Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді: Ломаки В.С.,
за участю секретаря судового засідання: Видиш А.В.
розглянувши у порядку загального позовного провадження матеріали справи
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Самсунг Електронікс Україна Компані"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Алтєк"
треті особи, які не заявляють самосійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача 1. Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛОГІСТИК-ПЛЮС",
2. Товариство з обмеженою відповідальністю "ВЕСТ ГЕЙТ ЛОГІСТИК"
про стягнення 741 666,07 грн.,
За участю представників учасників справи:
від позивача: Школа Є.М. за ордером від 12.02.2024 року серії АІ № 1547026;
від відповідача: не з`явився;
від третьої особи-1: не з`явився;
від третьої особи-2: не з`явився.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Самсунг Електронікс Україна Компані" (далі - позивач) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Алтєк" (далі - відповідач) про стягнення грошових коштів у загальному розмірі 741 666,07 грн., з яких: 582 246,88 грн. - основний борг за договором поставки від 02.05.2019 року № НА/43/02-0519, 129 413,54 грн. - інфляційні втрати, 30 005,65 грн. - 3 % річних.
Крім того, у позовній заяві позивач вказав, що попередній (орієнтовний) розмір понесених ним витрат на оплату професійної правничої допомоги у даній справі в суді першої інстанції складає 75 000,00 грн.
28.12.2023 року на електронну адресу, а також 02.01.2024 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшов відзив Товариства з обмеженою відповідальністю "Алтєк" від 27.12.2023 року на позовну заяву, в якому останнє заперечило проти задоволення вимог позивача.
14.02.2024 року через систему "Електронний суд" надійшла відповідь Товариства з обмеженою відповідальністю "Самсунг Електронікс Україна Компані" на відзив на позовну заяву.
11.03.2024 року на електронну адресу, а також 12.03.2024 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшли заперечення Товариства з обмеженою відповідальністю "Алтєк" від 08.03.2024 року (направлені на адресу суду засобами поштового зв`язку 08.03.2024 року).
Ухвалою від 20.03.2024 року господарський суд міста Києва відклав підготовче засідання на 24.04.2024 року.
28.03.2024 року через систему "Електронний суд" надійшли клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Алтєк" від 28.03.2024 року, в яких останнє просило суд залучити до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛОГІСТИК-ПЛЮС" та Товариство з обмеженою відповідальністю "ВЕСТ ГЕЙТ ЛОГІСТИК".
02.04.2024 року через систему "Електронний суд" надійшли заперечення позивача проти задоволення поданих відповідачем клопотань про залучення до участі у справі Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛОГІСТИК-ПЛЮС" та Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕСТ ГЕЙТ ЛОГІСТИК" в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.
До початку призначеного судового засідання 29.05.2024 року через систему "Електронний суд" надійшла заява позивача, в якій останній зазначив про намір подати докази на підтвердження розміру понесених Товариством з обмеженою відповідальністю "Самсунг Електронікс Україна Компані" витрат на оплату професійної правничої допомоги в даній справі в порядку частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України протягом 5 днів після ухвалення рішення суду.
У судовому засіданні 29.05.2024 року оголошувалася перерва до 26.06.2024 року.
Рішенням від 26.06.2024 року в справі № 910/18762/23 господарський суд міста Києва задовольнив вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Самсунг Електронікс Україна Компані" та стягнув з Товариства з обмеженою відповідальністю "Алтєк" на користь позивача 582 246,88 грн. основного боргу, 129 413,54 грн. інфляційних втрат, 30 005,65 грн. 3 % річних, а також 11 124,99 грн. витрат по сплаті судового збору.

Разом із тим, суд призначив судове засідання для вирішення питання про витрати позивача на професійну правничу допомогу на 17.07.2024 року та зобов`язав останнього протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду надати докази понесення заявлених до стягнення витрат на правничу допомогу.

01.07.2024 року через систему "Електронний суд" надійшла заява позивача від 01.07.2024 року, в якій останній просив суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Алтєк" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Самсунг Електронікс Україна Компані" витрати на оплату професійної правничої допомоги у розмірі 50 000,00 грн. До цієї заяви Товариство з обмеженою відповідальністю "Самсунг Електронікс Україна Компані" долучило, зокрема, копію укладеного між ним та адвокатом Школою Євгеном Миколайовичем договору про надання правової (правничої) допомоги від 04.12.2023 року № 323/01-12, копію акту приймання-передачі послуг від 27.06.2024 року на суму 50 000,00 грн., а також копію свідоцтва від 18.02.2021 року серії КС № 9843/10 про право Школи Євгена Миколайовича на заняття адвокатською діяльністю.

Представник позивача у судовому засіданні 17.07.2024 року підтримав вимоги заяви від 01.07.2024 року та наполягав на їх задоволенні.

Відповідач та треті особи про дату, час і місце розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Самсунг Електронікс Україна Компані" про стягнення витрат на оплату професійної правничої допомоги були повідомлені належним чином, проте явку своїх уповноважених представників у призначене судове засідання 17.07.2024 року не забезпечили.

Розглянувши у судовому засіданні 17.07.2024 року заяву позивача від 01.07.2024 року про стягнення з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Самсунг Електронікс Україна Компані" витрат на професійну правничу допомогу в справі № 910/18762/23, а також заслухавши пояснення представника позивача, суд зазначає таке.

Відповідно до приписів статті 221 Господарського процесуального кодексу України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; судом не вирішено питання про судові витрати.

Положеннями частини 3 статті 244 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі та в тому самому порядку, що й судове рішення.

Згідно з частинами 1, 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Положеннями статті 16 Господарського процесуального кодексу України визначено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості: ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація вказаного принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): подання заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України.

Як було зазначено вище, у позовній заяві позивач вказав, що попередній (орієнтовний) розмір понесених ним витрат на оплату професійної правничої допомоги у даній справі в суді першої інстанції складає 75 000,00 грн.

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

З матеріалів справи вбачається, у встановлений частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України строк позивач надав суду, зокрема, копію укладеного між ним (клієнт) та адвокатом Школою Євгеном Миколайовичем (Адвокат) договору про надання правової (правничої) допомоги від 04.12.2023 року № 323/01-12 (далі - Договір), за умовами якого Адвокат прийняв доручення клієнта на надання правової (правничої) допомоги на умовах та в межах, передбачених Договором та законодавством України, а клієнт зобов`язався прийняти таку допомогу та провести оплату гонорару.

За умовами пункту 1.2 Договору правова допомога надається Адвокатом клієнту щодо стягнення в судовому порядку з ТОВ "Алтєк" заборгованості за договором № НА/43/02-0519 від 02.05.2019 року.

У пунктах 4.1, 4.2 Договору його сторони погодили, що належним підтвердженням факту надання послуг за Договором є складання та підписання сторонами акту приймання-передачі послуг. Акт приймання-передачі послуг має містити перелік юридичних та інших дій Адвоката (послуг), дати або періоди надання послуг, витрачений час, а також перелік додаткових витрат, судових зборів та інших необхідних для надання правової допомоги платежів, якщо такі були здійснені відповідно до пунктів 4.8, 4.9 Договору.

Відповідно до пункту 4.6.1 Договору загальний розмір гонорару становить 75 000,00 грн., з них: гонорар за надання правової допомоги в суді першої інстанції становить 50 000,00 грн., а за надання правової допомоги в суді другої інстанції становить 25 000,00 грн.

Слід зазначити, що у матеріалах справи наявна копія підписаного між позивачем та адвокатом Школою Євгеном Миколайовичем акту приймання-передачі послуг від 27.06.2024 року за Договором, яким зафіксовано факт надання Адвокатом клієнту послуг на загальну суму 50 000,00 грн.

У той же час, суд звертає увагу на положення частини 7 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, за змістом яких якщо сума судових витрат, заявлених до відшкодування та підтверджених відповідними доказами (у даному випадку - 50 000,00 грн.), є неспівмірно нижчою від суми, заявленої в попередньому (орієнтовному) розрахунку (75 000,00 грн.), суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат (крім судового збору) повністю або частково, крім випадків, якщо така сторона доведе поважні причини зменшення цієї суми.

При цьому, судом також враховано, що розмір гонорару адвоката Школи Євгена Миколайовича за надання правової допомоги у даній справі в господарському суді першої інстанції умовами Договору був у встановленому порядку погоджений сторонами цього правочину та визначений у фіксованому розмірі - 50 000,00 грн., а відтак не залежав від витраченого адвокатом часу, кількості судових засідань у справі тощо. Разом із тим, позивач безумовно був обізнаний про розмір таких витрат, оскільки Договір був укладений між позивачем та адвокатом Школою Євгеном Миколайовичем до моменту звернення позивач до суду з означеним позовом.

Водночас Товариством з обмеженою відповідальністю "Самсунг Електронікс Україна Компані" не було доведено того, що воно не могло передбачити відповідні витрати в розмірі 50 000,00 грн. на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

Крім того, при визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Однак, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Судом враховано, що надані позивачем документи на підтвердження розміру понесених ним витрат на професійну правничу допомогу не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже їх розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію, зокрема, розумної необхідності таких витрат.

Аналогічна правова позиція викладена у додатковій постанові Верховного Суду від 11.12.2018 року в справі № 910/2170/18.

У пункті 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015 року, пунктах 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інші проти України" від 10.12.2009 року, пункті 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006 року, пункті 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004 року також зауважено, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір є розумним та обґрунтованим.

Відповідно до частини 1 статті 15 Господарського процесуального кодексу України, пропорційність у господарському суді, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Зважаючи на вищенаведені обставини, з урахуванням предмету та підстав позовних вимог, а також складності справи, оцінюючи фактичні витрати позивача з урахуванням всіх аспектів цієї справи, беручи до уваги те, що сума судових витрат, заявлених Товариством з обмеженою відповідальністю "Самсунг Електронікс Україна Компані" до відшкодування та підтверджених відповідними доказами, є неспівмірно нижчою від суми, заявленої в попередньому (орієнтовному) розрахунку, з огляду на те, що заявлений позивачем до відшкодування розмір судових витрат на правову допомогу, на переконання суду, не повністю відповідає критеріям співмірності та пропорційності, керуючись принципом розумності судових витрат, суд дійшов висновку про те, що справедливим та співрозмірним є стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 15 000,00 грн.

Керуючись статтями 123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Самсунг Електронікс Україна Компані" від 01.07.2024 року про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в справі № 910/18762/23 задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Алтєк" (01033, Україна, місто Київ, вулиця Саксаганського, будинок, 26/26; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Самсунг Електронікс Україна Компані" (01032, Україна, місто Київ, вулиця Льва Толстого, будинок, 57; ) 15 000 (п`ятнадцять тисяч) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

3. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

4. У задоволенні решти вимог заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Самсунг Електронікс Україна Компані" від 01.07.2024 року про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в справі № 910/18762/23 відмовити.

5. Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

6. Згідно з частиною 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини додаткового рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додаткового рішення складено та підписано 24.07.2024 року

Суддя В.С. Ломака