ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2024 року Справа № 906/1473/23

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Гудак А.В.

судді Олексюк Г.Є.

судді Мельник О.В.

секретар судового засідання Новосельська О.В.

за участю представників:

позивача: не з"явився

відповідача: не з"явився

третьої особи: Попович В.М. адвокат

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення Господарського суду Житомирської області від 29.04.2024 в частині відмови у задоволенні в стягненні 42 533,30 грн витрат на професійну правничу допомогу у справі №906/1473/23 (суддя Вельмакіна Т.М., м.Житомир, повний текст складено 06.05.2024)

за позовом ОСОБА_2

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мангал"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_1

про визнання недійсним рішення загальних зборів та скасування реєстраційного запису

ВСТАНОВИВ:

Додатковим рішенням Господарського суду Житомирської області від 29.04.2024 у справі №906/1473/23 заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задоволено частково. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 24666,70 грн витрат на професійну правничу допомогу. У стягненні 62533,30 грн витрат на професійну правничу допомогу відмовлено.

Не погоджуючись частково з ухваленим додатковим рішенням, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою в якій просить суд апеляційну скаргу задовольнити. Додаткове рішенням Господарського суду Житомирської області від 29.04.2024 року по справі №906/1473/23 в частині відмови у задоволенні в стягненні 42 533, 30 грн. витрат на професійну правничу допомогу скасувати, винести постанову про задоволення вимог про стягнення додатково до задоволених вимог 42533,30 грн. витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції. Стягнути з позивача судові витрати (судовий збір та витрати на сплату правничих послуг у сумі до 20 000 грн.), докази понесення яких буде надано додатково.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник посилається на те, що господарський суд за власною ініціативою, без вмотивованих заперечень іншої сторони не вправі зменшувати розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Тому при винесенні оскаржуваного додаткового рішення господарським судом Житомирської області не було враховано, а відповідно порушено ч.5, 6 ст.126 ГПК України процесуального права.

Скаржник зазначає, що при дослідженні та встановленні обставин витрат часу адвоката на надання третій особі послуг з представництва в засіданнях, господарський суду виходив з фактичної тривалості проведених судом першої інстанції засідань та врахував лише той час, який адвокат витратив на безпосередню участь у цих судових засіданнях. Проте, участь у судовому засіданні являє собою не формальну присутність на ньому, а підготовку адвоката до цього засідання, витрачений час на дорогу до судового засідання та у зворотному напрямку, його очікування та безпосередня участь у судовому засіданні. Такі стадії представництва інтересів у суді, як прибуття на судове засідання, підготовка до онлайн засідання та очікування цього засідання є невідворотними та не залежать від волі чи бажання адвоката. При цьому одночасно вчиняти якісь інші дії на шляху до суду чи під залом судового засідання адвокат не може та витрачає на це свій робочий час. Такі стадії як прибуття до суду чи іншої установи та очікування є складовими правничої допомоги, які в комплексі з іншими видами правничої допомоги сприяють забезпеченню захисту прав та інтересів клієнта. З урахуванням наведеного час, який адвокат витрачає на дорогу для участі у судовому засіданні та у зворотному напрямку, на очікування початку судового засідання та безпосередню участь у судовому засіданні, є складовою правничої допомоги і підлягає компенсації разом з іншими витратами.

Поряд з цим, скаржник зазначає, що згідно договору 21.12.2023 року №9 про надання правничої допомоги, у договорі передбачено погодинна оплата, а не передбачено фіксованої оплати. Тому апелянт не просить стягувати з позивача 20 000 грн. гонорару.

Автоматизованою системою документообігу суду визначено колегію суддів для розгляду справи №906/1473/23 у складі: головуючий суддя Гудак А.В., суддя Олексюк Г.Є., суддя Петухов М.Г.

Розпорядженням В.о.керівника апарату Північно-західного апеляційного господарського суду від 02.07.2024 №01-05/346 у зв`язку з перебуванням у відпустці судді-члена колегії по справі № 906/1473/23 - Петухова М .Г. у період з 17 червня 2024 р. по 19 липня 2024 р. включно, відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України, статті 155 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", Положення про автоматизовану систему документообігу суду та п. 8.5 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Північно-західному апеляційному господарському суді, призначено заміну судді-члена колегії у судовій справі №906/1473/23.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.07.2024 визначений наступний склад колегії суддів: головуючий суддя Гудак А.В., суддя Олексюк Г.Є., суддя Мельник О.В.

Ухвалою суду від 05.07.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на додаткове рішення Господарського суду Житомирської області від 29.04.2024 в частині відмови у задоволенні в стягненні 42 533,30 грн витрат на професійну правничу допомогу у справі №906/1473/23. Зупинено дію постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 03.07.2024 та додаткового рішення Господарського суду Житомирської області від 29.04.2024 у справі №906/1473/23. Розгляд справи призначено на 17 липня 2024 року.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 в судовому засіданні 17.07.2024 підтримав доводи апеляційної скарги та надав відповідні пояснення. Просив суд додаткове рішення Господарського суду Житомирської області від 29.04.2024 року по справі №906/1473/23 в частині відмови у задоволенні в стягненні 42 533, 30 грн. витрат на професійну правничу допомогу скасувати, винести постанову про задоволення вимог про стягнення додатково до задоволених вимог 42533,30 грн. витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції. Стягнути з позивача судові витрати (судовий збір та витрати на сплату правничих послуг у сумі до 20 000 грн.), докази понесення яких буде надано додатково.

В судове засідання 17.07.2024 ОСОБА_2 не з`явився, Товариство з обмеженою відповідальністю "Мангал" своїх представників не направило, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлено належним чином, причини неявки суду не повідомило.

Згідно ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Враховуючи, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи, судова колегія визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності ОСОБА_2 та представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Мангал".

Наразі розглядається апеляційна скарга ОСОБА_1 на додаткове рішення Господарського суду Житомирської області від 29.04.2024 в частині відмови у задоволенні в стягненні 42 533,30 грн витрат на професійну правничу допомогу у справі №906/1473/23 в порядку статті 272 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 272 Господарського процесуального кодексу України якщо апеляційна скарга надійшла до суду апеляційної інстанції після закінчення апеляційного розгляду справи, і особа, яка подала скаргу, не була присутня під час апеляційного розгляду справи, суд розглядає відповідну скаргу за правилами цієї глави. У випадку відкриття апеляційного провадження за такою скаргою суд апеляційної інстанції може зупинити дію раніше прийнятої ним постанови та рішення суду першої інстанції, що оскаржується. За результатами розгляду апеляційної скарги суд приймає постанову відповідно до статті 282 цього Кодексу. При цьому за наявності підстав може бути скасовано раніше прийняту постанову суду апеляційної інстанції. Суд апеляційної інстанції розглядає скаргу, вказану в частині першій цієї статті, в межах доводів, які не розглядалися під час апеляційного розгляду справи за апеляційною скаргою іншої особи.

Відповідно до статті 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Заслухавши пояснення представника третьої особи в судовому засіданні 17.07.2024, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні оскарженого рішення, оцінивши висновки суду першої інстанції на відповідність дійсним обставинам справи, судова колегія дійшла висновку, апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а додаткове рішення Господарського суду Житомирської області від 29.04.2024 в частині відмови у задоволенні в стягненні 42 533,30 грн витрат на професійну правничу допомогу у справі №906/1473/23 залишити без змін, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 у суді першої інстанції у письмових поясненнях було заявлено орієнтовний розрахунок судових витрат, зокрема на професійну правничу допомогу в розмірі 150 000,00 грн. та зазначено, що докази, яких будуть надані відповідно до ч.8 ст.129 ГПК України (а.с.74-84 т.1).

Згідно з ч. 13 ст. 129 ГПК України, судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь із сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги.

Третя особа у письмових поясненнях заперечував проти позовних вимог, просив відмовити позивачеві у задоволенні позовних вимог у повному обсязі та просив стягнути з позивача на його користь судові витрати (а.с. 71-83 т.1).

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 08.04.2024 у справі №906/1473/23 у задоволенні позову ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мангал" про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Мангал", оформлене протоколом №6 загальних зборів учасників від 03 січня 2023 року, підпис ОСОБА_1 на якому засвідчений 17.04.2023 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лук`янчук Ю.П. (зареєстровано в реєстрі за №145); скасування реєстраційний запис 009001798 від 05.05.2023, вчинений державним реєстратором Управління соціально-економічного розвитку території Новоград-Волинської районної державної адміністрації Лопатюк І.П. в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю "Мангал": Зміна керівника або відомостей про керівника юридичної особи. Зміна розміру статутного (складеного) капіталу (пайового фонду) юридичної особи. Зміна складу засновників (учасників) або зміна відомостей про засновників (учасників) юридичної особи, відмовлено.

Поряд з цим, в судовому засіданні 08.04.2024 в суді першої інстанції, представник третьої особи заявив клопотання про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат, що підтверджується протоколом судового засідання в режимі відеоконференції №2708673 від 08.04.2023 (а.с. 23 т.2).

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 08.04.2024 у справі №906/1473/23 судове засідання для вирішення питання про судові витрати призначено на 17.04.2024.

10 квітня 2024 року до суду першої інстанції від представника третьої особи надійшла заява про ухвалення додаткового рішення по справі та стягнення з позивача на користь третьої особи 87 200,00 грн витрат на професійну правничу допомогу з додатками (а.с. 31-41 т.2).

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 17.04.2024, враховуючи необхідність надання третьою особою договору №9 від 21.12.2023 про надання правничої допомоги, відсутність якого було виявлено при огляді заяви про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат та письмових пояснень від 02.01.2024, про що складено відповідний акт від 17.04.2024, суд оголосив перерву в судовому засіданні до 29.04.2024.

18 квітня 2024 року до суду першої інстанції від представника третьої особи надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи копії договору про надання правничої допомоги №9 від 21.12.2023 (а.с. 58-66 т.2).

Додатковим рішенням Господарського суду Житомирської області від 29.04.2024 у справі №906/1473/23 заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 24666,70 грн витрат на професійну правничу допомогу. У стягненні 62533,30 грн витрат на професійну правничу допомогу відмовлено.

Перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права під час ухвалення зазначеного вище додаткового рішення в межах доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 на додаткове рішення Господарського суду Житомирської області від 29.04.2024 в частині відмови у задоволенні в стягненні 42 533,30 грн витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин першої та другої статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини восьмої статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Системний аналіз наведених норм процесуального права свідчить про те, що факт понесення стороною судових витрат на професійну правничу допомогу та їх розмір встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів, зокрема на підставі договору про надання правничої допомоги та відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг (виконаних робіт) та їх вартості.

Як вбачається з матеріалів справи представник третьої особи на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції надав суду такі докази:

- договір №9 про надання правничої допомоги від 21.12.2024 укладений між адвокатом Поповичем В.М. та ОСОБА_1 (а.с. 60 т.2).;

- акт №1 наданих послуг згідно з договором №9 про надання правової допомоги від 21.12.2023; акт №2 наданих послуг згідно з договором №9 про надання правової допомоги від 21.12.2023 (а.с. 31-32 т.2);

- рахунок-фактура №1 згідно з договором про надання правої допомоги №9 від 21.12.2023 на суму 12200,00 грн; рахунок-фактура №2 згідно з договором про надання правої допомоги №9 від 21.12.2023 на суму 75000,00 грн. (а.с.33-34 т.2);

- квитанції №KPBO-2X2T-E47E-7PME від 23.01.2024 на суму 12200,00 грн та №1PPP-13P6-KM4A-P209 від 09.04.2024 на суму 75000,00 грн (а.с.35-36 т.2).

Правнича допомога по справі надавалася третій особі адвокатом Поповичем В.М. на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АІ №1518455 від 26.12.2023 (а.с.125 т.1).

Відповідно до п.1.1 договору про надання правничої допомоги №9 від 21.12.2023, укладеного між адвокатом Поповичем В.М. (виконавець) та третьою особою по справі - ОСОБА_1 (замовник), замовник доручив, а виконавець прийняв на себе зобов`язання надавати замовнику такі види юридичних послуг:

1.1.1. Надання правової допомоги замовнику як третій особі у спорі про визнання недійсним рішення загальних зборів товариства з обмеженою відповідальністю "Мангал", оформлене у вигляді протоколу №6 загальних зборів учасників від 03.01.2023, позивачем у якому є ОСОБА_2 .

1.1.2. Замовник доручив виконавцеві ведення судового спору в справі №906/1473/23 у Господарському суді Житомирської області, Північному апеляційному господарському суді та Верховному суді відповідно до потреби без обмеження кількості судових засідань, тривалості судового процесу, обсягу підготовлених процесуальних документів та вчинення дій без обмеження повноважень.

1.1.3. Представництво інтересів замовника у виконавчій службі, державних органах.

Згідно з п.3.1 договору на визначення вартості послуг виконавця впливають строки та результати вирішення спірних правовідносин, ступінь важкості справи, обсяг правових послуг, необхідних для досягнення бажаного результату та належного виконання окремих доручень замовника. Обсяг правової допомоги враховується при визначенні обґрунтованого розміру вартості послуг.

Загальна вартість послуг за даним договором не може перевищувати 150000,00 грн (п.3.2 договору).

За умовами п.3.3 договору сторони погодили, що вартість надання послуг складає 2000,00 грн за 1 (одну) годину затраченого часу.

Відповідно до п.4.1 цей договір набуває чинності з моменту підписання його сторонами та діє до повного виконання зобов`язань сторонами.

Згідно з актами наданих послуг за договором про надання правничої допомоги №9 від 21.12.2021 адвокатом Поповичем В.М. надано ОСОБА_1 правничу допомогу на загальну суму 87200,00 грн, а саме:

- за Актом наданих послуг №1 від 23.01.2024 на загальну суму 12200,00 грн, з яких:

1. Проведення наради із замовником щодо погодження тактики, перспектив та заходів, які вживатимуться виконавцем для захисту інтересів замовника як третьої особи - 2,5 год. - 5000,00 грн.

2. Вивчення матеріалів з метою підготовки для складання письмової заяви свідка - 1 год. - 2000,00 грн.

3. Аналіз законодавства з метою підготовки для складання письмових заяв свідків - 1,6 год. - 3200,00 грн.

4. Підготовка та складання письмової заяви свідка ОСОБА_3 - 1 год. - 2000,00 грн.;

- за Актом наданих послуг №2 від 08.04.2024 на загальну суму 75000,00 грн, з яких:

1. Супровід підписання письмової заяви свідка ОСОБА_3 (м.Звягель) - 7 год. - 14000,00 грн.

2. Підготовка клопотання про витребування судом доказів по справі - 2 год. - 4000,00 грн.

3. Підготовка та складання письмової заяви свідка по справі ОСОБА_1 - 1 год. - 2000,00 грн.

4. Підготовка та складання пояснень третьої особи по справі - 5 год. - 10000,00 грн.

5. Участь у судовому засіданні 05.01.2024 - 5 год. - 10000,00 грн.

6. Участь у судовому засіданні 19.01.2024 - 1 год. - 2000,00 грн.

7. Підготовка та подання до суду додаткових доказів та клопотання - 1 год. - 2000,00 грн.

8. Участь у судовому засіданні 19.02.2024 - 1 год. - 2000,00 грн.

9. Участь у судовому засіданні 05.03.2024 - 1 год. - 2000,00 грн.

10. Підготовка додаткових доказів та складання додаткових письмових пояснень третьої особи - 1 год. - 2000,00 грн.

11. Участь у судовому засіданні 07.03.2024 - 1 год. - 2000,00 грн.

12. Участь у судовому засіданні 08.04.2024 - 1,5 год. - 3000,00 грн

13. Гонорар адвоката - 20000,00 грн.

Отже, на підставі зазначених доказів третя особа просила суд першої інстанції стягнути з позивача на його користь 87 200,00 грн витрат на професійну правничу допомогу за представництво інтересів третьої особи по справі №906/1473/23 в Господарському суді Житомирської області.

Як вбачається з оскаржуваного додаткового рішення від 29.04.2024 у цій справі суд першої інстанції задовольнив заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу частково на суму у розмірі 24666,70 грн та відмовив у стягненні 62533,30 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Надаючи оцінку доводам третьої особи щодо неправомірності ухвалення додаткового рішення від 29.04.2026 року по справі №906/1473/23 у частині відмови у стягненні 42 533, 30 грн. витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів враховує наступне.

Суд першої інстанції у вказаному додатковому рішенні дійшов висновку, що заявлені представником третьої особи витрати на правничу допомогу у розмірі 87200,00 грн, порівняно з об`ємом фактично наданих послуг, які були реальними та необхідними, є неспіврозмірними та завищеними, тобто не відповідають критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, такі витрати неспіврозмірні із виконаною роботою, яка була необхідною при розгляді даної справи.

Так, судом першої інстанції послугу проведення наради із замовником щодо погодження тактики, перспектив та заходів, які вживатимуться виконавцем для захисту інтересів замовника як третьої особи по справі розцінена як надання консультації адвокатом клієнту - у розмірі 2000,00 грн. (1 год.).

Послугу з підготовки клопотання про витребування судом доказів по справі судом першої інстанції враховано у розмірі 2000,00 грн. (1 год.), оскільки підготовка вказаного клопотання не вимагала значного обсягу юридичної і технічної роботи. Враховано також підготовку та складання пояснень третьої особи по справі - у розмірі 10000,00 грн. (5 год.). Поряд з цим, суд першої інстанції враховував, що надання третьою особою додаткових пояснень не передбачено приписами ГПК України, водночас, зважаючи на те, що необхідність надання третьою особою додаткових пояснень від 29.02.2024 (в акті №2 від 08.04.2024 помилково вказано 16.02.2024) та від 06.03.2024 була викликана поданими позивачем на вимогу суду додатковими доказами, суд першої інстанції врахував необхідність надання таких послуг у цій частині, однак порахував їх вартість в сукупності, а саме - 2000,00 грн, виходячи із їх змісту та обсягів. Вартість послуг щодо участі у судових засіданнях судом першої інстанції визначено в розмірі 8666,70 грн з урахуванням їх фактичної загальної тривалості - 4 год. 20 хв. та з огляду на вартість однієї години часу адвоката, визначеної у п.3.3 договору, а саме враховано: участь у судових засіданнях 05.01.2024 (тривалість 20 хв.), 19.01.2024 (тривалість 38 хв.), 19.02.2024 (тривалість 34 хв.), 05.03.2024 (тривалість 18 хв.), 07.03.2024 (тривалість 15 хв.), 08.04.2024 (тривалість 2 год. 14 хв.). При визначенні співрозмірності вказаних послуг, суд першої інстанції врахував, що явка у судові засідання представника третьої особи судом обов`язковою не визнавалася, тому не розцінив витрати, пов`язані із його прибуттям у судове засідання 05.01.2024 до Господарського суду Житомирської області, як необхідні.

Посилання апелянта на правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 27.04.2023 року по справі №910/16174/21, від 01 грудня 2021 року у справі №641/7612/16-ц, постанові від 25 травня 2021 року у справі № 910/75 86/19, від 20 липня 2021 року у справі №922/2604/20, від 29 вересня 2022 року у справі № 910/10334/21, від 18 травня 2022 року у справі №910/4268/21 де, зокрема, вказано, що такі стадії як прибуття до суду чи іншої установи та очікування є складовими правничої допомоги, які в комплексі з іншими видами правничої допомоги сприяють забезпеченню захисту прав та інтересів клієнта; з урахуванням наведеного, час, який адвокат витрачає на дорогу для участі у судовому засіданні, є складовою правничої допомоги і підлягає компенсації нарівні з іншими витратами, колегія суддів вважає недоречними, оскільки колегія суддів вважає завищеною суму у розмірі 21 000,00 грн за участь представника третьої особи у судових засіданнях 05.01.2024, 19.01.2024, 19.02.2024, 05.03.2024, 07.03.2024, 08.04.2024 із фактично наданим обсягом юридичної допомоги за участь у судових засіданнях, що свідчить про розумну необхідність зменшення розміру судових витрат у цій частині, оскільки розмір заявлених третьою особою витрат на професійну правничу допомогу в даному випадку не відповідає критерію розумності їхнього розміру та реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності); такі витрати в розмірі 21 000,00 грн не мають характеру необхідних тому співрозмірною та правильною, на переконання колегії суддів, за послуги щодо участі у судових засідань є сума визначена судом першої інстанції у розмірі 8666,70 грн.

Водночас, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що надання послуг щодо вивчення матеріалів з метою підготовки для складання письмової заяви свідка вартістю 2000,00 грн; аналізу законодавства з метою підготовки для складання письмових заяв свідків вартістю 3200,00 грн; підготовки та складання письмової заяви свідка ОСОБА_3 вартістю 2000,00 грн, супроводу підписання письмової заяви свідка ОСОБА_3 (м.Звягель) вартістю 14000,00 грн. та складання письмової заяви свідка ОСОБА_1 вартістю 2000,00 грн не є в даному випадку необхідними, оскільки виходячи зі змісту спірних відносин та способу їх можливого врегулювання, пояснення вказаних осіб не були необхідними та не враховувалось судом першої інстанції при ухваленні рішення, тому вартість послуг у цих частинах не може покладатися на позивача.

Поряд з цим, вказаний у акті №2 від 08.04.2024 гонорар адвоката у розмірі 20000,00 грн не передбачений умовами укладеного договору, тому суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про безпідставність покладення витрат у цій частині на позивача.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала про те, що при визначенні суми відшкодування витрат сторони на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткові постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 лютого 2022 року у справі №904/5726/19, від 16 листопада 2022 року у справі №906/513/18, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі №922/1964/21 та інші).

У пункті 52 постанови від 24.01.2022 у справі N 911/2737/17 Верховний Суд вказав, що визначаючи суму відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України"), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (постанова Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19).

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів за результатами аналізу наданих третій особі послуг за актом наданих послуг №1 від 23.01.2024 та актом наданих послуг №2 від 08.04.2024 погоджується з висновком суду першої інстанції, що розумними, справедливими, а також пропорційними по відношенню до складності справи та об`єму фактично наданих послуг, які були необхідними для її розгляду, є витрати третьої особи на професійну правничу допомогу у розмірі 24666,70 грн., а у стягненні 62533,30 грн витрат на професійну правничу допомогу слід відмовити.

Поряд з цим, третя особа у апеляційній скарзі в обґрунтування підстав скасування додаткового рішення Господарського суду Житомирської області від 29.04.2024 в частині відмови у задоволенні в стягненні 42 533,30 грн витрат на професійну правничу допомогу посилається на те, що суд першої інстанції не мав права на самостійне зменшення витрат відповідача на оплату послуг з професійної правничої допомоги, які підлягають розподілу між сторонами, без обґрунтованого клопотання про це іншої сторони (позивача). У зв`язку з цим, також послався на неврахування судом першої інстанції приписів частин п`ятої - шостої статті 126 Господарського процесуального кодексу України.

Однак, суд апеляційної інстанції зазначає про необґрунтованість зазначених доводів скаржника з огляду на наступне.

Суд апеляційної інстанції зазначає, про те, що господарським процесуальним законом визначені критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Відповідно до частини четвертої статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Отже, у розумінні положень частини п`ятої статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи (пункт 106 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.11.20222 у справі N 922/1964/21).

Об`єднана палата Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду у постанові від 03.10.219 у справі №922/445/19 сформувала висновок, що загальне правило розподілу судових витрат визначене у частині четвертій статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим, у частині п`ятій наведеної норми цього Кодексу визначені критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Отже, суд, керуючись критеріями, визначеними у частині п`ятій статті 129 ГПК України, може з власної ініціативи не розподіляти витрати на правову допомогу повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі №927/237/20, пункт 107 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.11.20222 у справі №922/1964/21).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.06.2022 у справі №357/380/20 сформувала висновок, що з аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: їх дійсність; необхідність; розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Зміст частини третьої статті 141 ЦПК України є аналогічним змісту частини п`ятої статті 129 ГПК України, керуючись якою суд з власної ініціативи може не розподіляти витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. Тобто до критеріїв розподілу судових витрат, передбачених частиною п`ятою статті 129 ГПК України, відносяться: їх дійсність; необхідність; розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи (з урахуванням висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.06.2022 у справі №357/380/20).

Колегією суддів встановлено, що у справі, що переглядається, суд першої інстанції застосував критерії реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, які передбачені частиною п`ятою статті 129 ГПК України, керуючись якими суд має право не розподіляти витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення з власної ініціативи і дійшов висновку, що заявлений розмір витрат на правову (правничу) допомогу не відповідає вказаним критеріям. А тому доводи скаржника щодо порушення статей 126 ГПК України є необґрунтованими, адже судом першої інстанції було застосовано критерії розподілу судових витрат, які можуть бути ним застосовані з власної ініціативи, без клопотання іншої сторони.

Разом з тим, судова колегія зазначає про те, що суд першої інстанції при вирішення питання щодо розподілу витрат третьої особи на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції врахував висновки Верховного Суду як щодо застосування частин п`ятої, шостої статті 126 Господарського процесуального кодексу України, так і щодо частин п`ятої - сьомої, дев`ятої статті 129 Господарського процесуального кодексу України, що підтверджується змістом оскаржуваного додаткового рішення, в якому містяться посилання на ці висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 01 серпня 2019 року у справі №915/237/18, від 24 жовтня 2019 року у справі №905/1795/18.

Отже, наведеним спростовуються твердження третьої особи про те, що суд першої інстанції не мав права на самостійне зменшення витрат сторони на оплату послуг з професійної правничої допомоги, які підлягають розподілу між сторонами, без обґрунтованого клопотання про це іншої сторони у справі.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 30.01.2024 у справі №925/274/23, від 22.02.2024 у справі №910/4866/23.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції, оцінивши витрати третьої особи на надання йому його адвокатом професійної правничої допомоги в суді першої інстанції у цій справі з урахуванням складності цієї справи, відповідності заявленої третьою особою до стягнення з позивача суми цих витрат критеріям, визначеним частиною п`ятою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, дійшов правильного висновку про те, що розумними, справедливими, а також пропорційними по відношенню до складності справи та об`єму фактично наданих послуг, які були необхідними для її розгляду, є витрати третьої особи на професійну правничу допомогу у розмірі 24666,70 грн., а у стягненні 62533,30 грн витрат на професійну правничу допомогу слід відмовити.

Таким чином, перевіривши рішення додаткове рішення Господарського суду Житомирської області від 29.04.2024 в справі №906/1473/23 та встановивши, що доводи апеляційної скарги третьої особи щодо наявності підстав для скасування оскаржуваного додаткового рішення в частині відмови у задоволенні в стягненні 42 533,30 грн витрат на професійну правничу допомогу не знайшли свого підтвердження, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Керуючись статтями 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а додаткове рішення Господарського суду Житомирської області від 29.04.2024 в частині відмови у задоволенні в стягненні 42 533,30 грн витрат на професійну правничу допомогу у справі №906/1473/23 без змін.

2. Справу №906/1473/23 повернути Господарському суду Житомирської області.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з моменту складення повного тексту в порядку, передбаченому главою 2 розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений "19" липня 2024 р.

Головуючий суддя Гудак А.В.

Суддя Олексюк Г.Є.

Суддя Мельник О.В.