ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.07.2024 Справа № 917/731/24

Суддя Господарського суду Полтавської області Дмитро Сірош, розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом

Акціонерного товариства "Страхова компанія "ІНГО" (АТ СК "ІНГО Україна", вул. Бульварно-Кудрявська (Воровського), 33, м. Київ 54, 01054

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Кременчукнафтопродуктсервіс" (ТО "ТД "КНПС"), вул. Халаменюка, 8, офіс 540, м. Кременчук, Полтавська область, 39610

про стягнення страхового відшкодування,

без виклику представників сторін.

Обставини справи: Акціонерне товариство "Страхова компанія "ІНГО" (АТ СК "ІНГО Україна") звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Кременчукнафтопродуктсервіс" (ТО "ТД "КНПС") про стягнення страхового відшкодування в розмірі 120 845,90 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідач всупереч вимогам Цивільного кодексу України та Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не відшкодував позивачу матеріальну шкоду, завдану внаслідок ДТП.

Відповідач у відзиві на позов (вх. № 6895 від 17.05.2024) проти позову заперечує, посилаючись на те, що страхова виплата здійснена з порушенням умов, укладеного між Страхувальником та Страховиком договору № 250563996.22 добровільного страхування засобів наземного транспорту, цивільної відповідальності, водія та пасажирів від нещасних випадків, оскільки для прийняття рішення про виплату відшкодування Страхувальник повинен був надати акт автотоварознавчої експертизи та або висновок автотоварознавчої експертизи. Проте матеріали справи не містять зазначених доказів.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 06.05.2024 суд прийняв позов до розгляду й відкрив провадження у справі, постановив справу розглядати у порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін згідно з частиною 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України сторони суду не надали.

Згідно з частиною 13 статті 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до частини 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Згідно зі статтею 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Відповідно до частини 2 статті 233 Господарського процесуального кодексу України рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (частина 5 статті 240 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши матеріали справи, суд

УСТАНОВИВ:

15.12.2022 в Одеській області, Б. Дністровський р-н, А/Д Т-15166 км + 650 м, автомобілем марки «ВОЛЬВО», д/н НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 (поліс № АР/2293813) здійснено ДТП, внаслідок якої застрахований страховою компанією позивача автомобіль марки «ЛАГ», д/ НОМЕР_2 (договір страхування № 250563996.22_010), що належить ТОВ «Синтез», під керуванням водія ОСОБА_2 отримав механічні ушкодження.

Відповідно до постанови Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 20.02.2023, ДТП мала місце з вини водія ОСОБА_1

ДТП визнано страховою подією, з настанням якої виникає обов`язок страховика виплатити страхове відшкодування.

За умовами договору страхування, страхова компанія відшкодовує фактичну вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля, тому на підставі акту надання послуг № 344 від 08.02.2023, рахунку на оплату № 1 від 04.01.2023 та відповідно до страхового акту № 5557246 від 14.03.2023 було сплачено страхове відшкодування в розмірі 250 845,90 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 6363 від 27.03.2023.

Ураховуючи, що автомобіль марки «ВОЛЬВО», д/н НОМЕР_1 був забезпечений, а цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 , на момент ДТП, була застрахована в ТДВ «СК «КРЕДО» за договором обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР/2293813 (Полісом № АР/2293813 встановлено ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну третьої особи у розмірі 130 000,00 грн, франшиза 0 грн), позивач звернувся до ТДВ «СК «КРЕДО», як до страховика цивільно-правової відповідальності, з претензією № 5345438 від 01.05.2023.

ТДВ «СК «КРЕДО» відповідно до вимог претензії № 5345438 від 01.05.2023 відшкодувало страхове відшкодування в межах обов`язкового ліміту відповідальності страховика суму у розмірі 130 000,00 грн (франшиза - 0 грн).

Автомобіль марки «ВОЛЬВО», д/н НОМЕР_1 (станом на дату ДТП - 15.12.2022), яким керував водій ОСОБА_1 знаходився у володінні та користуванні ТОВ «ТД «Кременчукнафтопродуктсервіс», а водій ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з ТОВ «ТД «Кременчукнафтопродуктсервіс».

Ураховуючи те, що ТДВ «СК «КРЕДО» здійснило страхове відшкодування в межах обов`язкового ліміту в сумі 130 000,00 грн, а розмір заподіяних збитків, перевищує ліміт відповідальності страховика за полісом № АР/2293813, тому відповідно до статті 1194 Цивільного кодексу України на ТОВ «ТД «Кременчукнафтопродуктсервіс» покладається обов`язок відшкодувати різницю між фактичним розміром шкоди 250 845,90 грн та страховим відшкодуванням 130 000,00 грн, що складає суму в розмірі 120 845,90 грн (250 845,90 грн - 130 000,00 грн = 120 845,90 грн).

Позивач звертався до відповідача з письмовою претензією про відшкодування шкоди (вих. № 5345438/1 від 01.05.2023), що містить увесь необхідний перелік документів передбачених статтею 35 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і яка була отримана відповідачем 09.05.2023, про що свідчить відмітка на повідомленні про вручення поштового відправлення.

На підтвердження розміру завданої шкоди позивач надав рахунок на оплату № 1 від 04.01.2023, акт надання послуг № 344 від 08.02.2023 на суму 240 785,00 грн, акт № 1 прийому - передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 04.01.2023 та платіжну інструкцію № 6363 від 27.03.2023 про виплату страхового відшкодування.

Отже, оскільки шкода була відшкодована потерпілому позивачем, а відповідач є тією особою, яка відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності взяла на себе, як страховик, обов`язок забезпечити відшкодування шкоди, заподіяної третім особам під час ДТП, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і в наслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, то обов`язок відшкодувати шкоду заподіяну в наслідок ДТП на користь позивача, покладається на відповідача.

Станом на дату подання цього позову та розгляду справи відповідач кошти в розмірі 120 845,90 грн не відшкодував.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частиною 2 статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно зі статтею 1172 Цивільного кодексу України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їх працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 05.12.2018 (справа № 426/16825/16-ц) на підставі аналізу норм статей 1187 та 1172 Цивільного кодексу дійшла висновку про те, що особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб`єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки - роботодавець. Отже, шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія, що на відповідній правовій підставі керував автомобілем, який перебуває у володінні роботодавця, відшкодовується саме володільцем цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.

Відповідно до статей 993, 1191 Цивільного кодексу України та статті 108 Закону України Про страхування, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

У зв`язку з одержанням Страхувальником від позивача страхового відшкодування за договором майнового страхування, право вимоги Страхувальника до винної особи, перейшло до позивача.

Згідно зі статтею 1194 Цивільного кодексу України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

З огляду на те, що ТДВ «СК «КРЕДО» здійснило страхове відшкодування в межах обов`язкового ліміту в сумі 130 000,00 грн, а розмір заподіяних збитків, перевищує ліміт відповідальності страховика за полісом № АР/2293813, тому відповідно до статті 1194 Цивільного кодексу України на ТОВ «ТД «Кременчукнафтопродуктсервіс» покладається обов`язок відшкодувати різницю між фактичним розміром шкоди 250 845,90 грн та страховим відшкодуванням 130 000,00 грн, що складає суму в розмірі 120 845,90 грн (250 845,90 грн - 130 000,00 грн = 120 845,90 грн).

Заперечення відповідача, викладені у відзиві на позов (вх. № 6895 від 17.05.2024) суд відхиляє, оскільки матеріали справи містять акт надання послуг № 344 від 08.02.2023, відповідно до якого загальна вартість робіт складає 240 785,00.

Відповідно до статті 1192 Цивільного кодексу України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Суд вважає доведеною позивачем належними засобами доказування розмір збитків.

Ураховуючи зазначене, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Відповідно до приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 236 - 241 Господарського процесуального кодекс України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Кременчукнафтопродуктсервіс» (39600, Полтавська обл., м. Кременчук, вул. Халаменюка, буд. 8, офіс 540; ) на користь Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» р/р НОМЕР_3 у ПАТ «ОТП Банк», МФО 300528, суму страхового відшкодування у розмірі 120 845,90 грн та 3 028,00 грн судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Східного апеляційного господарського суду.

Рішення підписано 22.07.2024 у зв`язку з перебуванням судді у відпустці.

Суддя Дмитро СІРОШ