ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.07.2024 року м.Дніпро Справа № 904/5130/23

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Дарміна М.О. (доповідач)

суддів: Кощеєва І.М., Чус О.В.

при секретарі судового засідання: Манець О.В.

Представники сторін:

від позивача: Васільєв Віталій Олександрович (в залі суду) - посвідчення адвоката №1950 від 09.01.2018

від відповідача: Явтух Олена Геннадіївна (в залі суду) - посвідчення адвоката №1945 від 26.08.2015

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Дніпропетровськгаз на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.11.2023 та на додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 08.12.2023 (суддя Васильєв О.Ю.) у справі №904/5130/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Твій Газзбут, м.Київ

до Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Дніпропетровськгаз, м. Дніпро

про стягнення 3 490 931, 12 грн.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції:

ТОВ Твій Газзбут (позивач) звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до АТ Оператор газорозподільної системи Дніпропетровськгаз (відповідач) про стягнення 3 490 931,12грн. (в т.ч. 1 937 058,94грн. - основна заборгованість, 35 610,64грн. - 3% річних, 498 234,93грн. - пеня, 20 649,45грн. - інфляційні втрати, 999 377,16грн. - штраф). Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за договором постачання природного газу №41АР200-92824-22 від 23.06.2022 в частині своєчасної оплати за спожитий природний газ.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 09.11.2023 у справі №904/5130/23 позовні вимоги задоволено у повному обсязі.

Стягнуто з відповідача Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Дніпропетровськгаз на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю Твій газзбут: 1 937 058, 94 грн. - заборгованості, 498 234, 93 грн. - пені, 999 377, 16 грн. штрафу, 35 610, 64 грн. - 3% річних, 20 649, 45 грн. - інфляційних втрат та 49 865, 52 грн. - витрат зі сплати судового збору.

Приймаючи оскаржуване рішення, місцевий господарський суд виходив з того, що 23.06.22р. між ТОВ Твій Газзбут (постачальник) та АТ Оператор газорозподільної системи Дніпропетровськгаз (споживач) укладено договір постачання природного газу для потреб не побутових споживачів №41АР200-92824-22. До договору вносилися зміни шляхом укладання додаткових угод №ДУ-1/41АР200-92824-22 від 31.08.22р.; №ДУ-2/41АР200-92824-22 від 28.10.22р.; №ДУ-3/41АР200-92824-22 від 28.11.22р; №ДУ-4/41АР200-92824-22 від 14.12.22р.; №ДУ-5/41АР200-92824-22 від 28.12.22р.; №ДУ-6/41АР200-92824-22 від 27.01.23р.; №ДУ-7/41АР200-92824-22 від 23.02.23р.

На виконання умов договору позивач протягом липня 2022року- лютого 2023 року поставив відповідачу природний газ на загальну суму 2 677 369,95грн.

Відповідачем належним чином не виконані зобов`язання за договором №41АР200-92824-22 від 23.06.2022 щодо оплати природного газу та сплачено лише частково - у розмірі 740311,01грн., у зв`язку з чим заборгованість відповідача на час розгляду справи складає 1937058,94грн. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем забов`язань за договором позивачем нараховано 3% річних у розмірі 35 610,64 грн, інфляційні втрати 20649,45 грн, пеню 498234,93 грн та штраф 999377,16.

13.11.23р. від ТОВ Твій Газзбут надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача 37 500,00грн. - витрат на правову допомогу.

Додатковим рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 08.12.2023 у справі №904/5130/23 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Твій газзбут про стягнення витрат на правничу допомогу задоволено частково.

Стягнуто з відповідача - Акціонерного товариства Оператор газорозподільно системи Дніпропетровськаз на користь позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю Твій газзбут: 10 000, 00грн. - витрат на професійну правничу допомогу. В решті заяви відмовлено.

З урахуванням встановлених обставин, враховуючи принципи співмірності та розумності судових витрат, суд першої інстанції зменшив розмір витрат на адвокатську допомогу до суми 10 000,00 грн., яка на переконання суду є співмірною із часом, необхідним для виконання відповідних робіт/послуг.

Підстави, з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи апеляційної скарги:

Не погодившись з вказаним рішенням, Акціонерне товариство Оператор газорозподільної системи Дніпропетровськгаз подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.11.2023 у справі №904/5130/23 скасувати в частині задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача 498 234, 93 грн. пені, 999 377, 16 грн. - штрафу, 35 610, 64 грн. 3% річних, 20 649, 45 грн. інфляційних втрат та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача суми пені, 3% річних, інфляційних втрат, штрафу, зменшити на 90% (дев`яносто відсотків).

Не погодившись з вказаним рішенням, Акціонерне товариство Оператор газорозподільної системи Дніпропетровськгаз подало апеляційну скаргу, в якій просить додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 08.12.2023 по справі №904/5130/23 скасувати та відмовити у задоволені клопотання Позивача про відшкодування витрат на надання професійної правничої допомоги повністю.

Узагальнення доводів апеляційної скарги:

АТ «Дніпропетровськгаз» не погоджується з рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 09.11.2023 у справі №904/5130/23 та вважає його незаконним та необґрунтованим, та таким, що прийнято з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення пені, штрафу, 3% річних, інфляційних втрат у повному обсязі, суд першої інстанції надав узагальнену, а не об`єктивну оцінку обставинам справи без урахування інтересів Відповідача, без врахування ступеню виконання зобов`язань Відповідачем, майновий стан Відповідача та не лише майновий, але і інші інтереси Відповідача, що заслуговували на увагу.

Відповідно до Звіту про фінансові результати за 2022 рік (форма №2) чистий фінансовий результат АТ «Дніпропетровськгаз» (стрічка 2355) складає збиток у розмірі 1 310 798 тис. грн. (звіт про фінансові результати за 2022 рік (форма №2) нявний в матеріалах справи).

Утворення та накопичення збитків обумовлюється воєнним станом, який як прямо, так і опосередковано вплинув на фінансові можливості АТ «Дніпропетровськгаз»,а саме:

1) виникла дебіторська заборгованість, через наявний дефіцит коштів пов`язаний із систематичними неплатежами за спожиті послуги з боку населення та юридичних осіб, які знаходяться під захистом критичної інфраструктури під час воєнного стану;

2) наявність кредиторської заборгованості, яка утворилась через затвердження Регулятором тарифів на розподіл природного газу для АТ «Дніпропетровськгаз» на економічно необґрунтованому рівні, який не дозволяв підприємству покривати обгрунтовані витрати протягом 2014-2020 років, що призвело до збитковості відповідної діяльності та накопичення боргів перед зазначеними кредиторами.

Крім того, з 01.10.2023 призупинено дію ліцензії відповідача на розподіл природного газу.

Також наголошує, що лист №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 року Торгово-промислової палати України є належним та допустимим доказом існування форс-мажорної обставини та, відповідно свідчить про наявність підстав для звільнення від відповідальності за невиконання зобов`язань за Договором. Неможливість передбачити на момент укладення Договору настання форс-мажорних обставин та вжиття заходів для виконання своїх зобов`язань виключає вину відповідача у невиконанні цих зобов`язань.

АТ «Дніпропетровськгаз» не погоджується з додатковим рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 08.12.2023 по справі №904/5130/23 та вважає його незаконним та необґрунтованим, та таким, що прийнято з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, виходячи з наступного.

Сума стягнення за послуги з надання професійної правничої допомоги є не співмірна відповідно до ціни позову, з урахуванням складності адже, ТОВ «Твій Газзбут» подано позов майнового характеру про стягнення заборгованості за договором постачання природного газу споживачу, який не відноситься до справ складної категорії, оскільки одним із основних видів діяльності Позивача відповідно до КВЕД 35.23 є Торгівля газом через місцеві (локальні) трубопроводи та не потребує від представника/адвоката Позивача, який є професіоналом в галузі права та обізнана із нормами законодавства України, що регулює господарську діяльність Позивача, додаткового правового аналізу законодавства України, розробки, формування правової позиції з приводу позовної заяви, аналізу судової практики.

Також, при вирішенні таких питань має врахувати, майновий стан особи на яку покладається обов`язок відшкодувати витрати на правничу допомогу.

Так, станом на 2023 рік АТ «Дніпропетровськгаз» є збитковим підприємством, що підтверджується звітом про фінансовий стан, відповідно до якого збиток за перший квартал 2023 року складає - 298 923 млн. грн, та за перше півріччя 2023 - 285 955 млн. грн.

Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі:

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги АТ «Оператор газорозподільної системи`Дніпропетровськгаз» та залишити без змін рішення Господарськогосуду Дніпропетровської області від 09.11.2023 у справі №904/5130/23 з наступних підстав:

- Відповідач споживав природний газ з ресурсу Позивача в липні 2022 - лютому 2023 року. Відповідно до умов договору, кінцева дата розрахунку за отриманий природний газ - 10 число місяця, наступного за місяцем постачання. Останній платіж за отримані послуги з постачання природного газу Відповідачем було здійснено ще 19.12.2022 в сумі 623 920,87 грн. Даний платіж був сплатою заборгованості за жовтень -листопад 2022 року, після цієї дати жодних платежів від Відповідача не надходило. Відповідач в повній мірі усвідомлюючи та володіючи інформацією про свою відповідальність, передбачену договором, не виконавши у строк зобов`язань з оплати послуг з постачання природного газу, продовжував споживати природний газ з ресурсу Позивача у грудні 2022 - лютому 2023 при цьому не здійснюючи жодної оплати на виконання умов договору;

- в частині зменшення 3% річних Позивач зазначає, що такі нарахування є незначними та складають лише 1,8% від суми основного боргу, тобто, не є надмірно великими як того вимагає ст. 233 як підставу для їх зменшення, а тому не можуть бути зменшені;

- твердження Відповідача про те, що ним не здійснюється стягнення в примусовому порядку заборгованості з побутових споживачів не відповідає дійсності і нічим іншим як введення суду в оману, оскільки, відповідно до інформації з сайту Автоматизованої системи виконавчого провадження, зокрема, за 01.12.2023-06.12.2023 по відкритим виконавчим провадженням по стягувачу АТ «Дніпропетровськгаз», система відмовляє в наданні інформації, оскільки знайдено забагато записів (інформація з реєстру надається- дод. №1), а за 01.12.-05.12 реєстр знаходить більш як 80 записів по відкритим виконавчим провадженням де Відповідач виступає стягувачем і в 95% боржниками є фізичні особи (інформація з реєстру надається а.с. 203). Сайт судової влади також містить дуже значну кількість інформації по судовим справам за позовами Відповідача до фізичних осіб про стягнення заборгованості з побутових споживачів;

- Позивач не заперечує проти того, що у Відповідача з 01.10.2023 року зупинена ліцензія розподіл природного газу, але пеню, штраф, 3% річних та інфляційні втрати Відповідачу нараховано лише до вересня 2023 року і за останній період постачання природного газу - лютий 2023 року, зупинення дії ліцензії в жовтні 2023 року жодним чином не впливає на розмір нарахованих штрафних санкцій і на підставу для їх зменшення;

- як стверджує Відповідач, з 01.10.2023 року в нього зупинено ліцензію на розподіл природного газу, але Відповідачем не вказаного того факту, що діяльність з розподілу природного газу на всій території Дніпропетровської області, окрім міста Кривого Рогу та м. Дніпро, здійснює ТОВ «Газорозподільчі мережі України» за допомогою ресурсів та всього майна, яке належить Відповідачу і це значне майно передалось на підставі договору господарського віддання (оренди), про що вбачається з обґрунтування до постанови НКРЕКП про зупинення ліцензії АТ «Дніпропетровськгаз» (роздруківка додається - дод.№3), але Відповідачем не зазначається, починаючи з 01.10.2023, про суму щомісячних орендних платежів від надання всього свого майна в оренду ТОВ «Газорозподільчі мережі України»

- договір було укладено вже в період дії воєнного стану і незначні платежі частково здійснювалось і як вбачається з матеріалів справи. останній платіж було здійснено ще в грудні 2022 року і за більш як 13 місяців не було здійснено жодного платежу і це пов`язується не з воєнним станом, а також з тим, що Відповідач разом з іншими Операторами ГРМ перейшли до групи Нафтогаз, про що ГК «Нафтогаз України» 18.07.2023 року було зроблено відповідне оголошення на своєму сайті;

- відповідач не надає жодного доказу на підтвердження невиконання господарських зобов`язань саме через військову агресію на території України і що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги АТ «Оператор газорозподільної системи`Дніпропетровськгаз» та залишити без змін додаткове рішення Господарськогосуду Дніпропетровської області від 08.12.2023 у справі №904/5130/23. На думку Позивача, оскільки з урахуванням ціни позову, 3 490 931,12 грн, витраченого часу на підготовку процесуальних документів та участі у судових засіданнях, суд першої інстанції стягнув лише 10 000, 00 грн витрат на правову допомогу, таке рішення, винесено на користь Відповідача.

Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді:

Згідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.12.2023 у даній справі визначена колегія суддів у складі: головуючий, доповідач суддя Дармін М.О., судді Чус О.В., Кощеєв І.М.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 05.02.2024 апеляційну скаргу залишено без руху; встановлений строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання ухвали, а саме: оригіналу платіжного документа про сплату судового збору у сумі 27 969, 70 грн. за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.11.2023 у справі №904/5130/23.

До канцелярії суду апеляційної інстанції від скаржника надійшла заява про усунення недоліків, до якої на виконання ухвали суду додано відповідні докази

Ухвалою суду від 05.02.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Дніпропетровськгаз на додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 08.12.2023 у справі №904/5130/23. Розгляд справи призначити у судовому засіданні на 09.04.2024 о 10:00 годин.

Ухвалою суду від 16.02.2024 відкрито апеляційне провадження за Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.11.2023. Розгляд справи призначено у судовому засіданні на 09.04.2024 об 09:55 год.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 09.04.2024 в судовому засіданні оголошено перерву до 02.07.2024 на 10:00 год.

09.04.2024 об 10:09:46 до канцелярії суду від представника відповідача надійша заява про призначення комплексної судової експертизи. Розглянувши клопотання, суд дійшов висновку про відмову в його задоволенні з наступних підстав.

Статтею 1 Закону України "Про судову експертизу" передбачено, що судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів дізнання, досудового та судового слідства.

Згідно з ч. 1 ст.99 Господарського процесуального кодексу України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Вирішуючи питання призначення у справі судової експертизи, суд враховує, що тягар доведення наявності чи відсутності обставин, на яких ґрунтуються заперечення лежить на стороні, яка на них посилається, а судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування; якщо наявні в матеріалах справи докази є взаємно суперечливими.

Отже, експертиза призначається судом у випадку необхідності встановлення фактів (обставин), дані про які вимагають спеціальних знань, та які мають суттєве значення для правильного вирішення спору по суті.

Сама лише наявність клопотання сторони про призначення експертизи у справі, за відсутності передбачених ст. 99 Господарського процесуального кодексу України умов, необхідних для її призначення, не є безумовною підставою для призначення судом відповідної експертизи.

Дослідивши подані сторонами докази, суд вважає, що матеріали справи містять достатньо доказів, які необхідні для встановлення фактичних даних у справі без призначення судової експертизи, що, у свою чергу, сприятиме виконанню як судом, так і учасниками справи передбаченого частиною першою статті 2 Господарського процесуального кодексу України завдання господарського судочинства щодо справедливого, неупередженого та своєчасного вирішення спору.

Крім того слід зазначити, що в силу приписів ст. ст. 76, 77 ГПК України саме суд вирішує, які докази входять в предмет доказування у справі; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, які не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Тому, правом встановити доцільність призначення судової експертизи і визначити коло питань (з урахуванням питань, запропонованих учасниками справи), які мають бути роз`яснені судовим експертом, діючим законодавством наділений суд.

02.07.2024 у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови Центрального апеляційного господарського суду.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, підтверджено матеріалами справи і не оспорюється сторонами спору:

23.06.22р. між ТОВ Твій Газзбут (постачальник) та АТ Оператор газорозподільної системи Дніпропетровськгаз (споживач) укладено договір постачання природного газу для потреб не побутових споживачів №41АР200-92824-22 (далі договір). Умовами вказаного договору визначено, що постачальник зобов`язувався передати у власність споживача у 2022 році природний газ, а споживач зобов`язувався прийняти га оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені договором (п.1.1) Обсяг переданого (спожитого) газу за розрахунковий період (п.1.4), що підлягає оплаті споживачем, визначається на межі балансової належності між Оператором ГРМ та споживачем на підставі даних комерційних вузлів обліку (лічильників газу), визначених в заяві-приєднанні до договору розподілу природного гачу, укладеного між Оператором ГРМ та споживачем, а також з урахуванням процедур, передбачених кодексом ГРМ.(п.2.3) На підставі отриманих від споживача даних та/або даних Оператора ГТС постачальник протягом трьох робочих днів готує та надає споживачу два примірники акту приймання-передачі природного газу за розрахунковий період, підписані уповноваженими представникам постачальника або з використанням кваліфікованого електронного підпису відповідно до Закону України Про електронні довірчі послуги, Про електронні документи та електронний документообіг та Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність(п.2.5.2) Споживач протягом двох днів з дати одержання акта приймання-передачі природного газу зобов`язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акта приймання-передачі природного газу, підписаний уповноваженим представником споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта приймання-передачі природного газу. (п.2.5.3) У випадку відмови від підписання акта приймання-передачі газу споживачем, обсяг постачання (споживаний) газу встановлюється постачальником в односторонньому порядку на підставі даних Оператора ГРМ чи Оператора ГРС. Споживач в такому разі не позбавлений права звернутись до суду за вирішенням спору з приводу обсягів спожитого газу. До прийняття рішення судом та набрання таким рішенням законної сили, обсяг спожитого газу та вартість послуг з його постачання встановлюється відповідно до даних постачальника. У випадку не повернення споживачем підписаного оригіналу акту приймання-передачі природного газу, або ненадання письмової обґрунтованої відмови від його підписання протягом 2 календарних днів з дати отримання, такий акт вважається підписаним споживачем, а обсяг спожитого газу встановлюється відповідно до даних постачальника (п.2.5.4) Розрахунки за поставлений споживачеві газ здійснюється за цінами, що вільно встановлюються між постачальником та споживачем. Підписуючи цей договір, споживач підтверджує, що ознайомлений з тим, що протягом дії договору ціна на газ може змінюватися, про що сторони укладатимуть відповідні додаткові угоди. Підписуючи цей договір, споживач підтверджує, що йому надане належне повідомлення про порядок зміни ціни газу протягом дії договору і ніяких інших повідомлень про зміну ціни газу не вимагається.(п.3.1) Ціна одного кубічного метру (куб.м.) природного газу без урахування податку на додану вартість становить 40,83333333 грн, крім того компенсація вартості послуги доступу до потужності становить 0,13657600 грн. Ціна одного кубічного метру природного газу з урахуванням компенсації вартості послуги доступу до потужності складає 40,96990933 грн. Податок на додану вартість становить 8,19398187 грн. Всього ціна одного кубічного метру природного газу становить 49,16389120 грн. (п.3.2) Зміна ціни узгоджується шляхом підписання додаткової угоди до цього договору, крім випадку, визначеного п. 3.3.1 цього договору (п.3.3) Сторони домовились, що ціна газу, розрахована відповідно до пунктів 3.2 та 3.3 цього договору, застосовується сторонами при складанні актів приймання-передачі газу та розрахунках за цим договором (п.3.4) Розрахунковий період за договором становить один календарний місяць (п. 4.1) Оплата за договором здійснюється споживачем виключно грошовими коштами у національній валюті України - гривні в наступному порядку: - оплата в розмірі 100% за фактично переданий постачальником газ здійснюється споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним (п.4.2) Цей договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін (за наявності) і діє в частині постачання природного газу з газової доби, з якої споживач включений до Реєстру споживачів ТОВ "Твій Газзбут" в інформаційній платформі оператора ГТС, до 31.12.2022, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення (п.10.1)

Відповідно додаткової угоди №ДУ-1/41АР200-92824-22 від 31.08.22р. сторони домовились, що починаючи з 01.09.22р. ціна одного кубічного метру природного газу становить 53,16389120грн.

Відповідно до додаткової угоди №ДУ-2/41АР200-92824-22 від 28.10.22р. сторони домовились, що починаючи з 01.11.22р. ціна одного кубічного метру природного газу становить 40,06389120грн.

Відповідно до додаткової угоди №ДУ-3/41АР200-92824-22 від 28.11.22р. сторони домовились, що починаючи з 01.12.22р. ціна одного кубічного метру природного газу становить 39,06389120грн.

Відповідно до додаткової угоди №ДУ-4/41АР200-92824-22 від 14.12.22р. внесено зміни до п.1.1, п.10.1 договору, а саме викладено його в новій редакції: п.1.1 Постачальник зобов`язувався передати у власність споживача у 2022-2023 році природний газ, а споживач зобов`язувався прийняти га оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені договором; п.10.1 Цей договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін (за наявності) і діє в частині постачання природного газу з газової доби, а споживач включений до Реєстру споживачів ТОВ Твій Газзбут в інформаційній платформі оператора ГТС, до 31.12.2022, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення. Крім того, сторонами погоджено планові обсяги постачання газу у 2023 р. по місяцям в куб.м.

Відповідно до додаткової угоди №ДУ-5/41АР200-92824-22 від 28.12.22р. сторони домовились, що починаючи з 01.01.23р. ціна одного кубічного метру природного газу становить 35,06389120грн., а також виклали та п. 4.2. в такій редакції: Оплата газу за договором здійснюється споживачем виключно грошовими коштами у національній валюті України - гривні в наступному порядку: - оплата в розмірі 100% за фактично переданий постачальником газ здійснюється споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним місяцем.

Відповідно до додаткової угоди №ДУ-6/41АР200-92824-22 від 27.01.23р. сторони домовились, що починаючи з 01.02.23р. ціна одного кубічного метру природного газу становить 31,06389120грн.

Відповідно до додаткової угоди №ДУ-7/41АР200-92824-22 від 23.02.23р. сторонами внесено зміни до п.10.1 договору та викладено його в новій редакції: п.10.1 Цей договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін (за наявності) і діє в частині постачання природного газу з газової доби, а якої споживач включений до Реєстру споживачів ТОВ Твій Газзбут в інформаційній платформі оператора ГТС, до 28.02.23р., а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

На виконання умов договору позивач поставив відповідачу природний газ на загальну суму 2 677 369,95грн.:

- у липні 2022р. - обсягом 724,12м3 на загальну суму 35 600,56грн. (що підтверджується актом приймання-передачі природного газу від 31.07.22р. №ТГЗ82048090);

- у серпні 2022р. - обсягом 639,53м3 на загальну суму 31 441,79 грн. (що підтверджується актом приймання-передачі природного газу від 31.08.22р. №ТГЗ82053273);

- у вересні 2022р. - обсягом 928,22м3 на загальну суму 49 347,79грн. (що підтверджується актом приймання-передачі природного газу від 30.09.22р. №ТГЗ820722952);

- у жовтні 2022р. - обсягом 3 751,96м3 на загальну суму 199 468,79грн. (що підтверджується актом приймання-передачі природного газу від 31.10.22р. №ТГЗ82093057);

- у листопаді 2022р. - обсягом 10 594,38м3 на загальну суму 424 452,08грн. (що підтверджується актом приймання-передачі природного газу від 31.11.22р. №ТГЗ82113092);

- у грудні 2022р. - обсягом 17 784,26м3 на загальну суму 694 722,40грн. (що підтверджується актом приймання-передачі природного газу від 31.12.22р. №ТГЗ82128171);

- у січні 2023р. - обсягом 19 202,43м3 на загальну суму 673 311,91грн. (що підтверджується актом приймання-передачі природного газу від 31.01.23р. №ТГЗ83007998);

- у лютому 2023р. - обсягом 18 317,88м3 на загальну суму 569 024,63грн. (що підтверджується актом приймання-передачі природного газу від 28.02.23р. №ТГЗ83027095).

Однак, відповідачем належним чином не виконані зобов`язання за договором щодо оплати природного газу та сплачено газ лише частково - у розмірі 740 311,01грн., у зв`язку з чим заборгованість відповідача на час розгляду справи складає 1 937 058,94грн. На час розгляду справи, доказів погашення заборгованості суду не надано.

В обґрунтування суми понесення витрат на правову допомогу в розмірі 37500,00грн., позивач надано договір про надання юридичних послуг №38А200-4918-21 від 01.11.21р., укладений між ТОВ Твій Газзбут та АО Гарант Груп з додатковими угодами №2 від 30.12.22р. , №9 від 06.09.23р.; акт наданих послуг б/н від 09.11.23р. на суму 37 500,00грн; звіт про фактично надані послуги за додатковою угодою №9 від 06.09.23р. до договору про надання юридичних послуг №38А200-4918-21 від 01.11.21р. за період з 06.09.23р. по 09.11.23р., копію довіреності №265/23 від 30.12.22р., свідоцтво про зайняття адвокатською діяльністю Васильєва В.О.

Згідно з умовами договору №38А20-4918-21 про надання юридичних послуг від 01.11.21р. виконавець зобов`язується за завданням замовника надавати юридичні послуги, здійснювати захист, представництво або надавати інші види правової допомоги на умовах, що визначені договором (надалі разом - юридичні послуги та/або правова допомога), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити належним чином надані послуги.(п.1.1) Факт надання виконавцем замовнику юридичних послуг відповідно до умов цього договору підтверджується актом приймання-передачі наданих юридичних послуг, який підписується сторонами.(п.1.4) Надання правової допомоги за цим договором здійснюється виконавцем за винагород вартість наданих послуг (винагорода), які надаються протягом календарного місяця, визначається в гривнях та складає 10.000 (десять тисяч) гривень 00 коп. без ПДВ, крім того ПДВ 2.000 (дві тисячі грн. 00 коп. разом з ПДВ 12.000 (дванадцять тисяч) гривень за календарний місяць. Оплата наданих послуг здійснюється на підставі рахунку. Замовник зобов`язаний оплатити рахунок виконав протягом 3 (трьох) банківських днів з дня одержання (п. 3.1) Крім винагороди замовник зобов`язаний відшкодувати виконавцю всі фактичні витрати, пов`язані із виконанням договору (додаткова оплата роботи адвокатів та/або адвокатських об єднань, транспортні витрати, витрати на проведення експертиз, висновків, оплата друкарських, копіювальних та інших технічних послуг, перекладу та нотаріального посвідчення документів, телефонних розмов, реєстраційні збори, тощо) (п. 3.2) Строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 9.1 цього договору та закінчується 31 грудня 2023 року (включно) (в редакції додаткової угоди №2 від 30.12.2022)(п.9.2.)

Згідно із пунктом 4 додаткової угоди №10 загальна вартість послуг, що надаються виконавцем за умовами даної додаткової угоди , розраховується на підставі погодинної ставки вартості роботи адвоката, працевлаштованого у виконавця, і становить 3 000,00грн. за годину та виходячи із фактичного обсягу наданих послуг. Фактичний обсяг наданих послуг визначається сторонами в актах приймання - передачі наданих послуг. Виконавець надсилає замовнику акт приймання-передачі наданих послуг згідно даної додаткової угоди у двох примірниках протягом одного робочого дня, наступним за днем ухвалення рішення по справі в суді першої інстанції, в тому числі апеляційної та касаційної. Звіти адвокатів виконавця про фактично надані послуги додаються до актів приймання-передачі наданих в електронному вигляді. Замовник підписує, датує і повертає виконавцю один примірник акту приймання-передачі послуг або надсилає виконавцю мотивовану відмову від його підписання протягом 5 календарних днів після одержання Акту приймання-передачі наданих послуг. У разі, якщо виконавець у строк, що не перевищує 5 (п`яти) днів з дня отримання замовником акту приймання-передачі наданих послуг, не одержить від замовника підписаний примірник акту приймання-передачі наданих послуг або мотивованої відмови від його підписання, сторони визнають, що такий акт приймання-передачі наданих послуг вважається підписаним, а послуги, як такі, що надані виконавцем і прийняті замовником в обсязі і на умовах, визначених у такому акті (п.5).

Відповідно до звіту про фактично надані послуги від 09.11.23р. за період з 06.09.23р. по 09.11.23р. виконавцем було витрачено 12,5 людино-годин згідно договору, а саме на надання наступних послуг:

- підготовка позовної заяви про стягнення заборгованості за договором на постачання природного газу (відповідач - АТ Оператор газорозподільної системи Дніпропетровськгаз) у зв`язку із неналежним виконанням грошових зобов`язань за договором на постачання природного газу №41АР200-92824-22 від 23.06.22р. Підготовка додатків до позовної заяви, здійснення розрахунків заборгованості та штрафних санкцій; Витрачено год. - 5,50;

- участь у судовому засіданні 12.10.23 р. по справі №904/5130/23 - витрачено 2 год.;

- підготовка відповіді на відзив по справі №904/5130/23 - витрачено 3 год.;

- участь у судовому засіданні 09.11.23 р. по справі №904/5130/23 - витрачено 2 год.

Обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції та оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників провадження у справі і висновків суду першої інстанції:

Заслухавши доповідь судді-доповідача щодо змісту судового рішення, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази у справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду встановила, що апеляційні скарги не підлягає задоволенню в силу наступного:

З урахуванням доводів і вимоги апеляційної скарги, колегією суддів не перевіряється правильність висновків суду першої інстанції в частині того, що 23.06.22р. між ТОВ Твій Газзбут (постачальник) та АТ Оператор газорозподільної системи Дніпропетровськгаз (споживач) укладено договір постачання природного газу для потреб не побутових споживачів №41АР200-92824-22; що до договору вносилися зміни шляхом укладання додаткових угод №ДУ-1/41АР200-92824-22 від 31.08.22р.; №ДУ-2/41АР200-92824-22 від 28.10.22р.; №ДУ-3/41АР200-92824-22 від 28.11.22р; №ДУ-4/41АР200-92824-22 від 14.12.22р.; №ДУ-5/41АР200-92824-22 від 28.12.22р.; №ДУ-6/41АР200-92824-22 від 27.01.23р.; №ДУ-7/41АР200-92824-22 від 23.02.23р.; що позивач протягом липня 2022року- лютого 2023 року поставив відповідачу природний газ на загальну суму 2677369,95грн; що відповідачем сплачено лише 740311,01грн., у зв`язку з чим заборгованість відповідача на час розгляду справи складає 1937058,94грн.

Рішення суду першої інстанції переглядається в частині задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача 35610,64грн. - 3% річних, 498 234,93грн. - пені, 20 649,45грн. - інфляційних втрат, 999 377,16грн. штрафу.

Главою 24 Господарського кодексу України загальні засади відповідальності учасників господарських відносин врегульовано таким чином, що господарсько-правова відповідальність передбачена за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. Справедливість, добросовісність, розумність як загальні засади цивільного законодавства є застосовними у питаннях застосування господарсько-правової відповідальності.

Відповідно до частини другої статті 216 Господарського кодексу України застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання.

Згідно з частинами першою, другою статті 217 Господарського кодексу України господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 902/417/18 вказано, що загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення. Одним з принципів цивільного права є компенсація майнових втрат особи, що заподіяні правопорушенням, вчиненим іншою особою. Цій меті, насамперед, слугує стягнення збитків. Розмір збитків в момент правопорушення, зазвичай, ще не є відомим, а дійсний розмір збитків у більшості випадків довести або складно, або неможливо взагалі. Тому, з метою захисту інтересів постраждалої сторони законодавець може встановлювати правила, спрямовані на те, щоб така сторона не була позбавлена компенсації своїх майнових втрат. Такі правила мають на меті компенсацію постраждалій стороні за рахунок правопорушника у певному, заздалегідь визначеному розмірі (встановленому законом або договором) майнових втрат у спрощеному, порівняно зі стягненням збитків, порядку, і ця спрощеність полягає в тому, що кредитор (постраждала сторона) не повинен доводити розмір його втрат, на відміну від доведення розміру збитків. Такими правилами є правила про неустойку, передбачені статтями 549 - 552 Цивільного кодексу України.

Господарські санкції, що встановлюються відповідно до договору чи закону за неналежне виконання зобов`язання, спрямовані передусім на компенсацію кредитору майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку боржника. Такі санкції не можуть розглядатися кредитором як спосіб отримання доходів, що є більш вигідним порівняно з надходженнями від належно виконаних господарських зобов`язань.

Згідно зі статтею 233 Господарського кодексу України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Відповідно до частини 3 статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

При цьому, неустойка, виходячи з приписів статей 546, 549 Цивільного кодексу України та статті 230 Господарського кодексу України має подвійну правову природу, є водночас способом забезпечення виконання зобов`язання та мірою відповідальності за порушення виконання зобов`язання, завданням якого є захист прав та інтересів кредитора у разі порушення зобов`язання боржником.

Завданням неустойки як способу забезпечення виконання зобов`язання та міри відповідальності є одночасно дисциплінування боржника (спонукання до належного виконання зобов`язання) та захист майнових прав та інтересів кредитора у разі порушення зобов`язання шляхом компенсації можливих втрат, у тому числі у вигляді недосягнення очікуваних результатів господарської діяльності внаслідок порушення зобов`язання.

Метою застосування неустойки є в першу чергу захист інтересів кредитора, однак не застосування до боржника заходів, які при цьому можуть призвести до настання негативних для нього наслідків як суб`єкта господарської діяльності.

Інститут зменшення неустойки судом є ефективним механізмом забезпечення балансу інтересів сторін порушеного зобов`язання.

Згідно із частиною 3 статті 13 Цивільного кодексу України не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Відповідно до статті 3 Цивільного кодексу України одними із загальних засад цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

Крім того, господарський суд вважає за необхідне наголосити на тому, що відповідно до частини 3 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання має ґрунтуватись на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

При цьому, у рішенні Конституційного Суду України від 01.12.2004 № 18-рп/2004 зазначено, що поняття "охоронюваний законом інтерес" у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "права", треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, зокрема, з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Колегія суддів апеляційного господарського суду виходить із того, що у принципі добросовісності, а саме: при реалізації прав і повноважень, закладений принцип неприпустимості зловживання правом, згідно з якими здійснення прав та свобод однієї особи не повинне порушувати права та свободи інших осіб. У цьому випадку особа надає своїм діям повну видимість юридичної правильності, використовуючи насправді свої права в цілях, які є протилежними тим, що переслідує позитивне право.

Сторони є вільними у виборі контрагента, у визначенні умов договору, тощо, що відповідає нормам закону. Добросовісність, розумність та справедливість є засадами зобов`язальних правовідносин і зміст даних принципів полягає у тому, що тексти законів, правочинів та їх застосування суб`єктами цивільних правовідносин мають бути належними і справедливими та відповідати загальновизнаним нормам обороту; закріпленні можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу; поєднання створення норм, спрямованих на забезпечення реалізації цивільного права з дотриманням прав і інтересів інших осіб. В свою чергу, добросовісність є внутрішнім критерієм, в той час як справедливість і розумність - зовнішнім або об`єктивним, і зазначені принципи у сукупності є оціночними категоріями цивільного права.

Колегія суддів зауважує, що цивільне законодавство не дає визначення даних принципів, віддаючи це на розсуд сторін зобов`язання, тобто укладаючи угоду сторони повинні керуватись внутрішнім критерієм - добросовісністю по відношенню до контрагента (вчиняти дії таким чином, щоб при цьому не завдавалася шкода, неможливість укладення зобов`язання на засадах обману, насильства, зловживання довірою, дотримуватись правової поведінки суб`єктів зобов`язання, вчиняти всі залежні від сторони зобов`язання дії щодо належного виконання зобов`язання та непорушення прав інших осіб), і виходити з зовнішнього критерію - справедливості та розумності, що виражається в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню, тобто кожна сторона у виконанні цивільно-правових зобов`язань повинна дотримуватись такої поведінки по відношенню до своїх прав і обов`язків, яка б виключала необ`єктивні (неупереджені, несправедливі) дії сторін зобов`язання стосовно одна одної.

Із мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 11.07.2013 № 7-рп/2013 вбачається, що неустойка має на меті стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не повинна перетворюватись на несправедливо непомірний тягар для споживача і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора.

Отже, цивільні та господарські відносини повинні ґрунтуватись на засадах справедливості, добросовісності, розумності. Наявність у кредитора можливості стягувати з боржника надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для боржника та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 06.11.2018 у справі № 913/89/18, від 04.12.2018 у справі № 916/65/18, від 03.07.2019 у справі №917/791/18, від 22.10.2019 у справі № 904/5830/18.

Згідно з частиною 1 статті 11 Господарського процесуального кодексу України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

Відтак, застосування неустойки має здійснюватися із дотриманням принципу розумності та справедливості.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен об`єктивно оцінити майновий стан сторін, співвідношення розміру заявлених штрафних санкцій, зокрема, із розміром збитків кредитора, а також чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

При цьому, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Колегія суддів зауважує, що вказане питання вирішується судом з урахуванням приписів статті 86 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

При цьому, вирішення питання про зменшення неустойки та розмір, до якого вона підлягає зменшенню, закон відносить на розсуд суду.

Аналогічний висновок щодо можливості зменшення розміру заявленої до стягнення пені, що є правом суду, яке реалізується ним на власний розсуд, викладений також у постановах Верховного Суду від 04.05.2018 у справі № 917/1068/17, від 22.01.2019 у справі № 908/868/18, від 13.05.2019 у справі № 904/4071/18, від 22.04.2019 у справі № 925/1549/17, від 30.05.2019 у справі № 916/2268/18, від 04.06.2019 у справі № 904/3551/18.

Як вбачається з матеріалів справи, Договір постачання природного газу для потреб непобутових споживачів №41АР200-92824-22 від 23.06.2022 було підписано в червні 2022 року, тобто, вже після початку повномасштабного вторгнення російської федерації і Відповідач був обізнаний в якому становищі він знаходиться і тим не менш було погоджено умови відповідальності в договорі. При підписанні вказаного договору сторонами було чітко узгоджено, що за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за Договором сторони несуть відповідальність згідно з Договором і чинним законодавством України ( п. 6.1 договору).

Відповідно до п.6.2.1. договору у разі порушення споживачем строків оплати, передбачених розділом 4 договору, споживач сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення платежу.

Крім того, п.10.12. визначено, що сторони домовились, що строк позовної давності, у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних, компенсацій , встановлюється тривалістю у 3 роки.

Також, згідно з п.6.2.2 договору встановлено, що за підсумками розрахункового періоду фактичний обсяг поставленого споживачеві газу буде перевищувати підтверджений обсяг газу на цей період (за умови, що підтверджений обсяг відповідав замовленому Споживачем), Споживач сплачує Постачальнику штраф за перевищення обсягу постання газу, що розраховується за формулою: В = (Vф - Vп) х Ц х К, де:

Vф - обсяг фактично поставленого газу протягом розрахункового періоду;

Vп - підтверджений обсяг газу на розрахунковий період;

Ц - вартість газу за Договором;

К - коефіцієнт, який дорівнює 0,1

Якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний обсяг споживання газу буде менший від підтвердженого обсягу природного газу (за умови, що підтверджений обсяг відповідав замовленому споживачем), споживач зобов`язується сплатити постачальнику штраф у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період за який сплачується штраф від вартості необлікованого обсягу газу за звітний період.

Враховуючи вищезазначене колегією суддів відхиляються доводи апеляційної скарги в частині того, що: «…АТ «Дніпропетровськгаз» завжди намагалось дотримуватись своєчасності виконання зобов`язання за договором №41АР200-92824-22 від 23.06.2022, про свідчать часткові оплати. Підставами невиконання зобов`язань стали об`єктивні обставини, пов`язані з тим, що не залежили від волі підприємтсва. Введення воєного стану в Україні значно відобразилось на стані розрахунків споживачів за послуги розподілу природного газу, особливо в зазначений в позові період виникнення боргу, що унеможливило виконання сплати кредиторських зобов`язань.

АТ «Дніпропетровськгаз» є підприємством критичної інфраструктури, яке забезпечувало енергетичну незалежність нашого регіону, особливо в період початку опалювального сезону 2022-2023рр.

Відповідно до п.2 ч.4 ст.9 ЗУ «Про критичну інфраструктуру», до життєво важливих функцій та/або послуг, належать, зокрема енергозабезпечення. На сьогодні, захист критичної інфраструктури є складовою частиною забезпечення національної безпеки України. Тому забезпечення роботи газорозподільної системи в воєнний час є одним з пріоритетних завдань українського Уряду.?

АТ «Дніпропетровськгаз» під час воєнного стану докладає усіх зусиль для збереження можливості забезпечувати роботу підприємства в нормальному режимі та надавати послуги з розподілу природного газу споживачам усіх категорій, у тому числі для об`єктів Міністерства оборони України, госпіталів, захисних споруд та інших об`єктів, що є вкрай необхідними у воєнний час для життєдіяльності регіону; аварійні бригади працювали на безперервній основі, технічний персонал на постійній основі забезпечував?аварійне відновлення пошкоджених ділянок газопроводу та забезпечувало стале функціонування газопостачання в зоні ліцензованої діяльності. Починаючи з 24.02.2022 в регіоні мали місце масштабні руйнування газопроводів,? що призводило до суттєвих економічних (фінансових) втрат підприємства на ремонт газорозподільних мереж, оскільки всі відновлювальні роботи, застосування автотранспорту, спеціальних машин і механізмів забезпечувались власними ресурсами та коштами.

АТ «Дніпропетровськгаз» додавало усіх зусиль для своєчасної виплати заробітної плати працівникам, гарантійних та компенсаційних виплат; виплати соціальних? платежів та податкових зобов`язань та в такий спосіб підтримувало економіку країни.

Разом з тим, АТ «Дніпропетровськгаз» знаходиться у скрутному фінансовому становищі.

Відповідно до Звіту про фінансові результати за 2022 рік (форма №2) чистий фінансовий результат АТ «Дніпропетровськгаз» (стрічка 2355) складає збиток у розмірі 1 310 798 тис. грн. (звіт про фінансові результати за 2022 рік (форма №2) нявний в матеріалах справи).

Звертаємо увагу суду апеляційної інстанції і на те, що суд може зменшити розмір штрафних санкцій з урахуванням інтересів боржника.

Утворення та накопичення збитків обумовлюється воєнним станом, який як прямо, так і опосередковано вплинув на фінансові можливості АТ «Дніпропетровськгаз»…».

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір відсотків.

Право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням інфляційних втрат та процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору (ст. ст. 612, 625 Цивільного кодексу України).

Верховний Суд неодноразово наголошував, що нарахування інфляційних втрат та 3% річних на суму боргу входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справах №703/2718/16-ц та №646/14523/15-ц, постанови Верховного Суду від 04.10.2019 у справі №915/880/18, від 26.09.19 у справі №912/48/19, від 18.09.2019 у справі №908/1379/17, тощо).

Вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції та 3% річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу (постанова Верховного Суду від 05.07.2019 у справі №905/600/18). Визначені ч.2 ст.625 ЦК право стягнення інфляційних втрат і 3% річних є мінімальними гарантіями, які надають кредитору можливість захистити згадані вище інтереси; позбавлення кредитора можливості реалізувати це право порушуватиме баланс інтересів і сприятиме виникненню ситуацій, за яких боржник повертатиме кредитору грошові кошти, які, через інфляційні процеси, матимуть іншу цінність, порівняно з моментом, коли такі кошти були отримані (у тому числі у вигляді прострочення оплати відповідних товарів та послуг).

Як вбачається з матеріалів справ, відповідач не заперечує факт виникнення грошового зобов`язання зі сплати за поставлений газ, ні факт прострочення оплати, ні факт наявності у договорі відповідальності за прострочення такої оплати.

Колегія суддів також констатує, що контррозрахунок відповідачем не надавався.

Щодо настання форс-мажорних обставин, колегія суддів зазначає наступне.

За загальним правилом обов`язковою передумовою для покладення відповідальності за порушення зобов`язання є вина особи, яка його порушила (частина 1 статті 614 ЦК України), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Статтею 617 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

У пункті 1 частини першої статті 263 ЦК України наведено ознаки непереборної сили та визначено, що непереборна сила - це надзвичайна або невідворотна за даних умов подія. Отже, непереборною силою є надзвичайна і невідворотна зовнішня подія, що повністю звільняє від відповідальності особу, яка порушила зобов`язання, за умови, що остання не могла її передбачити або передбачила, але не могла її відвернути, та ця подія завдала збитків.

За змістом частини другої статті 218 ГК України підставою для звільнення від відповідальності є тільки непереборна сила, що одночасно має ознаки надзвичайності та невідворотності.

Так, частина друга статті 218 ГК України передбачає, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання згідно зі статтями 617 ЦК України, 218 ГК України особа, яка порушила зобов`язання, повинна довести: 1) наявність обставин непереборної сили; 2) їх надзвичайний характер; 3) неможливість попередити за даних умов завдання шкоди; 4) причинний зв`язок між цими обставинами і понесеними збитками (постанова Верховного Суду України від 10 червня 2015 року у справі № 904/6463/14 (3-216гс15)).

Відповідно до частини другої статті 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, зокрема, викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Частиною першою цієї статті встановлено, що Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.

Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 19.08.2022 у справі №908/2287/17, зазначив, що сертифікат видається торгово-промисловою палатою за зверненням однієї зі сторін спірних правовідносин (сторін договору), яка (сторона) оплачує (за винятком суб`єктів малого підприємництва) послуги торгово-промислової палати. Водночас інша сторона спірних правовідносин (договору) позбавлена можливості надати свої доводи і вплинути на висновки торгово-промислової палати (пункт 75).

Таке засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) може вважатися достатнім доказом про існування форс-мажорних обставин для сторін договору, якщо вони про це домовилися, але не пов`язує суд у випадку виникнення спору між сторонами щодо правової кваліфікації певних обставин як форс-мажорних (пункт 76).

Сертифікат торгово-промислової палати, який підтверджує наявність форс- мажорних обставин, не може вважатися беззаперечним доказом про їх існування, а повинен критично оцінюватися судом з урахуванням встановлених обставин справи та у сукупності з іншими доказами (подібні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 14.02.2018 у справі № 926/2343/16, від 16.07.2019 у справі № 917/1053/18 та від 25.11.2021 у справі № 905/55/21). Адже визнання сертифіката торгово-промислової палати беззаперечним та достатнім доказом про існування форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) без надання судом оцінки іншим доказам суперечить принципу змагальності сторін судового процесу (позиція також викладена в постановах Верховного Суду від 16.07.2019 у справі №917/1053/18, від 09.11.2021 у справі №913/20/21.)

Отже, для звільнення себе від відповідальності внаслідок настання форс-мажорних обставин (обставинами непереборної сили) сторона зобов`язана надати не лише сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), а й довести, що такі обставини об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не доказів на підтвердження невиконання господарських зобов`язань саме через військову агресію на території України і що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

З урахуванням вищевикладенного, беручи до уваги правове призначення штрафних санкцій, надаючи оцінку всім обставинам справи в їх сукупності, колегія суддів визнає вірним висновок суду першої інстанції в частині наявності підстав для стягнення з відповідача 35610,64грн. - 3% річних, 498 234,93грн. - пені, 20 649,45грн. - інфляційних втрат, 999 377,16грн. штрафу.

Положеннями Конституції України (стаття 59) унормовано, що кожен має право на професійну правничу допомогу, а приписами ГПК України (стаття 16) визначено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 123 ГПК судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 2-4 ст. 126 ГПК передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За частиною першою статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), у тому числі в рішенні від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" (Lavents v. Latvia) за заявою N 58442/00 щодо судових витрат, зазначено що за статтею 41 Конвенції суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (див., серед багатьох інших, рішення ЄСПЛ у справах "Ніколова проти Болгарії" та "Єчюс проти Литви", пункти 79 і 112 відповідно).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява N 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268).

Частина четверта статті 126 ГПК України передбачає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За частиною п`ятою статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Тобто в цілому нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

Так,оцінюючи надані позивачем докази на предмет обґрунтованості розміру заявлених ним витрат на професійну правничу допомогу, суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку про те, що розмір витрат на професійну правничу допомогу у справі №904/5130/23 є завищеним, а, отже, не вбачається розумна необхідність понесення судових витрат у заявленому до відшкодування розмірі на суму 37 500,00 грн у суді першої інстанції у даній справі.

Згідно зі статтею 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

Статтею 16 ГПК України передбачено право учасників справи користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" (далі Закон № 5076-VI) адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правничої допомоги.

Пункт 4 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI визначає, що договір про надання правничої допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

До договору про надання правничої допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права (частина третя статті 27 Закону № 5076-VI).

Згідно зі статтею 30 Закону № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Адвокатський гонорар може існувати у двох формах фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 07.09.2020 у справі № 910/4201/19).

Колегія суддів констатує, що умовами пунтку 4 Додаткової угоди № 9 до Договору про надання юридичних послуг № 38А200-4918-21 від 01.11.2021р. від 06.09.2023р. сторони виначили, що загальна вартість послуг, що надаються Виконавцем за умовами даної Додаткової угоди розраховується на підставі узгодженої сторонами розміру погодиної ставки вартості роботи адвокатами Виконавця, яка складає 3 000 (три тисячі гривень) гор.00 коп. за годину та виходячи із фактичного обсягу наданих послуг.

Фактичний обсяг наданих послуг визначається Сторонами в актах наданих послуг (а.с. 35)

Враховуючи вищевикладене, умовами пунтку 4 Додаткової угоди № 9 до Договору про надання юридичних послуг № 38А200-4918-21 від 01.11.2021р. визначена погодина форма оплати.

Діяльність адвоката є оплачуваною працею і така оплата у вигляді гонорару здійснюється на підставі укладеного між адвокатом та його клієнтом договору про надання правничої допомоги.

Відповідно до статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

За текстом заперечення на клопотання (заяву) щодо зменшення судових витра на правничу допомогу, заперечуючи проти заявленного розміру витрат, відпвоідача зазначав про наступне : « … сума стягнення за послуги з надання професійної правничої допомоги є не співмірна відповідно до ціни позову, з урахуванням складності адже, ТОВ «Твій Газзбут» подано позов майнового характеру про стягнення заборгованості за договором постачання газу для потреб непобутових споживачів, який не відноситься до справ складної категорії, оскільки основним видом діяльності Позивача відповідно до КВЕД 35.23 є Торгівля газом через місцеві (локальні) трубопроводи та не потребує від представника/адвоката Позивача, який є професіоналом в галузі права та обізнана із нормами законодавства України, що регулює господарську діяльність Позивача, додаткового правового аналізу законодавства України, розробки, формування правової позиції з приводу позовної заяви, аналізу судової практики.

Крім того, стягувалась заборгованість за договором, що є типовим та умови якого розміщенні на офіційному сайті Позивача (за посилання: https://dpgaszbut.com.ua/information-business/dogovir-postacanna-prirodnogo-gazu-nepobutovim-spozivacam-13). Відповідно до ч.4 ст.179 Господарського кодексу України, при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі, зокрема: типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим державним органом або органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови. Таким чином, AT «Дніпропетровськгаз» вважає, що у представника/адвоката Позивача, який є професіоналом в галузі права та обізнана із нормами законодавства України, що регулює господарську діяльність Позивача, не повинно було виникнути складності при підготовці позовної заяви про стягнення заборгованості за договором на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів №41АР200-92824-22 від 23.06.2022 у зв`язку із неналежним виконанням грошових зобов`язань Відповідача та при підготовці додатків до позовної заяви (які по суті є додаткивими угодами до спірного договору та в яких мінялася лише ціна природного газу), здійснення розрахунків заборгованості та штрафних санкцій.

Також, з огляду на вищевказані висновки Верховного Суду суд при вирішенні таких питань має врахувати, майновий стан особи на яку покладається обов`язок відшкодувати витрати на правничу допомогу.

Так, станом на 2023 рік AT «Дніпропетровськгаз» є збитковим підприємством, що підтверджується звітом про фінансовий стан, відповідно до якого збиток за перший квартал 2023 року складає - 298 923 млн. грн, та за перше півріччя 2023 285 955 млн. грн. (копії фінансових звітів додавались Відповідачем до відзиву на позовну заяву від 13.10.2023 №Б/н).

Стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу (подібна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 24.01.2022 у справі №911/2737/17).

Слід зазначити, що в звіті від 09.11.2023 є послуги які не відповідають критеріям дійсності та розумності, та такі, що не можуть бути покладені на АТ «Дніпропетровськгаз» з огляду на помилки самого адвоката.

Отже, у вказаному звіті зазначено, що 12.10.2023 представником/адвокатом Позивача прийнято участь у судовому засіданні по справі №904/5130/23, витрачено год - 2,0.

AT «Дніпропетровськгаз» вважає, що оплата вартості послуги за надмірно витрачений час представником/адвокатом Позивача при прийняті участі у судовому засіданні 12.10.2023 по справі №904/5130/23 не може покладатися на Відповідача, оскільки представником/адвокатом Відповідача 12.10.2023 при прийняті участі у судовому засіданні по справі №904/5130/23 було витрачено 3О хвилин.

Також, у вказаному звіті зазначено, що 25.10.2023 представником/адвокатом Позивача підготовлено відповідь на відзив по справі №904/5130/23, витрачено год - 3,0.

AT «Дніпропетровськгаз» вважає, що оплата вартості послуги за надмірго витрачений час представником/адвокатом Позивача при підготовці відповіді на відзив по справі №904/5130/23 не може покладатися на Відповідача, оскільки як зазначалося вище, ТОВ «Твій Газзбут» подано позов майнового характеру про стягнення заборгованості за договором постачання газу для потреб непобутових споживачів, який не відноситься до справ складної категорії, окрім того не потребувало від представника/адвоката Позивача з урахуванням відзиву Відповідача, підготовки додатків до відповіді на відзив, додаткового правового аналізу законодавства України, розробки, формування правової позиції з приводу відповіді на відзив, аналізу судової практики. Окремо підлягає сумніву, що для підготовки представнику/адвокату Позивача відповіді на відзив, останньому знадобилось витратити практично стільки ж часу як і при підготовці позовної заяви, підготовці додатків до позовної заяви, здійснення розрахунків заборгованості та штрафних санкцій.

Також, у вказаному звіті зазначено, що 09.11.2023 представником/адвокатом Позивача прийнято участь у судовому засіданні по справі №904/5130/23, витрачено год - 2,0.

AT «Дніпропетровськгаз» вважає, що оплата вартості послуги за надмірно витрачений час представником/адвокатом Позивача при прийняті участі у судовому засіданні 09.11.2023 по справі №904/5130/23 не може покладатися на Відповідача, оскільки представником/адвокатом Відповідача 09.11.2023 при прийняті участі у судовому засіданні по справі №904/5130/23 було витрачено 3О хвилин.

Крім того, звертаємо увагу суду, що представником/адвокатом Позивача до заяви про ухвалення додаткового рішення для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат не подано детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, як це передбачено нормами ч.3 ст.126 Господарського процесуального кодексу України.

З огляду на викладене, вважаємо, що сума відшкодування представнику/адвокату Позивача за надання професійної правничої допомоги не відповідає критеріям реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності, обґрунтованості та розумності), а також критерію співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану AT «Дніпропетровськгаз»…».

На підтвердження фактичного обсягу наданих послуг, позивачем подано звіт про фактично надані послуги за Додатковою угодою №9 від 06,09.2023 до Договору про надання юридичних послуг №38А200-4918-21 від 01.11.2021 р.за період (06.09.2023 - 09.11.2023) (а.с. 114), відповідно до якого виконавцем витрачено 12,5 людиного годин на наступні послуги:

07.09.2023 Васільєв В.О. «Підготовка позовної заяви про стягнення заборгованості за Договором на постачання природного газу (Відповідач - Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Днїпропетрбвськгаз» ()) у зв`язку із неналежним виконанням грошових зобов`язань за Договором на постачання природного газу №41АР200-92824-22 від 23.06.2022. Підготовка додатків до позовної заяви, здійснення розрахунків заборгованості та штрафних санкцій» в кількості 5,50 годин

12.10.2023 Васільєв В.О. «Участь у судовому засіданні по справі №904/5130/23» у кількості 2,00 годин

25.10.2023 Васільєв В.О. «Підготовка відповіді на відзив по справі №904/5130/23» у кількості 3.00 годи

09.11,2023 Васільєв В.О.» Участь у судовому засіданні по справі №904/5130/23» у кількості 2.00 годин

Колегія суддів констатує, що позовна заява складене на семи аркушах (а.с 1-6), а відповідь на відзив, відоповідно на п`яти неповних акрушах (а.с. 85-87). Участь в судових засіданнях 12.10.2023р. та 09.11.2023р. підтверджується протоколами судових засідань.

Враховючи зміст заперечень відповідача щодо покладання на нього в повному обсязі судових витрат на професійну правинчу допомогу, понесених позивачем, характер спірних правовідносин та об`єми заяв по суті, підготовлених і поданих від імені позивача, колегія суддів не вбачає підстав для ще більшого зменшення витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем, погоджується з висновком суду першої інстанцїі про те, що заявлені позивачем до відшкодування витрати на правничу допомогу в розмірі 37.500,00 грн є неспівмірними із складністю цієї справи, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а прийнятною сумою за надання адвокатом у справі професійної правничої допомоги є 10 000,00 грн, яка в контексті правовідносин позивача з його представником відповідає 3 годинам 20 хвилинам часу.

Доводи позивача, викладені в його відзиві на апеляційну скаргу на додактове рішення приймаються до уваги колегією суддів як такі, що відповідають фактичним обставинам справи.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.275 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права

Відповідно до частин 1, 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Під час розгляду справи, колегією суддів не встановлено порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення та неправильного застосування норм матеріального права.

У даній справі апеляційний суд дійшов висновку, що скаржникам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, викладені в апеляційних скаргах не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції, викладених в рішенні суду першої інстанції, яке є предметом апеляційного оскарження.

З урахуванням вищевикладеного, рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.11.2023 та додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 08.12.2023 у справі №904/5130/23 підлягають залишенню без змін, а апеляційні скарги Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Дніпропетровськгаз на них, відповідно, підлягають залишенню без задоволення.

Розподіл судових витрат:

У відповідності до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати за подання апеляційної скарги у сумі 27 969,70 грн. покладаються на особу, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273, 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Дніпропетровськгаз на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.11.2023 та на додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 08.12.2023 у справі №904/5130/23 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.11.2023 та додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 08.12.2023 у справі №904/5130/23 залишити без змін.

Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 27 969,70 грн покласти на Акціонерне товариство Оператор газорозподільної системи Дніпропетровськгаз.

Постанова набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку в строки передбачені ст. 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 29.07.2024.

Головуючий суддя М.О. Дармін

Суддя І.М. Кощеєв

Суддя О.В. Чус