РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

25.07.2024Справа № 910/20158/23

Суддя Господарського суду міста Києва Демидов В.О., за участю секретаря судового засідання Ятковської К.К., розглянувши справу за позовом Акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" (01021, місто Київ, Кловський узвіз, будинок 9/1) до Акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКИЙ БУДІВЕЛЬНО-ІНВЕСТИЦІЙНИЙ БАНК" в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (01135, місто Київ, вулиця Чорновола В`ячеслава, будинок 8) за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (04053, місто Київ, вулиця Січових Стрільців, будинок 17), Приватне акціонерне товариство "ЗАВОД ФРУНЗЕ" (61001, Харківська обл., місто Харків, вул.Тарасенка Георгія, будинок 57-А) про визнання кредитором та зобов`язання включити грошові вимоги до реєстру акцептованих вимог,

За участю представників:

від позивача - Решитова Е.В.;

від відповідача - Драненко Я. В.;

від третьої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - Кібець.Р.Р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

29.12.2023 до Господарського суду міста Києва від Акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" надійшла позовна заява до Акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКИЙ БУДІВЕЛЬНО-ІНВЕСТИЦІЙНИЙ БАНК" в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання кредитором та зобов`язання включити грошові вимоги до реєстру акцептованих вимог та 02.01.2024 була передана судді Демидову В.О. відповідно до автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 29.05.2023 AT «УКРБУДІНВЕСТБАНК» (далі також Гарант, Банк) взяло на себе гарантійні зобов`язання сплатити AT «Укртрансгаз» (далі також Бенефіціар, Покупець) грошову суму у розмірі 255 601,50 грн відповідно до умов банківської гарантії № BGV/U/03-2-02888 від 29.05.2023 (далі - Гарантія) у разі порушення Приватним акціонерним товариством «Завод Фрунзе» (далі - ПрАТ «Завод Фрунзе», Принципал, Постачальник) основного зобов`язання за Договором про закупівлю товарів (матеріально-технічних ресурсів) № 230000023 від 07.06.2023 (далі - Договір), забезпеченого цією Гарантією.

29.05.2023 AT «УКРБУДІНВЕСТБАНК» (далі також Гарант, Банк) взяло на себе гарантійні зобов`язання сплатити AT «Укртрансгаз» (далі також Бенефіціар, Покупець) грошову суму у розмірі 255 601,50 грн відповідно до умов банківської гарантії № BGV/U/03-2-02888 від 29.05.2023 (далі - Гарантія) у разі порушення Приватним акціонерним товариством «Завод Фрунзе» (далі - ПрАТ «Завод Фрунзе», Принципал, Постачальник) основного зобов`язання за Договором про закупівлю товарів (матеріально-технічних ресурсів) № 230000023 від 07.06.2023 (далі - Договір), забезпеченого цією Гарантією.

Позивач зазначає, що Принципалом (ПрАТ «Завод Фрунзе») умови договору не виконані, оскільки грошове зобов`язання, що виникає за договором гарантії, є зобов`язанням між гарантом та бенефіціаром, а не між бенефіціаром і принципалом позивач вважає, що є всі підстави щодо сплати Банком Кредитору (Бенефіціару) суми Гарантії у розмірі 255 601,50 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.02.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Залучено до участі у справі Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (04053, місто Київ, вулиця Січових Стрільців, будинок 17) в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача.

21.02.2024 в системі «Електронний суд» представником відповідача сформовано відзив на позовну заяву відповідно до якого представник просив у позові відмовити в повному обсязі.

Зокрема представник відповідача вказав, що позивач звернувся до Банку з Вимогою SWIFT-повідомленням OUGASUAUKXXX 798 DEM-16102023/1 (suffix 2714) посилаючись на невиконання Принципалом ПАТ "ЗАВОД ФРУНЗЕ" () Договору від 07.06.2023 №, а саме порушено строк поставки товару, визначений у Додатку №1 до договору про закупівлю, в якій просив гаранта перерахувати позивачу грошові кошти за Банківською гарантією у розмірі 255601,50 грн, при цьому жодних доказів наведеного порушення Банку не надавалися.

Окрім того відповідач зазначив, що кредиторські вимоги позивача відсутні в реєстрі акцептованих кредиторів у зв`язку з відсутністю залишків на рахунках останнього на дату запровадження процедури ліквідації.

Також, відповідач зазначає, що кредиторські вимоги позивача листом від 23.12.2023 № 741 правомірно відхилені, оскільки позивач не є клієнтом банку, відповідно не має будь-яких рахунків у банку і не може бути його кредитором, що свідчить про правомірність дій уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію відповідача та є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.

Відповідач посилається на позицію Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду викладену у постанові від 18.06.2021 у справі №910/16898/19 відповідно до якої остання вказала,що при вирішенні спору про існування гаранта сплатити за гарантією до предмета доказування входить в першу чергу, дослідження наявності чи відсутності виникнення відповідного обов`язку - гарантійного випадку (порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією), (порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією), а не формальне дослідження виключно наявності заяви про сплату за гарантією.

Окрім того вказаний відзив містив клопотання про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Приватне акціонерне товариство "ЗАВОД ФРУНЗЕ" (61001, Харківська обл., місто Харків, вул.Тарасенка Георгія, будинок 57-А).

Ухвалою суду від 28.02.2024 залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Приватне акціонерне товариство "ЗАВОД ФРУНЗЕ" (61001, Харківська обл., місто Харків, вул.Тарасенка Георгія, будинок 57-А).

23.02.2024 в системі «Електронний суд» представником позивача сформовано клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 29.02.2024 у задоволенні заяви Акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" про розгляд справи за правилами загального позовного провадження - відмовлено зокрема з огляду на те, що така заява повинна була бути подана при поданні позовної заяви.

23.02.2024 в системі «Електронний суд» представником сформовано відповідь на відзив відповідно до якої представник просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

27.02.2024 представником Фонду гарантування вкладів фізичних осіб сформовано письмові пояснення відповідно до яких представник просив у позові відмовити в повному обсязі з підстав викладених в останніх.

Ухвалою суду від 18.04.2024 подальший розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 09.05.2024 о 10:00 год.

Ухвалою суду від 09.05.2024 провадження у справі №910/20158/23 зупинено до закінчення перегляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №910/17772/20 та зобов`язано представників сторін повідомити господарський суд міста Києва про усунення обставин, що зумовили зупинення провадження у справі №910/20158/23.

17.06.2024 представником відповідача в системі «Електронний суд» сформовано клопотання про поновлення провадження у справі.

Враховуючи що суддя Демидов В.О. у період з 17.06.2024 по 28.06.2024 перебував у відпустці, ухвалу про поновлення провадження у справі винесено у перший робочий день 01.07.2024.

02.07.2024 в системі «Електронний суд» представником позивача сформовано письмові пояснення, відповідно до яких представник зокрема зазначає, що запровадження процедури ліквідації банку не припиняє обов`язку гаранта відшкодувати суму банківської гарантії, у ст. 568 ЦК України наведений вичерпний перелік випадків припинення зобов`язання гаранта перед кредитором.

З огляду на викладене позивач просить позовні вимоги задовольнити.

У судове засідання 11.07.2024 представник позивача та відповідача прибули, надали свої пояснення, представники від третіх осіб у судове засідання не прибули, повідомлялись належним чином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.07.2024 закрито підготовче провадження у справі № 910/20158/23 та призначено справу до судового розгляду по суті на 25.07.2024.

У судове засідання 25.07.2024 з`явився представник позивача та відповідача та третьої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, надали пояснення по справі.

Представники від третьої особи Приватного акціонерного товариства «ЗАВОД ФРУНЗЕ» у судове засідання 25.07.2024 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

В судовому засіданні 25.07.2024 оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини.

07.06.2023 між Акціонерним товариства "УКРТРАНСГАЗ" (Покупець) та Приватним акціонерним товариством «ЗАВОД ФРУНЗЕ» (Постачальник, третя особа) укладено договір про закупівлю товарів (матеріально - технічних ресурсів) № (далі - Договір), відповідно до умов якого Постачальник зобов`язується у визначений цим Договором строк передати у власність Покупця «Конструкції та їх частини (Огорожа та комплектуючі)» (далі - Товари), зазначені у специфікації, яка наведена в додатку 1 до цього Договору (далі - Специфікація), а Покупець зобов`язується прийняти і оплатити такі Товари (пункт 1.1. Договору).

Пунктом 2.1-2.2 Договору визначено, що якість та комплектність Товарів повинні відповідати вимогам ГОСТ, ДСТУ, технічних умов, технічної або іншої документації, які зазначаються у Специфікації до цього Договору і містять вимоги до якості Товарів.

Якість Товарів не повинна бути нижчою від вимог щодо якості, встановлених чинним законодавством України та умовами Договору для таких видів Товарів.

Відповідно до п. 3.1 Договору, ціна цього Договору становить 5 112 030,00 гри (п`ять мільйонів сто дванадцять тисяч тридцять гривень 00 коп), в тому числі ПДВ - 852 005,00 грн (вісімсот п`ятдесят дві тисячі п`ять гривень 00 коп).

Пунктом 5.1 Договору передбачено, що Постачальник зобов`язується передати Покупцю Товари в кількості, строки та в місці поставки відповідно до Специфікації.

Покупець має право змінити місце поставки Товарів не пізніше ніж за 10 (десять) робочих днів до дати поставки, про що Сторони складають додаткову угоду.

Згідно з п. 5.3 Договору, поставка Товарів здійснюється на умовах DDP «Поставка зі сплатою мита» (місце поставки визначається у Специфікації), ІНКОТЕРМС (Офіційні правила тлумачення торговельних термінів Міжнародної Торгової Палати (редакція 2010 року) з урахуванням умов п. 5.1 цього Договору.

У відповідності до п. 5.7 - 5.9 Договору передбачено, що приймання Покупцем Товарів за видатковою накладною не є підтвердженням належного виконання Постачальником його обов`язку з поставки Товарів за цим Договором та відсутність у Покупця претензій до Постачальника щодо якості та комплектності Товарів. Такі претензії можуть бути заявлені Покупцем Постачальнику у порядку, визначеному цим Договором та чинним законодавством України.

Датою поставки Товарів за цим Договором є прийняття Покупцем Товарів за кількістю та якістю відповідно до пункту 5.13 цього Договору та одночасна передача Постачальником Покупцю в повному обсязі наведених нижче наступних документів:

5.8.1. Видаткової накладної;

5.8.2. Оригіналу рахунку-фактури;

5.8.3. Товарно-транспортної накладної;

5.8.4. Оригіналу паспорту та/або сертифікату якості та/або іншого аналогічного документу на кожну одиницю (або партію) Товарів;

5.8.5. Документу про підтвердження гарантійних зобов`язань виробника на Товар (у разі відсутності такої інформації в паспорті якості та/або сертифікаті якості на Товар);

5.9. У разі виявлення неналежної якості (комплектності) переданих Товарів. Покупець має право, незалежно від можливості використання Товарів за призначенням, вимагати від Постачальника за своїм вибором:

1) пропорційного зменшення вартості Товарів;

2) безоплатного усунення недоліків Товарів у визначений Покупцем строк, але не пізніше 30 (тридцяти) днів з моменту отримання Постачальником повідомлення Покупця про виявлені недоліки Товарів;

3) відшкодування витрат на усунення недоліків Товарів.

Приймання Товарів за кількістю та якістю здійснюється за умови надання документів вказаних у пункті 5.8 цього Договору (п. 5.13 Договору).

Пунктом 7.9 Договору передбачено, що відповідно до умов пункту 6 розділу VI тендерної документації процедури закупівлі, зазначеної в п. 7.5 цього Договору, Постачальник зобов`язується надати Покупцю не пізніше дати укладення цього Договору в забезпечення виконання Договору безвідкличну безумовну банківську гарантію на суму 255 601,50 грн (двісті п`ятдесят п`ять тисяч шістсот одна гривня 50 коп.), що становить 5 % (відсотків) ціни цього Договору.

Цей Договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками Сторін і діє по « 31» грудня 2023 року, а в частині розрахунків - до їх повного виконання (п. 12.1 Договору).

Так, на забезпечення виконання зобов`язань за Договором, Приватним акціонерним товариством "ЗАВОД ФРУНЗЕ" надано Позивачу Гарантію № BGV/U/03-2-02888 від 29.05.2023 щодо сплати АТ «Укрбудінвестбанк» коштів в розмірі 255601,50 грн Бенефіціару (Позивачу) протягом 5-ти банківських днів після одержання письмової вимоги Бенефіціара без необхідності її обґрунтування.

За умовами вказаної гарантії, Гарант цим надає Бенефіціару безвідкличну та безумовну гарантію, (надалі - Гарантію) та приймає на себе безвідкличне і безумовне зобов`язання сплатити Бенефіціару будь-яку суму, в розмірі 255 601,50 (двісті п`ятдесят п`ять тисяч шістсот одна гривна 50 копійок) (надалі - Сума Гарантії) протягом п`яти банківських днів після одержання письмової вимоги Бенефіціара (надалі - Вимога), без необхідності для Бенефіціара обгрунтовувати свою Вимогу, без подання будь-яких інших документів, крім Вимоги, або виконання будь-яких інших умов.

Строк дії Гарантії: до 31.01.2024 включно.

В обґрунтування заявлених вимог Позивачем до позову додано Листи №1001ВИХ-23-7090 від 07.09.2023 та №1001ВИХ-23-8026 від 11.10.2023, відповідно до яких AT «Укртрансгаз» повідомило Постачальника про виявлені недоліки поставлених за зазначеними вище видатковими накладними Товарів з наданням копій актів №3108 від 31.08.2023, №300 від 31.08.2023 та №2209 від 22.09.2023.

У відповідь на зазначене, ПрАТ «Завод Фрунзе» листом від 03.10.2023 вих.№72/23 визнав та погодився із недоліками у здійснених ним протягом 10.08.2023 - 16.08.2023 поставках Товарів за Договором.

Позивач вказує, що станом на сьогодні Товар, що було заявлено Покупцем на загальну суму 5 112 030,00 грн, досі не поставлений.

Доказів зворотного до матеріалів справи не надано, що відповідно свідчить про порушення ПрАТ «Завод Фрунзе» договірного зобов`язання, виконання якого забезпечено Гарантією.

На підставі рішення Правління НБУ від 07.09.2023 № 310-рш/БТ «Про віднесення АТ «Укрбудінвестбанк» до категорії неплатоспроможних» та рішення виконавчої дирекції ФГВФО від 07.09.2023 № 1105 «Про запровадження тимчасової адміністрації в АТ «Укрбудінвестбанк» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку», розпочато процедуру виведення АТ «Укрбудінвестбанк» з ринку шляхом запровадження тимчасової адміністрації.

Позивач звернувся до АТ «Укрбудінвестбанк» із письмовою вимогою за банківською гарантією № 1001ВИХ-23-8098 від 13.10.2023, в якій повідомив про порушення Принципалом умов Договору у зв`язку з чим останній допустив настання гарантійного випадку для перерахування коштів за Гарантією.

12.10.2023 в офіційному друкованому виданні - газеті «Урядовий кур`єр» № 205 (7603) опубліковано оголошення про те, що відповідно до рішення Правління НБУ від 05.10.2023 №350-рн «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Акціонерного товариства «Український будівельно-інвестиційний банк» за пропозицією ФГВФО ухвалено рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Акціонерного товариства «Український будівельно-інвестиційний банк».

Так, на підставі вказаного рішення НБУ та рішення виконавчої дирекції ФГВФО від 05.10.2023 № 1235 «Про початок процедури ліквідації АТ «Укрбудінвестбанк» та делегування повноважень ліквідатора банку», розпочато процедуру ліквідації строком на три роки з 06.10.2023 до 05.10.2026.

В подальшому, Позивач звернувся до уповноваженої особи ФГВФО АТ «Укрбудінвестбанк» із заявою від 08.11.2023 № 1001ВИХ-23-8762 про визнання та включення до реєстру вимог кредиторів вимоги АТ «Укртрансгаз» на суму 255601,50 грн за Гарантією.

Вказана заява надіслана засобами поштового зв`язку 09.11.2023.

Листом № 741 від 23.12.2022, що отриманий Кредитором 27.11.2023 (вхідний № 1001ВХ-23-13260) Боржник в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відмовив у задоволенні заяви про визнання та включення до реєстру вимог кредиторів.

З наданих третьою особою Фондом гарантування вкладів фізичних осіб письмових пояснень вбачається, що остання заперечує щодо задоволення позову та зазначає, що складання реєстру акцептованих вимог кредиторів здійснюється відповідно до даних балансу банку, клієнтом якого Позивач не є, що відповідно свідчить про законність дій уповноваженої особи ФГВФО в частині відхилення вимог Позивача.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до статті 560 ЦК України за гарантією банк, інша фінансова установа (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов`язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Згідно з частиною 1 статті 200 ГК України гарантія (банківська гарантія) є специфічним засобом забезпечення виконання господарських зобов`язань шляхом письмового підтвердження банком, іншою фінансовою установою задоволення вимог управненої сторони в розмірі повної грошової суми, зазначеної у письмовому підтвердженні, якщо третя особа (зобов`язана сторона) не виконає зазначене у ньому певне зобов`язання або настануть інші умови, передбачені у відповідному підтвердженні.

До відносин банківської гарантії в частині, не врегульованій цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України (частина 4 статті 200 ГК України).

Відповідно до частин 1 та 2 статті 563 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією, гарант зобов`язаний сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії. Вимога кредитора до гаранта про сплату грошової суми відповідно до виданої ним гарантії пред`являється у письмовій формі. До вимоги додаються документи, вказані в гарантії.

Отже, гарантія є одним з видів забезпечення виконання зобов`язання.

Обов`язок гаранта перед кредитором обмежується сплатою суми, на яку видано гарантію (частина перша статті 566 ЦК України).

Зі змісту статтей 560, 563, 566 ЦК України та 200 ГК України вбачається, що гарантія є специфічним засобом забезпечення виконання зобов`язання, яке полягає в тому, що гарант, у разі порушення боржником зобов`язання, зобов`язується сплатити кредиторові, на його вимогу, грошову суму в розмірі, зазначеному в гарантії.

Процедура виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі за текстом - Закон), який є спеціальним законом, що унормовує дані правовідносини.

Частиною 1 статті 36 Закону встановлено, що з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

Пунктом 1 частини 5 вказаної статті визначено, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку.

За приписами статті 45 Закону протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються.

У разі призначення уповноваженої особи Фонду, якій делеговано Фондом повноваження щодо складення реєстру акцептованих вимог кредиторів, кредитори заявляють про свої вимоги до банку такій уповноваженій особі Фонду.

Пунктом 3 частини 2 статті 46 Закону встановлено, що з дня початку процедури ліквідації банку строк виконання всіх грошових зобов`язань банку та зобов`язання щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів) вважається таким, що настав.

Відповідно до пунктів 3, 4 частини 1 статті 48 Закону фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку здійснює такі повноваження, зокрема, складає реєстр акцептованих вимог кредиторів (вносить зміни до нього) та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів; вживає у встановленому законодавством порядку заходів до повернення дебіторської заборгованості банку, заборгованості позичальників перед банком.

Ураховуючи, що Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальним, здійснення заходів банку щодо задоволення вимог кредиторів; вживання у встановленому законодавством порядку заходів до повернення дебіторської заборгованості банку, заборгованості позичальників перед банком здійснюється в межах вказаного Закону.

Відповідна правова позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду Верховного Суду від 08.05.2018 у справі № 910/4726/17 та від 02.03.2018 у справі № 910/8297/17.

Відкликання Національним банком України на момент вирішення спору банківської ліцензії та ініціювання процедури його ліквідації як юридичної особи, зумовило для Позивача настання відповідних правових наслідків, зокрема, виникнення спеціальної процедури пред`явлення майнових вимог до банку та їх задоволення в порядку та черговості, передбачених Законом, при цьому задоволення вимог окремого кредитора-юридичної особи, заявлених поза межами ліквідаційної процедури банку, не допускається, оскільки в такому випадку активи з банку виводяться, а заборгованість третіх осіб перед банком збільшується, що порушує принцип пріоритетності зобов`язань неплатоспроможного банку за вкладами фізичних осіб, гарантованими Фондом гарантування вкладів фізичних осіб.

Згідно з частиною 1 статті 49 Закону фонд припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

Як встановлено судом вище, Позивач звертався до уповноваженої особи ФГВФО АТ «Укрбудінвестбанк» із заявою від 08.11.2023 № 1001ВИХ-23-8762 про визнання та включення до реєстру вимог кредиторів вимоги АТ «Укртрансгаз» на суму 255601,50 грн за Гарантією в межах визначеного частиною 1 статті 49 Закону 30-ти денного строку, що підтверджується матеріалами справи та не заперечується Відповідачем.

Листом № 741 від 23.12.2022, що отриманий Кредитором 27.11.2023 (вхідний № 1001ВХ-23-13260) Боржник в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відмовив у задоволенні заяви про визнання та включення до реєстру вимог кредиторів з огляду на те, що позивач не є клієнтом банку.

Відповідно до частини 2 статті 49 Закону протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону Фонд здійснює такі заходи: 1) визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення; 2) відхиляє вимоги в разі їх не підтвердження фактичними даними, що містяться у розпорядженні Фонду, та, у разі потреби, заявляє в установленому законодавством порядку заперечення за заявленими до банку вимогами кредиторів; 3) складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду.

Реєстр акцептованих вимог кредиторів та зміни до нього підлягають затвердженню виконавчою дирекцією Фонду.

Положення про порядок складання і ведення реєстру акцептованих вимог кредиторів та задоволення вимог кредиторів банків, що ліквідуються розроблено з метою реалізації вимог статей 29, 45, 46, 49, 52 Закону № 4452-VI.

Це Положення регулює процедури, що виникають в процесі виконання дій щодо визначення суми заборгованості кожному кредитору, віднесення вимог кредиторів до певної черги, відхилення вимог кредиторів у разі непідтвердження їх фактичними даними, складання реєстру акцептованих вимог кредиторів, внесення змін до реєстру акцептованих вимог кредиторів, а також порядок задоволення вимог кредиторів банку, що ліквідується.

Згідно з Положенням, кредитор - юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до банку щодо його майнових зобов`язань.

Згідно з пунктом 1, 4 та 5 Розділу ІІ Положення кредиторські вимоги заявляються кредиторами банку, що ліквідується, виключно в письмовій формі шляхом:

- направлення письмової заяви до Фонду або через відділення поштового зв`язку за адресою, вказаною в оголошенні про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку. У разі призначення уповноваженої особи Фонду, якій делеговано Фондом повноваження щодо складання реєстру акцептованих вимог кредиторів, кредитори заявляють про свої вимоги до банку такій уповноваженій особі Фонду;

- подання письмової заяви безпосередньо за місцезнаходженням банку/відокремленого підрозділу банку (відділення, філії, представництва).

Кредиторські вимоги можуть заявлятись кредиторами банку як з визначенням обсягу (суми) кредиторських вимог, так і без визначення такого обсягу (суми).

Пунктом 1 частини 1 Розділу ІІІ Положення визначення суми вимог кожного кредитора відбувається у такому порядку: відповідальний структурний підрозділ Фонду або уповноважена особа Фонду (у разі делегування їй відповідних повноважень) складає реєстр акцептованих вимог кредиторів на підставі поданих кредиторами заяв, первинних документів, що є в розпорядженні банку, та відповідно до даних балансу банку, до якого включає.

- вимоги кредиторів у національній валюті в розмірі, який існував станом на кінець дня, що передує дню початку процедури ліквідації Фондом банку;

- вимоги кредиторів, заявлені в іноземній валюті, перераховані у національну валюту в сумі, визначеній за офіційним курсом, встановленим Національним банком України станом на кінець дня, що передує дню початку процедури ліквідації Фондом банку.

Згідно доводів Позивача, оскільки принципалом було порушено взяті на себе зобов`язань за договором № від 07.06.2023, забезпечених Гарантією, а також враховуючи належне представлення письмової Вимоги Позивача (Кредитора) до відповідача (Банку) про відшкодування суми банківської гарантії та враховуючи подання Позивачем у строк Заяви про визнання та включення до реєстру вимог кредиторів з дотриманням вимог чинного законодавства, останній вважає безпідставною відмову Відповідача визнати грошові вимоги Позивача у загальному розмірі 255 601,50 грн та включити їх до реєстру акцептованих вимог кредиторів AT «УКРАЇНСЬКИЙ БУДІВЕЛЬНО-ІНВЕСТИЦІЙНИЙ БАНК».

Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені частини 2 статті 16 ЦК України. Цими ж положеннями передбачено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

За встановлених судом обставин, виникнення у Позивача права вимоги на кошти в розмірі 255 601,50 грн за Гарантією з огляду на порушення ПрАТ «Завод Фрунзе» договірного зобов`язання до моменту введення ліквідаційної процедури банку (Відповідача) та заявлення їх у визначений законом строк свідчить про їх законність та обґрунтованість та відповідно наявність підстав для визнання таких вимог з подальшим включення їх до реєстру акцептованих кредиторів.

Частиною 4 статті 49 Закону визначено, що будь-які спори щодо акцептування вимог кредиторів підлягають вирішенню у судовому порядку. Судове провадження щодо таких вимог не припиняє перебіг ліквідаційної процедури.

Відповідно до частини 3 статті 112 ЦК України у разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду кредитор має право протягом місяця з дати, коли він дізнався або мав дізнатися про таку відмову звернутися до суду із позовом до ліквідаційної комісії. За рішенням суду вимоги кредитора можуть бути задоволені за рахунок майна, що залишилося після ліквідації юридичної особи.

Заявою про визнання та включення до реєстру вимог кредиторів вимоги АТ «Укртрансгаз» № 1001ВИХ-23-8762 від 08.11.2023 Позивач звернувся до ліквідаційної комісії щодо визнання своїх грошових вимог у сумі 255 601,50 грн та включення їх до реєстру вимог кредиторів. Листом № 741 від 23.12.2022 (згідно вихідного штемпеля), що отриманий Позивачем 27.11.2023 (вхідний № 1001ВХ-23-13260) Боржник в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відмовив у задоволенні заяви про визнання та включення до реєстру вимог кредиторів.

Оскільки Позивач звернувся до суду 26.12.2023 (позовну заяву надіслано засобами поштового зв`язку) суд дійшов висновку, що Позивачем не пропущений місячний строк для звернення до суду за захистом свого порушеного права.

Крім того, суд зазначає, що зобов`язання зі сплати кредиторові грошової суми у гаранта виникає після порушення боржником зобов`язання і звернення кредитора до гаранта з відповідною вимогою (частини перша, друга статті 563 ЦК України). Тобто забезпечення виконання зобов`язання перетворюється в грошове зобов`язання гаранта перед кредитором з моменту допущення порушення виконання боржником і звернення кредитора. Відповідно, трансформація такого специфічного засобу забезпечення виконання зобов`язання, як гарантія, із засобу забезпечення в зобов`язання обумовлена моментом порушення боржника та зверненням кредитора.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до статті 562 ЦК України зобов`язання гаранта перед кредитором не залежить від основного зобов`язання (його припинення або недійсності), зокрема і тоді, коли в гарантії міститься посилання на основне зобов`язання.

Відповідно до частин 1, 3 статті 565 ЦК України гарант має право відмовитися від задоволення вимоги кредитора, якщо вимога або додані до неї документи не відповідають умовам гарантії або якщо вони подані гарантові після закінчення строку дії гарантії.

Якщо гарант після пред`явлення до нього вимоги кредитора дізнався про недійсність основного зобов`язання або про його припинення, він повинен негайно повідомити про це кредитора і боржника; повторна вимога кредитора, одержана гарантом після такого повідомлення, підлягає задоволенню.

Таким чином відповідно до наведених законодавчих положень, з одного боку, гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником; гарант зобов`язаний сплатити кредиторові грошову суму у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією; кредитор повинен вказати, у чому полягає порушення боржником основного зобов`язання, забезпеченого гарантією. З іншого боку, зобов`язання гаранта перед кредитором не залежить від основного зобов`язання (його припинення або недійсності), зокрема і тоді, коли в гарантії міститься посилання на основне зобов`язання; якщо гарант після пред`явлення до нього вимоги кредитора дізнався про недійсність основного зобов`язання або про його припинення, він повинен негайно повідомити про це кредитора і боржника; але повторна вимога кредитора, одержана гарантом після такого повідомлення, підлягає задоволенню.

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у постанові від 17.05.2024 у справі № 910/17772/20 звертає увагу, що тлумачення наведених законодавчих положень таким чином, що гарант повинен перевірити, чи дійсно принципал порушив основне зобов`язання, і що він має платити виключно в разі, якщо бенефіціар довів гаранту порушення основного зобов`язання принципалом, тобто те, що основне зобов`язання не припинено виконанням, унеможливлює застосування імперативних законодавчих положень про те, що зобов`язання гаранта перед кредитором не залежить від основного зобов`язання, зокрема і тоді, коли в гарантії міститься посилання на основне зобов`язання, та про те, що повторна вимога кредитора, одержана гарантом після повідомлення кредитора про недійсність або припинення основного зобов`язання, підлягає задоволенню. Іншими словами, таке розуміння законодавства призводить до врахування одних законодавчих положень і до ігнорування інших. Тому об`єднана палата відхиляє таке тлумачення законодавства.

Забезпечувальна функція банківської гарантії виявляється у відносинах між бенефіціаром та принципалом, а не між бенефіціаром та гарантом. Натомість у відносинах між бенефіціаром та гарантом виникає окреме грошове зобов`язання, незалежне від зобов`язання за участю бенефіціара та принципала. Тому гарант має сплатити грошову суму, якщо виконані саме умови гарантії. Втручатися у відносини між бенефіціаром та принципалом, зокрема вирішувати, чи виконав принципал грошове зобов`язання за договором між бенефіціаром та принципалом, а відтак і про те, чи припинене основне зобов`язання виконанням, гарант не вправі.

Крім того, у вказаній постанові Об`єднана палата відступила від висновку, наведеного у постанові Верховного Суду від 18.06.2021 у справі № 910/16898/19.

Частинами 1-2 статті 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідно до статті 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до частин 1-3 статті 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Підсумовуючи викладені вище фактичні обставини, виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства та матеріалів справи в цілому, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до статті 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 254 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати грошові вимоги Акціонерного товариства «Укртрансгаз» до Акціонерного товариства «Український будівельно-інвестиційний банк» за відшкодування банківської гарантії у розмірі 255601,50 грн.

3. Зобов`язати Акціонерне товариство "УКРАЇНСЬКИЙ БУДІВЕЛЬНО-ІНВЕСТИЦІЙНИЙ БАНК" в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (01135, місто Київ, вулиця Чорновола В`ячеслава, будинок 8, ) включити до реєстру акцептованих вимог кредиторів Акціонерного товариства «Український будівельно-інвестиційний банк» кредиторські вимоги Акціонерного товариства «Укртрансгаз» за відшкодування суми банківської гарантії у розмірі 255 601 (двісті п`ятдесят п`ять тисяч шістсот одна) грн 50 коп.

4. Стягнути з Акціонерного товариства «Український будівельно-інвестиційний банк» (01135, місто Київ, вулиця Чорновола В`ячеслава, будинок 8, ) на користь Акціонерного товариства «Укртрансгаз» (Кловський узвіз, 9/1, м. Київ, 01021; ідентифікаційний код 30019801) судовий збір - 3834 (три тисячі вісімсот тридцять чотири) грн 02 коп.

5. Видати наказ після набрання рішенням законної сили..

6. Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому статтею 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений статтею 256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому статтею 257 Господарського процесуального кодексу України.

З повним текстом рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою:http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення складено та підписано 26.07.2024.

Суддя Владислав ДЕМИДОВ