстру податкових накладних. Ухвалою суду від 09.05.2024р. вищевказане клопотання позивача задоволено.

Ухвалою суду від 10.04.2024р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

30.05.2024р. до суду через систему "Електронний суд" від представника позивача надійшла заява про долучення до матеріалів справи аналіз податкової звітності ТОВ "Фармеріс трейд".

30.05.2024р. до суду від представника позивача надійшло клопотання про приєднання до матеріалів справи, а саме декларації з податку, розшифровка податкових зобов`язань та податкового кредиту та відомості про суми податку на додану вартість.

11.06.2024р. до суду через систему "Електронний суд" від представника позивача надійшли додаткові пояснення по справі.

Ухвалою суду від 12.06.2024р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 27.06.2024р.

Відповідач не скористався своїм правом, не направив до суду відзив на позовну заяву. До суду повернулась ухвала суду від 10.04.2024р. з відміткою "Укрпошти" - за закінченням терміну зберігання, яка була направлена на адресу відповідача.

За визначенням п.5 ч.6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За загальними вимогами п. 91 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2009 № 270 (далі Правила), Інформація про надходження реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу надсилається адресату у вигляді смс-повідомлення за номером мобільного телефону, зазначеним на поштовому відправленні, поштовому переказі, а у разі відсутності номера мобільного телефону - шляхом вкладення до абонентської поштової скриньки бланку повідомлення встановленого зразка.

Рекомендовані поштові відправлення підлягають доставки до дому (п. 92. Правил). Вручення рекомендованих листів з позначкою "Судова повістка" в об`єкті поштового зв`язку не передбачено (п. 102 Правил).

У разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з поважних причин, рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п`ять календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причини невручення (п. 116 Правил).

Здійснення зберігання рекомендованих листів із позначкою "Судова повістка", які не вручені під час доставки до дому із причин відсутності адресата, Правилами не передбачено, а отже, повернення такого повідомлення із зазначенням причини невручення "закінчення встановленого строку зберігання", суперечить вимогам Правил, та фактично відповідає причині повернення "у зв`язку з відсутністю адресата".

Аналізуючи зазначені вище положення Правил надання послуг поштового зв`язку, слід дійти висновку, що повернення судового рішення із проставленням у поштовому повідомленні відмітки про закінчення строку зберігання поштового відправлення, є підтвердженням відсутності особи - адресата за адресою, а отже, день проставлення такої відмітки в поштовому повідомленні, слід вважати днем вручення судового рішення в порядку, п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України.

Всі подальші ухвали суду, направлена на адресу відповідача, були повернуті до суду з відміткою Укрпошти - адресат відсутній за вказаною адресою.

Відповідно до ч.2 ст.178 ГПК України у разі неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Ухвалою суду від 27.06.2024р. розгляд справи по суті відкладено на 09.07.2024р.

Судове засідання 09.07.2024р. не відбулось у зв`язку з перебуванням судді Панни С.П. на лікарняному з 08.07.2024р. по 19.07.2024р.

Ухвалою суду від 22.07.2024р. розгляд справи по суті призначений на 24.07.2024р.

В судове засідання з`явився представник позивача. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про місце, день та час судового засідання був належним чином повідомлений шляхом направлення на його адресу ухвали суду.

В судовому засіданні 24.07.2024р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті

ВСТАНОВИВ:

02.01.2019р. між Товариством з обмеженою відповідальністю ВЕГА-ПЛЮС (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю Добрі Ліки (покупець) (на даний час - Товариство з обмеженою відповідальністю ФАРМЕРІС ТРЕЙД був укладений договір поставки № 1/19 ДЛ.

Відповідно до п.1.1. договору постачальник зобов`язався систематично передавати (постачати) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві лікарські засоби та/або вироби медичного призначення (надалі товар), харчові продукти у кількості, асортименті і по цінах, згідно з накладними (специфікаціями), що є невід`ємними частинами цього договору, а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар і своєчасно сплатити за нього певну грошову суму на умовах цього договору.

Сторони погодили, що ціна на товар визначається згідно специфікацій (додаток 1), які є складовою та невід`ємними частинами цього договору. При підписанні цього договору постачальник надає покупцеві підписану специфікацію (додаток 1) в 3 (трьох) примірниках, в якій вказані ціни що не повинні відрізнятися від цін, вказаних у накладних. Специфікація втрачає силу при підписанні нової специфікації на умовах цього договору (п.1.3 договору).

Право власності на товар переходить до покупця з моменту фактичного отримання товару та прийому його по якості та кількості згідно з умовами цього договору в момент підписання уповноваженою особою покупця (згідно належним чином оформленої довіреності на отримання товару) відповідних видаткових накладних (п.1.4 договору).

Загальна сума договору визначається сумою вартості всіх окремих постачань в рамках цього договору (п.1.5 договору).

Товар постачається окремими партіями згідно заявок покупця, в яких вказується номенклатура, кількість, узгоджена ціна товару (п.3.1 договору).

Строк поставки товару не повинен перевищувати 3 (трьох) робочих днів з дати отримання постачальником заявки покупця (п.3.3 договору).

Датою постачання товару є дата приймання покупцем партії товару. Перехід права власності на товар відбувається в момент прийняття покупцем партії товару. Доказом прийняття партії товару є накладна оформлена належним чином та підписана уповноваженими особами і завірена печатками покупця та постачальника (п.3.4 договору).

Покупець має право відмовитись прийняти товар від постачальника, якщо а) умови постачання зазначені у накладній (специфікації) не відповідають умовам зазначеним у узгодженій заявці, б) у разі повернення неякісного товару кінцевими споживачами, в) прийняття рішення (іншого документу) відповідними державними органами та органами місцевого самоврядування (їх посадовими особами) про заборону, призупинення реалізації товару (або іншого рішення, що перешкоджає його реалізації кінцевим споживачам).Повернення товару здійснюється за рахунок постачальника (п. 3.7 договору).

Товар постачається на умовах DDU, місце, вказане покупцем згідно з Інкотермс- 2000. При цьому умови Інкотермс застосовуються тільки в тій частині, яка може бути застосована для внутрідержавної поставки. Місце поставки визначається у заявці (п.3.8 договору).

Покупець оплачує поставлений постачальником товар за цінами, зазначеними у накладних (специфікаціях), які є складовою та невід`ємною частиною цього договору (п.4.1 договору).

Ціни, вказані в специфікаціях, включають вартість відвантаження, перевезення, пакування. маркування товару, тощо та формуються шляхом відрахування суми знижки, яку постачальник надасть покупцеві, від базової ціни (п.4.2 договору).

Покупець оплачує отриманий товар за цінами, передбаченими у відповідних специфікаціях, що є невід`ємними частинами цього договору (п.4.5 договору).

У разі, якщо у накладних на поставку партії товару зазначена інша ціна, ніж погоджена сторонами у діючій специфікації (по одній, кільком чи всім найменуванням асортименту партії товару), покупець має право відмовитися від приймання даної партії товару або її частини (п.4.6 договору).

Оплата за цим Договором здійснюється на підставі щомісячного звіту у сумі, вказаній в звіті. Покупець має сплатити за фактично реалізований протягом місяця товар. Підтвердженням реалізації є звіт, який надається покупцем постачальнику кожен календарний місяць, не пізніше 10 (десятого) числа місяця наступного за звітнім. Термін оплати складає 20 (двадцять) календарних днів з дати надання звіту про реалізацію товару (п.4.7 договору).

У разі, якщо покупець протягом 90 (дев`яносто) днів з дати поставки товару, не здійснює реалізацію товару своїм контрагентам або іншим засобом не використає товар, він. має право на повернення поставленого товару (чи окремої партії) з відповідної зміною права власності на нього. Сторони домовились, що у разі не реалізації покупцем поставленого постачальником товару протягом 90 (дев`яносто) календарних днів з моменту його поставки, покупець зобов`язаний за першою вимогою постачальника повернути йому увесь поставлений та не реалізований товар протягом семи календарних днів з моменту пред`явлення такої вимоги. Повернення товару здійснюється силами та за рахунок постачальника. У разі якщо покупець не повернув поставлений товар на вимогу постачальника, покупець тим самим підтверджує, що поставлений йому товар був повністю реалізований, та зобов`язується сплатити постачальнику його вартість (п.5.1 договору).

Згідно доданого до позову розрахунку позивач стверджує здійснення ним поставки товару за договором у період з 10.01.2019 по 21.02.2022, з урахуванням вартості повернутого відповідачем товару, на загальну суму 2433905,69 грн., та проведення відповідачем оплати за поставлений товар частково у розмірі 2198469,31 грн.

Матеріали справи містять видаткові накладні, з відображенням господарських операцій з поставки товару за Договором № 1/19 ДЛ від 02.01.2019 року (а.с.50-250, том1, а.с.1-250, том 2, а.с.1-7, том 3) згідно до яких загальна вартість товару за видатковими накладними складає 2 141 582,28 грн.

Дані первинні документи скріплено підписами та печатками з боку постачальника та покупця, останні відображають найменування підприємств, місто реєстрації та код ЄДРПОУ.

Наведені видаткові накладні мають назву документа; дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ, з реквізитами останнього, назву контрагента; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; підписи осіб, відповідальних за здійснення господарських операцій і правильність їх оформлення; містять посилання на договір № 1/19 ДЛ від 02.01.2019 року.

За даними акта звіряння взаємних розрахунків за період з 02.10.2019 по 21.12.2019 за договором № 1/19 ДЛ від 02.01.2019 року, що підписано як з боку позивача, так і з боку відповідача, скріплено печатками підприємств, у бухгалтерському обліку відображено заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАРМЕРІС ТРЕЙД» станом на дату початку періоду у розмірі 377651,75 грн, господарські операції за видатковими накладними жовтня-грудня 2019, , проведені оплати у розмірі 165993,19 грн, та виведено кінцеве сальдо на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕГА-ПЛЮС» в розмірі 250396,71 грн.

З представленого позивачем розрахунку вбачається відображення в ньому видаткових накладних, які втрачено позивачем.

На підтвердження господарських операцій за втраченими видатковими накладними позивачем надано складені ним податкові накладні, які прийнято Державною податковою службою України, що підтверджується доданими до них квитанціями №1, а саме: 935 від 18.01.2019 на 7 432,22 грн.; 1767 від 23.04.2019 на 434,42 грн.; 552 від 13.05.2019 на 868,84 грн.; 1005 від 16.07.2019 на 8 779,35 грн.; 691 від 12.08.2019 на 1 060,37 грн.; 1342 від 20.08.2019 на 13 910,00 грн.; 134 від 03.09.2019 на 2 022,30 грн.; 135 від 03.09.2019 на 1 277,58 грн.; 656 від 10.09.2019 на 1 602,86 грн.; 657 від 10.09.2019 на 196,74 грн.; 1020 від 16.09.2019 на 3 505,32 грн.; 72 від 01.06.2020 на 2 336,88 грн.; 389 від 09.06.2020 на 3 302,02 грн.; 1591 від 22.06.2020 на 15 195,07 грн.; 3328 від 23.10.2020 на 2 783,07 грн.; 1889 від 16.11.2020 на 1 674,55 грн.; 1069 від 08.12.2020 на 2 009,46 грн.; 548 від 11.01.2021 на 2 788,42 грн.; 3050 від 28.01.2021 на 522,16 грн.; 3278 від 23.02.2021 на 2 508,08 грн.; 404 від 02.03.2021 на 1 254,04 грн.; 3036 від 22.03.2021 на 1 614,63 грн.; 449 від 05.04.2021 на 1 286,14 грн.; 2862 від 19.04.2021 на 1 442,36 грн.; 1494 від 17.05.2021 на 1 512,98 грн.; 1511 від 17.05.2021 на 1 353,55 грн.; 1242 від 14.06.2021 на 1 525,82 грн.; 1246 від 14.06.2021 на 1 260,46 грн.; 1249 від 14.06.2021 на 1 894,97 грн.; 2013 від 15.06.2021 на 3 899,08 грн.; 2016 від 15.06.2021 на 2 924,31 грн.; 2034 від 15.06.2021 на 1 949,54 грн.; 2036 від 15.06.2021 на 2 924,31 грн.; 2615 від 22.06.2021 на 2 924,31 грн.; 2616 від 22.06.2021 на 2 924,31 грн.; 2854 від 24.06.2021 на 2 924,31 грн.; 3064 від 29.06.2021 на 2 924,31 грн.; 30 від 01.07.2021 на 754,35 грн.; 31 від 01.07.2021 на 920,20 грн.; 32 від 1.07.2021 на 633,44 грн.; 34 від 01.07.2021 на 2 412,85 грн.; 41 від 01.07.2021 на 2 924,31 грн.; 95 від 01.07.2021 на 3 899,08 грн.; 954 від 12.07.2021 на 3 491,41 грн.; 955 від 12.07.2021 на 206,64 грн.; 957 від 12.07.2021 на 1 171,65 грн.; 958 від 12.07.2021 на 2 572,28 грн.; 959 від 12.07.2021 на 2 665,37 грн.; 960 від 12.07.2021 на 206,64 грн.; 961 від 12.07.2021 на 1 553,64 грн.; 970 від 12.07.2021 на 1 546,15 грн.; 2443 від 26.07.2021 на 2 203,13 грн.; 2449 від 26.07.2021 на 1 580,39 грн.; 2450 від 26.07.2021 на 5 500,87 грн.; 2452 від 26.07.2021 на 1 860,73 грн.; 2453 від 26.07.2021 на 2 464,21 грн.; 2454 від 26.07.2021 на 2 847,27 грн.; 885 від 09.08.2021 на 3 792,08 грн.; 2736 від 25.08.2021 на 1 491,58 грн.; 109 від 01.09.2021 на 2 278,03 грн.; 111 від 01.09.2021 на 619,92 грн.; 378 від 06.09.2021 на 1 260,46 грн.; 470 від 06.09.2021 на 600,27 грн.; 471 від 06.09.2021 на 1 316,10 грн.; 472 від 06.09.2021 на 2 265,19 грн.; 503 від 06.09.2021 на 1 656,36 грн.; 1482 від 13.09.2021 на 1 286,14 грн.; 2350 від 20.09.2021 на 1 148,11 грн.; 2361 від 20.09.2021 на 1 660,64 грн.; 2362 від 20.09.2021 на 1 209,10 грн.; 2365 від 20.09.2021 на 1 376,02 грн.; 2366 від 20.09.2021 на 1 743,03 грн.; 2367 від 20.09.2021 на 2 120,74 грн.; 266 від 04.10.2021 на 2 549,81 грн.; 365 від 04.10.2021 на 1 610,35 грн.; 366 від 04.10.2021 на 1 148,11 грн.; 368 від 04.10.2021 на 721,18 грн.; 2722 від 18.10.2021 на 7 558,48 грн.; 2869 від 18.10.2021 на 2 572,28 грн.; 2909 від 18.10.2021 на 2 209,55 грн.; 2910 від 18.10.2021 на 488,99 грн.; 2913 від 18.10.2021 на 1 743,03 грн.; 2932 від 18.10.2021 на 1 376,02 грн.; 4149 від 23.10.2021 на 4 745,45 грн.; 5143 від 27.10.2021 на 6 122,54 грн.; 32 від 01.11.2021 на 1 432,73 грн.; 50 від 01.11.2021 на 1 805,09 грн.; 53 від 01.11.2021 на 1 171,65 грн.; 95 від 01.11.2021 на 1 093,54 грн.; 96 від 01.11.2021 на 1 231,57 грн.; 97 від 01.11.2021 на 2 087,57 грн.; 98 від 01.11.2021 на 771,47 грн.; 99 від 01.11.2021 на 3 003,49 грн.; 100 від 01.11.2021 на 1 404,91 грн.; 101 від 01.11.2021 на 1 093,54 грн.; 2492 від 15.11.2021 на 571,38 грн.; 2495 від 15.11.2021 на 1 726,98 грн.; 2497 від 15.11.2021 на 206,64 грн.; 2500 від 15.11.2021 на 1 093,54 грн.; 2501 від 15.11.2021 на 1 349,27 грн.; 2502 від 15.11.2021 на 206,64 грн.; 2503 від 15.11.2021 на 915,92 грн.; 2508 від 15.11.2021 на 1 376,02 грн.; 2651 від 15.11.2021 на 2 407,50 грн.; 16 від 01.12.2021 на 604,55 грн.; 20 від 01.12.2021 на 294,25 грн.; 28 від 01.12.2021 на 832,46 грн.; 29 від 01.12.2021 на 1 520,47 грн.; 35 від 01.12.2021 на 920,20 грн.; 36 від 01.12.2021 на 3 040,94 грн.; 37 від 01.12.2021 на 413,28 грн.; 1835 від 13.12.2021 на 2 743,48 грн.; 1836 від 13.12.2021 на 206,64 грн.; 1839 від 13.12.2021 на 600,27 грн.; 1840 від 13.12.2021 на 1 719,49 грн.; 1842 від 13.12.2021 на 633,44 грн.; 1845 від 13.12.2021 на 488,99 грн.; 4160 від 28.12.2021 на 189,39 грн.; 4166 від 28.12.2021 на 1 171,65 грн.; 4168 від 28.12.2021 на 1 316,10 грн.; 4171 від 28.12.2021 на 1 631,75 грн.; 4173 від 28.12.2021 на 1 171,65 грн.; 4174 від 28.12.2021 на 2 149,63 грн.; 4181 від 28.12.2021 на 1 171,65 грн.; 4196 від 28.12.2021 на 3 256,01 грн.; 4200 від 28.12.2021 на 1 210,17 грн.; 4229 від 28.12.2021 на 1 171,65 грн.; 1414 від 10.01.2022 на 1 943,12 грн.; 1415 від 10.01.2022 на 206,64 грн.; 1416 від 10.01.2022 на 1 919,58 грн.; 1419 від 10.01.2022 на 1 231,57 грн.; 1420 від 10.01.2022 на 1 231,57 грн.; 1421 від 10.01.2022 на 3 114,77 грн.; 1422 від 10.01.2022 на 1 231,57 грн.; 1423 від 10.01.2022 на 771,47 грн.; 1424 від 10.01.2022 на 915,92 грн.; 1425 від 10.01.2022 на 2 343,30 грн.; 3032 від 24.01.2022 на 1 354,62 грн.; 3051 від 24.01.2022 на 3 033,45 грн.; 3400 від 24.01.2022 на 1 272,23 грн.; 3405 від 24.01.2022 на 771,47 грн.; 988 від 07.02.2022 на 3 584,50 грн.; 989 від 07.02.2022 на 206,64 грн.; 991 від 07.02.2022 на 1 487,30 грн.; 992 від 07.02.2022 на 2 336,88 грн.; 996 від 07.02.2022 на 144,45 грн.; 998 від 07.02.2022 на 1 836,12 грн.; 999 від 07.02.2022 на 255,73 грн.; 1000 від 07.02.2022 на 206,64 грн.; 1003 від 07.02.2022 на 2 515,57 грн.; 1023 від 07.02.2022 на 1 739,82 грн.; 1024 від 07.02.2022 на 1 926,00 грн.; 1025 від 07.02.2022 на 2 454,58 грн.; 1376 від 07.02.2022 на 333,84 грн.; 4223 від 21.02.2022 на 1 670,27 грн.; 4483 від 21.02.2022 на 1 450,92 грн.; 4488 від 21.02.2022 на 1 487,30 грн.

В означених податкових накладних зазначено: постачальник (продавець) - Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕГА-ПЛЮС», отримувач (покупець) - Товариство з обмеженою відповідальністю «ФАРМЕРІС ТРЕЙД». Згідно квитанції №1 документи (податкові накладні) доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України.

Загальна вартість поставки товару за переліченими податковими накладними складає 309 218,71 грн.

Згідно представлених суду Головним управлінням ДПС у м. Києві податковим деклараціям з податку на додану вартість, Товариством з обмеженою відповідальністю «Фармеріс Трейд», в періоди, в які Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕГА-ПЛЮС» частково втрачено видаткові накладні, відображено податковий кредит за господарськими операціями з постачальником: Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕГА-ПЛЮС» (індивідуальний податковий номер 32):

- у січні 2019 року із загальної вартості поставки на суму 39109,57 грн.,

- у квітні 2019 року із загальної вартості поставки на суму 71326,99 грн.,

- у травні 2019 року із загальної вартості поставки на суму 113071,18 грн.,

- у липні 2019 року із загальної вартості поставки на суму 106655,46 грн.,

- у серпні 2019 року із загальної вартості поставки на суму 52519,60 грн.,

- у вересні 2019 року із загальної вартості поставки на суму 25368,49 грн.,

- у червні 2020 року із загальної вартості поставки на суму 303116,67 грн.,

- у жовтні 2020 року із загальної вартості поставки на суму 187250,79 грн.,

- у листопаді 2020 року із загальної вартості поставки на суму 79539,61 грн.,

- у грудні 2020 року із загальної вартості поставки на суму 52380,73 грн.,

- у січні 2021 року із загальної вартості поставки на суму 43604,90 грн.,

- у лютому 2021 року із загальної вартості поставки на суму 103357,01 грн.,

- у березні 2021 року із загальної вартості поставки на суму 99987,46 грн.,

- у квітні 2021 року із загальної вартості поставки на суму 35049,99 грн.,

- у травні 2021 року із загальної вартості поставки на суму 28402,08 грн.,

- у червні 2021 року із загальної вартості поставки на суму 144717,50 грн.,

- у липні 2021 року із загальної вартості поставки на суму 49983,29 грн.,

- у серпні 2021 року із загальної вартості поставки на суму 29298,87 грн.,

- у вересні 2021 року із загальної вартості поставки на суму 37259,93 грн.,

- у жовтні 2021 року із загальної вартості поставки на суму 46117,00 грн.,

- у листопаді 2021 року із загальної вартості поставки на суму 48569,70 грн.,

- у грудні 2021 року із загальної вартості поставки на суму 40063,33 грн.,

- у січні 2022 року із загальної вартості поставки на суму 37672,69 грн.,

- у лютому 2022 року із загальної вартості поставки на суму 28350,98 грн.

Загальна вартість поставки товару згідно зазначеної податкової звітності відповідача складає 1780699,71 грн.

Загальна вартість поставки товару згідно розрахунку позивача у періоди, в яких ним втрачено частину видаткових накладних, складає 1802683,81 грн.

Різниця між загальною вартістю поставки товару згідно розрахунку позивача у періоди, в яких ним втрачено частину видаткових накладних, та загальною вартістю поставки товару згідно податкової звітності відповідача за ці ж періоди складає 21984,22 грн. (1802683,81 грн - 1780699,71 грн.

19.12.2023р. позивач направив на адресу відповідача претензію з вимогою сплатити заборгованість за товар або повернути товар, поставлений за договором поставки № 1/19 ДЛ від 02.01.2019 року на суму 235436,38 грн., яка була отримана відповідачем 25.12.2023р., що підтверджується інформацією з трекінгу АТ «Укрпошта» за накладною №617 від 19.12.2023 р. та яка була залишена відповідачем без відповіді.

Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Внаслідок укладення договору поставки № 1/19 ДЛ від 02.01.2019 року між сторонами згідно з п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов`язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Разом з тим, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання згідно із ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України виникають, зокрема, з договору та інших правочинів.

Статтею 265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Згідно вимог ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За приписом ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні», накладні являються первісними звітними документами, на підставі яких проводиться звіт господарської діяльності.

Відповідно до визначень термінів, що містяться у ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Як було зазначено вище, за приписами Господарського процесуального кодексу України, судовими доказами слід вважати документи, які можуть підтвердити або спростувати обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Враховуючи наведені норми, приписи Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні» за загальним правилом документом, який підтверджує поставку продукції є видаткова накладна, оформлена з додержанням вимог чинного законодавства.

Разом з цим, судом враховано, що сторони не позбавлені можливості доводити постачання товару іншими доказами, які будуть переконливо свідчити про фактичні обставини здійснення постачання товару.

Такий факт повинен оцінюватися у сукупності з іншими доказами у справі, оскільки вибіркова оцінка доказів не відповідає вимогам процесуального законодавства.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з пунктом 201.7 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою (пунктом 201.10 статті 201 цього Кодексу).

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, тобто спричиняють правові наслідки.

Підставою для виникнення в платника права на податковий кредит з податку на додану вартість є факт реального здійснення операцій з придбання товарно-матеріальних цінностей з метою їх використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку, а також оформлення відповідних операцій належним чином складеними первинними документами, які містять достовірні відомості про їх обсяг та зміст.

Встановлюючи правило щодо обов`язкового підтвердження сум податкового кредиту, врахованих платником ПДВ при визначенні податкових зобов`язань, законодавець, безумовно, передбачає, що ці документи є достовірними, тобто операції, які вони підтверджують, дійсно мали місце.

Такий висновок сформовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 29.06.2021 зі справи № 910/23097/17.

Оцінюючи податкові накладні у сукупності з іншими доказами у справі, суд враховує фактичні дії як постачальника так і покупця щодо відображення ними в податковому та бухгалтерському обліку постачання спірного товару.

Якщо сторона заперечує факт передачі товару за договором поставки за податковими накладними, але одночасно реєструє податкові накладні на придбання товарів від постачальника та формує як покупець податковий кредит за фактом поставки товару на підставі спірних видаткових накладних, і жодним чином не пояснює свої дії та правову підставу виникнення в платника права на податковий кредит з ПДВ за цими накладними, то така поведінка сторони не є добросовісною та розумною. У такому випадку дії сторони з реєстрації податкових накладних засвідчують волю до настання відповідних правових наслідків, тому податкова накладна, виписана однією стороною в договорі (постачальником) на постачання послуг на користь другої сторони (покупця), може бути допустимим доказом факту прийняття товару від контрагента на визначену суму, якщо покупець вчинив юридично значимі дії, зокрема, відобразив податковий кредит за вказаною господарською операцією з контрагентом.

Позивачем надано податкові накладні замість втрачених ним видаткових накладних на підтвердження господарських операцій зі здійснення поставки товару відповідачу на загальну суму 309218,71 грн.

Самі лише податкові накладні та декларації позивача (за відсутності інших доказів реального руху товарів) не є самостійними доказами підтвердження вчинених господарських операцій, оскільки ці докази не пов`язані з фізичним переміщенням товару, не можуть свідчити про рух товару та виконання обов`язку постачальника з передачі товару покупцю, визначеного у статті 664 Цивільного кодексу України, підтверджують лише факт здійснення оподаткування певної господарської операції, який сам по собі не свідчить про вчинення такої господарської операції, про її реальність.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 10.12.2020 у справі №910/14900/19.

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в постанові від 03.06.2022 у справі №922/2115/19 конкретизувала висновок Верховного Суду, викладений у п. 44 постанови від 28.08.2020 зі справи №922/2081/19 таким чином: податкова накладна (в залежності від фактичних обставин певної справи) може бути допустимим доказом, на підставі якого суд встановлює факт постачання товару покупцю та його прийняття ним, якщо сторона, яка заперечує факт поставки вчинила юридично значимі дії: зареєструвала податкову накладну; сформувала податковий кредит за вказаною господарською операцією з контрагентом тощо, оскільки підставою для виникнення у платника права на податковий кредит є факт лише реального (фактичного) здійснення господарських операцій з придбання товарно-матеріальних цінностей та послуг з метою їх використання у власній господарській діяльності.

З наданих суду податкових декларацій з податку на додану вартість слідує, що відповідачем сформовано податковий кредит за господарськими операціями з позивачем за обсягом постачання:

- у січні 2019 року на суму 39109,57 грн.,

- у квітні 2019 року на суму 71326,99 грн.,

- у травні 2019 року на суму 113071,18 грн.,

- у липні 2019 року на суму 106655,46 грн.,

- у серпні 2019 року на суму 52519,60 грн.,

- у вересні 2019 року на суму 25368,49 грн.,

- у червні 2020 року на суму 303116,67 грн.,

- у жовтні 2020 року на суму 187250,79 грн.,

- у листопаді 2020 року на суму 79539,61 грн.,

- у грудні 2020 року на суму 52380,73 грн.,

- у січні 2021 року на суму 43604,90 грн.,

- у лютому 2021 року на суму 103357,01 грн.,

- у березні 2021 року на суму 99987,46 грн.,

- у квітні 2021 року на суму 35049,99 грн.,

- у травні 2021 року на суму 28402,08 грн.,

- у червні 2021 року на суму 144717,50 грн.,

- у липні 2021 року на суму 49983,29 грн.,

- у серпні 2021 року на суму 29298,87 грн.,

- у вересні 2021 року на суму 37259,93 грн.,

- у жовтні 2021 року на суму 46117,00 грн.,

- у листопаді 2021 року на суму 48569,70 грн.,

- у грудні 2021 року на суму 40063,33 грн.,

- у січні 2022 року на суму 37672,69 грн.,

- у лютому 2022 року на суму 28350,98 грн.

всього на суму 1780699,71 грн., як за наявними в матеріалах справи видатковими накладними, так і за видатковими накладними, які втрачено позивачем, та замість яких позивачем надано податкові накладні, на підставі яких ним оподатковано операції з поставки товару відповідачу.

Отже відповідачем у вищезазначені періоди вчинено юридично значимі дії, що вказують на реальне (фактичне) здійснення господарських операцій з придбання у позивача товарно-матеріальних цінностей на суму 1780699,71 грн.

Як зазначено вище, загальна вартість поставки товару згідно розрахунку позивача у періоди, в яких ним втрачено частину видаткових накладних, складає 1802683,81 грн.

Різниця між загальною вартістю поставки товару згідно розрахунку позивача у періоди, в яких ним втрачено частину видаткових накладних, та загальною вартістю поставки товару згідно податкової звітності відповідача за ці ж періоди складає 21984,22 грн. (1802683,81 грн - 1780699,59 грн.

За приписом ч.1 ст.79 Господарського процесуального кодексу України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

За викладених обставин у сукупності, враховуючи різницю між загальною вартістю поставки товару позивача у періоди, в яких ним втрачено частину видаткових накладних, та загальною вартістю поставки товару згідно податкової звітності відповідача в ці ж періоди в розмірі є 21984,22 грн., виконання обов`язку щодо передачі товару у відповідності до норм ст. 664 Цивільного кодексу України та у межах вказаного договору поставки є доведеним на суму 2411921,47 грн. (2433905,69 грн. вартість поставленого товару з урахуванням вартості повернутого товару - 21984,22 грн. непідтверджена вартість поставки за втраченими видатковими накладними).

З огляду на приписи ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.525, 615 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Із зазначеною нормою кореспондується й частина 1 статті 193 Господарського кодексу України, відповідно до якої суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 ст.530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 Цивільного кодексу України).

Оплата за договором поставки здійснюється на підставі щомісячного звіту у сумі, вказаній в звіті. Покупець має сплатити за фактично реалізований протягом місяця товар. Підтвердженням реалізації є звіт, який надається покупцем постачальнику кожен календарний місяць, не пізніше 10 (десятого) числа місяця наступного за звітнім. Термін оплати складає 20 (двадцять) календарних днів з дати надання звіту про реалізацію товару (п.4.7 договору).

За твердженням позивача, відповідачем за весь період поставок не надано позивачу жодного місячного звіту про реалізацію ним товару.

Водночас, п. 5.1 договору встановлено, у разі, якщо покупець протягом 90 (дев`яносто) днів з дати поставки товару, не здійснює реалізацію товару своїм контрагентам або іншим засобом не використає товар, він має право на повернення поставленого товару (чи окремої партії) з відповідної зміною права власності на нього. Сторони домовились, що у разі не реалізації покупцем поставленого постачальником товару протягом 90 (дев`яносто) календарних днів з моменту його поставки, покупець зобов`язаний за першою вимогою постачальника повернути йому увесь поставлений та не реалізований товар протягом семи календарних днів з моменту пред`явлення такої вимоги. Повернення товару здійснюється силами та за рахунок постачальника. У разі якщо покупець не повернув поставлений товар на вимогу постачальника, покупець тим самим підтверджує, що поставлений йому товар був повністю реалізований, та зобов`язується сплатити постачальнику його вартість

Матеріали справи свідчать про звернення позивача 19.12.2023 року до відповідача з вимогою сплати заборгованості за товар або його повернення на суму 235436,38 грн. Зазначену вимогу отримано відповідачем 25.12.2023 року.

Так, відповідач у визначений пунктами 4.7., 5.1. договору строк кошти не сплатив, отриманий товар не повернув. Доказів протилежного матеріали справи не містять.

Матеріалами справи підтверджено вартість поставленого відповідачу товару в розмірі 2 411 921,47грн., за який відповідачем було сплачено суму в розмірі 2 198 469,31грн., залишок заборгованості за неоплачений товар складає суму 213 452,16грн.

З огляду на встановлені обставини справи та мотиви з яких виходить суд, позовні вимоги про стягнення суми основного боргу є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають частковому задоволенню в сумі 213 452,16 грн.

Частинами 1 і 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч.1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Європейський суд з прав людини у справі Мантованеллі проти Франції звернув увагу суду на те, що одним із складників справедливого судового розгляду у розумінні ст.6 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод є право на змагальне провадження.

Стаття 13 ГПК України передбачає, що судочинство у господарських судах України здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

За викладеного, є правомірними та такими, що підлягають частковому задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 213 452,16грн. В іншій частині позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір в розмірі 2 561,43грн. покладається на відповідача.

Керуючись статтями 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ФАРМЕРІС ТРЕЙД", 49020, м.Дніпро, вул.Шевченка, будинок 49, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕГА-ПЛЮС", 49044, м.Дніпро, вул.Шевченка, будинок 17, заборгованість в розмірі 213 452,16грн. та судовий збір в розмірі 2 561,43грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення, шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 24.07.2024

Суддя С.П. Панна