ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позову без розгляду

"30" травня 2024 р. м. Київ Справа № 911/213/23

за позовом Національного природного парку Білоозерський, Київська обл., Бориспільський р-н, с. Хоцьки,

до: Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області, м. Київ,

Циблівської сільської ради, Київська обл., Переяслав-Хмельницький р-н, с. Циблі,

треті особи: Державне управління справами, м. Київ,

Приватне підприємство Колос, Київська обл., Переяслав-Хмельницький р-н, с. Хоцьки,

про визнання незаконним та скасування наказу

Суддя Рябцева О.О.

Секретар судового засідання Самусь В.С.

за участю представників:

від позивача: не з`явився;

від відповідача-1: не з`явився;

від відповідача-2: Шпакович О.В. (ордер серії АА № 1297979 від 25.04.2023);

від третьої особи-1: Любавська І.Р. (самопредставництво);

від третьої особи-2: Шпакович О.В. (ордер серії АА № 1309228 від 11.07.2023).

Встановив:

Господарським судом Київської області в порядку загального позовного провадження розглядається справа за позовом Національного природного парку Білоозерський до Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області, Циблівської сільської ради треті особи: Державне управління справами, Приватне підприємство Колос, в якому позивач просить суд визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 07.12.2020 № 3-ОТГ, в частині передачі земельної ділянки загальною площею 49,8609 га, кадастровий номер :03:016:0001, до земель комунальної власності Циблівської сільської ради та скасувати його державну реєстрацію, проведену 10.06.2021, номер запису про право власності 42505391.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що під час прийняття Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області наказу № 3-ОТГ від 07.12.2020 в частині віднесення земельної ділянки площею 49,8609 га, кадастровий номер :03:016:0001, до земель комунальної власності останнім не було враховано обставин щодо накладення спірної земельної ділянки на землі лісогосподарського призначення, які перебувають в постійному користуванні позивача, а відтак не було додержано положень ст.ст. 20, 149 Земельного кодексу України та ст.ст. 27, 57 Лісового кодексу України. З огляду на вищевказане, позивач вважає наказ Головного управління Держгеокадастру у Київській області в частині віднесення земельної ділянки площею 49,8609 га, кадастровий номер :03:016:0001, до земель комунальної власності таким, що прийнятий з порушенням норм діючого законодавства, незаконним та необґрунтованим, порушує інтереси позивача та встановлений порядок державного управління, а також посягає на встановлений порядок та основні засади регулювання відносин права власності та забезпечення безпеки сторонніх осіб у процесі використання нерухомого майна за цільовим призначенням.

Ухвалою господарського суду Київської області від 26.07.2023 р. клопотання Національного природного парку Білоозерський про призначення судової земельно-технічної експертизи у справі задоволено; призначено у справі № 911/213/23 судову земельно-технічну експертизу; проведення судової земельно-технічної експертизи доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України; винесено на вирішення судової земельно-технічної експертизи такі питання: чи є порушення меж (або накладення) земельної ділянки площею 2903,7876 га з кадастровим номером :02:021:0001 на земельну ділянку площею 48,8609 га з кадастровим номером :03:016:0001; у разі накладання (перетину) земельних ділянок, вказати площу і конфігурацію такого перетину (накладення); витрати по проведенню судової експертизи покладено на Національний природний парк Білоозерський; зупинено провадження у справі № 911/213/23 на час проведення експертизи.

24.04.2024 р. до господарського суду Київської області повернуто матеріали справи № 911/213/23 разом із супровідним листом № 8016/14616-4-23/41 від 18.04.2024 р. про повернення матеріалів справи та залишення ухвали суду без виконання, в якому повідомлено, що оскільки станом на 16.04.2024 р. оплата за виконання судової земельно-технічної експертизи відсутня, то матеріали справи № 911/213/23 повертаються до суду, а ухвала від 26.07.2023 р. залишається без виконання.

Ухвалою господарського суду Київської області від 06.05.2024 р. поновлено провадження у справі; призначено підготовче засідання на 30.05.2024 р.; викликано повноважних представників сторін, третіх осіб в судове засідання.

Представник позивача у підготовче засідання 30.05.2024 р. не з`явився. Позивач про причини неявки представника суд не повідомив, про дату, час та місце проведення підготовчого засідання повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 681.

Представник відповідача-1 у підготовче засідання 30.05.2024 не з`явився. Відповідач-1 про причини неявки представника суд не повідомив, про дату, час та місце підготовчого засідання повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 504.

Як вже зазначалось, ухвалою господарського суду Київської області від 26.07.2023 р., зокрема клопотання Національного природного парку Білоозерський про призначення судової земельно-технічної експертизи у справі задоволено; витрати по проведенню судової експертизи покладено на Національний природний парк Білоозерський.

Проте, 24.04.2024 р. до господарського суду Київської області повернуто матеріали справи № 911/213/23 разом із супровідним листом № 8016/14616-4-23/41 від 18.04.2024 р. про повернення матеріалів справи та залишення ухвали суду без виконання, в якому повідомлено, що оскільки станом на 16.04.2024 р. оплата за виконання судової земельно-технічної експертизи відсутня, то матеріали справи № 911/213/23 повертаються до суду, а ухвала від 26.07.2023 р. залишається без виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 42 Господарського процесуального кодексу України учасники справи зобов`язані, зокрема виконувати процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Отже, позивач не виконав свого обов`язку, встановленого ухвалою суду від 26.07.2023 р. щодо оплати витрат по проведенню судової експертизи, яку у даній справі було призначено саме за клопотанням позивача, у зв`язку з чим матеріали справи № 911/213/23 було повернуто до суду, а ухвала від 26.07.2023 р. залишена без виконання.

Як вже зазначалось, представник позивача у підготовче засідання 30.05.2024 р. не з`явився. При цьому, позивач заяву про розгляд справи без його участі до суду не надіслав.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно з ст. 46 ГПК України сторони користуються рівними процесуальними правами. Крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу, сторони (позивачі та відповідачі) також мають ще коло прав і обов`язків, передбачених статтею 46 ГПК України.

Одним із прав, які надаються учасникам справи, є право брати участь в судовому засіданні, якщо інше не визначено законом (пункт 2 частини першої статті 42 ГПК України). Однак, це право не є абсолютним, оскільки учасники зобов`язані з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою (пункт 3 частини другої статті 42 ГПК України).

Відповідно до частин першої-другої статті 120 ГПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою, або ж повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою.

Крім того, за змістом частини третьої статті 196 ГПК України учасник справи може відмовитися від свого права брати участь в судовому засіданні, заявивши клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Отже, учасник справи має право:

а) брати участь в судових засіданнях (особисто або через представника);

б) не брати участі в судових засіданнях, подавши клопотання про розгляд справи за його відсутності, крім випадків, коли суд визнав явку учасника обов`язковою.

Аналіз зазначених норм процесуального права свідчить про те, що учасник справи не може відмовитися від свого права на участь в судових засіданнях за принципом мовчання, його волевиявлення щодо цього має бути формалізовано.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 04.03.2023 у справі № 910/12087/21.

У постанові Верховного Суду у складу суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 18.11.2022 р. у справі № 905/458/21 Верховний Суд вказав наступне:

Правове значення для прийняття судом рішення про залишення позову без розгляду з підстави нез`явлення позивача у судове засідання, передбаченої цими нормами процесуального права, має одночасна наявність таких обставин, так звані умови для залишення позову без розгляду у випадку неявки позивача в судове засідання:

1) належне повідомлення судом позивача про час і місце судового засідання;

2) неявка позивача в судове засідання або неповідомлення позивачем суду причин його неявки в судове засідання;

3) неподання позивачем суду заяви про розгляд справи за його відсутності.

З матеріалів справи вбачається, що позивач був належним чином повідомлений про дату, час і місце підготовчого засідання 30.05.2024 р.

Як вже зазначалось, представник позивача в підготовче засідання 30.05.2024 р. не з`явився, про причини неявки представника суд не повідомив, клопотання про розгляд справи без його участі до суду не надіслав.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

При цьому зміст частини четвертої статті 202 та пункту 4 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України свідчить про те, що передбачена цими нормами процесуального права така процесуальна дія суду як залишення позову без розгляду з підстави нез`явлення позивача у судове засідання та неповідомлення про причини своєї неявки не залежить від того, чи була визнана судом явка позивача в судове засідання обов`язковою, про що також вказано Верховним Судом у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 18.11.2022 р. у справі № 905/458/21.

Також Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 18.11.2022 р. у справі № 905/458/21 зазначив про те, що норми, закріплені у частині четвертій статті 202 та у пункті 4 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України, за методом правового регулювання є імперативними, що означає те, що відповідно до цих норм процесуального права у разі неявки позивача в судове засідання за умови, що він був належним чином повідомлений про час і місце судового засідання або не повідомив суд про причини його неявки та не надав суду заяви про розгляд справи за його відсутності, суд має імперативний процесуальний обов`язок залишити позов без розгляду.

Оскільки представник позивача 30.05.2024 р. не з`явився у підготовче засідання, позивач про дату, час та місце проведення підготовчого засідання повідомлений належним чином, заяву про розгляд справи за його відсутності не надіслав, суд дійшов висновку про залишення позову у справі № 911/213/23 без розгляду.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду.

Керуючись ст. 185, п. 4 ч. 1 ст. 226, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов залишити без розгляду.

Залишення позову без розгляду не позбавляє права особу, позов якої залишено без розгляду, повторно звернутися до суду.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 235 Господарського процесуального кодексу України, та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 10 днів з моменту її підписання, шляхом подання апеляційної скарги відповідно до ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено 19.07.2024 р.

Суддя О.О. Рябцева