ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"22" липня 2024 р.м. Одеса Справа № 916/1333/24

Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Д.О.

секретар судового засідання Христенко А.О.

розглянувши справу за позовом: Департаменту комунальної власності Одеської міської ради (вул. Артилерійська, 1, м. Одеса, 65039)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Енертек Солар (вул. Сім`ї Кульженків, 14-Б, прим. 5, м. Київ, 04074)

про стягнення 1248019,31 грн,

за участю представників учасників справи:

від позивача: Вакаренко І.В.;

від відповідача: не з`явився.

УСТАНОВИВ:

Департамент комунальної власності Одеської міської ради звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю Енертек Солар, в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти у розмірі 1248019,31 грн, з яких: заборгованість з орендної плати в сумі 709106,90 грн; пеню в сумі 34288,69 грн; неустойку в сумі 504623,72 грн.

Позиції учасників справи

В обґрунтування підстав позову позивач посилається на обставину порушення відповідачем умов укладеного між сторонами договору оренди нежитлового приміщення від 06.12.2019 № 993/19 в частині здійснення повної та своєчасної оплати орендних платежів за користування майном, що належить до комунальної власності, а також порушення строків повернення орендованого майна після розірвання договору.

28.06.2024 позивачем були подані суду письмові пояснення, в яких останній наголосив на відсутності підстав для застосування у спірних правовідносинах знижки з орендної плати на підставі рішення Одеської міської ради, у зв`язку з відсутністю відповідного звернення орендаря та наказу позивача.

Відповідач відзив на позов і жодних доказів суду не надав, про розгляд справи повідомлений належним чином, а отже справа згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України вирішується судом за наявними матеріалами. При цьому суд зауважує, що відповідач не повідомляв суду про наявність обставин, що перешкоджають йому прийняти участь у розгляді справи в умовах воєнного стану, запровадженого на території України або з інших підстав.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 01.04.2024 позовну заяву позивача було залишено без руху із встановленням десятиденного строку для усунення виявлених судом недоліків.

Приймаючи до уваги усунення позивачем недоліків у строк, встановлений судом, ухвалою суду від 10.04.2024 позовну заяву Департаменту комунальної власності Одеської міської ради було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/1333/24; постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження з викликом учасників справи; призначено у справі підготовче засідання на 25 квітня 2024 року о 13:45.

25.04.2024 суд протокольною ухвалою відклав підготовче засідання у цій справі на 27.05.2024 об 11:00.

27.05.2024 суд протокольною ухвалою продовжив строк підготовчого провадження на 30 днів; закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті на 24.06.2024 об 11:00.

24.06.2024 суд протокольною ухвалою оголосив перерву у судовому засіданні до 22.07.2024 об 11:00.

У судовому засіданні 22.07.2024 судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Обставини справи

06.12.2019 між Департаментом комунальної власності Одеської міської ради (далі - орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю Енертек Солар (далі - орендар) був укладений договір оренди нежилого приміщення № 993/19 (а.с. 8-11, т.1; далі договір), п. 1.1. якого передбачено, що орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування нежитлове приміщення, загальною площею 98,5 кв.м., за адресою: вул. Дерибасівська, 14, м. Одеса. Нежитлове приміщення належить територіальній громаді міста Одеси в особі Одеської міської ради.

У п. 1.3. договору сторони погодили його термін дії до 06.12.2044.

Відповідно до п. 2.1., 2.2., 2.4., 2.5. договору орендна плата визначається на підставі ст. 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», рішенням Одеської міської ради від 30.01.2019 № 4214-VI «Про затвердження методики розрахунку орендної плати за майно комунальної власності територіальної громади м. Одеси». За орендоване приміщення орендар зобов`язується сплачувати орендну плату, що становить за перший, після підписання договору оренди, місяць 21292,50 грн та є базовою ставкою орендної плати за місяць. Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру орендної плати за минулий місяць на щомісячний індекс інфляції, що друкується Мінстатом України. Податок на додану вартість розраховується відповідно до вимог чинного законодавства. Орендар зобов`язаний вносити орендну плату щомісячно до 15 числа поточного місяця, незалежно від результатів його господарської діяльності. Розмір орендної плати змінюється у випадках зміни методики її розрахунку, цін і тарифів, та інших випадках, передбачених законодавчими актами України та рішеннями міської ради, що набрали чинності в порядку, передбаченому чинним законодавством.

Пунктом 4.7. договору передбачено, що після закінчення строку дії договору чи у випадку його дострокового розірвання, орендар зобов`язаний у 15-денний термін передати орендодавцю приміщення за актом у належному стані, не гіршому ніж на момент передачі їх в оренду, та відшкодувати орендодавцеві збитки у разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) об`єкта оренди.

Згідно з п. 4.10. договору у випадку припинення дії цього договору, у зв`язку із закінченням строку чи дострокового розірвання договору, орендар сплачує неустойку в розмірі подвійної орендної плати з урахуванням щомісячного індексу інфляції по день підписання акту приймання-передачі приміщення.

Відповідно до п. 5.2. договору за несвоєчасне внесення орендної плати орендар сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочки. Нарахування пені за прострочку виконання обов`язку припиняється через один рік з дня, коли обов`язок повинен був бути виконаний.

Додатком до договору сторонами був погоджений розрахунок орендної плати (а.с. 13, т.1), згідно з яким вартість місячної орендної плати, станом на 01.11.2019, становить 21292,50 грн без ПДВ.

Приміщення за договором було передано позивачем відповідачу у користування за актом від 06.12.2019 (а.с. 12, т.1).

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором позивач звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до відповідача, в якій позивач просив суд стягнути з відповідача на користь позивача 11780,64 грн заборгованості з витрат на утримання будинку та прибудинкової території, 3400,00 грн штрафу за порушення умов договору, а також розірвати укладений між сторонами договір оренди №993/19 від 06.12.2019 та виселити відповідача з нежилих приміщень №101 загальною площею 98,5 кв.м, що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Дерибасівська, 14.

Позовні вимоги позивача обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем прийнятих на себе зобов`язань за договором оренди нежилого приміщення від 06.12.2019 № 993/19, а також існуванням у відповідача перед позивачем заборгованості з витрат на утримання будинку та прибудинкової території.

За результатом вирішення спору у справі № 916/3984/21 постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 09.08.2023 (а.с. 14-21, т.1) частково скасовано рішення Господарського суду Одеської області від 30.01.2023 у справі № 916/3984/21 та ухвалено нове рішення, яким позов позивача задоволено частково, розірвано договір оренди від 06.12.2019 № 993/19, укладений між позивачем та відповідачем, виселено відповідача з орендованого приміщення, а також стягнуто з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору в сумі 4540,00 грн та витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 6810,00 грн. Відповідно до даних КП «Діловодство спеціалізованого суду» вищевказана постанова залишена без змін постановою Верховного Суду від 20.12.2023, з урахуванням мотивів, наведених у цій постанові Верховного Суду.

Вирішуючи спір у справі № 916/3984/21 між цими ж сторонами, судом було встановлено, зокрема, що:

- 17.01.2022, тобто вже після подання Департаментом комунальної власності Одеської міської ради позову у справі № 916/3984/21, відповідач перерахував на користь позивача заборгованість з орендної плати за договором від 06.12.2019 № 993/19 у сумі 641325,96 грн (за період з 06.12.2019 по 30.11.2021) та пеню за прострочення сплати орендних платежів у сумі 19175,63 грн, що підтверджується копіями платіжних доручень №179061 від 17.01.2022 та №179074 від 17.01.2022, а 15.11.2022 штраф за вказаним договором оренди у сумі 3400 грн, про що свідчить копія дублікату квитанції №Р24А491531425D78151 від 15.11.2022;

- протягом двох років поспіль з моменту укладення договору №993/19 від 06.12.2019 ( а саме: з грудня місяця 2019 року по грудень місяць 2022 року) Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРТЕК СОЛАР" взагалі не сплачувало орендну плату за вказаним договором, що свідчить про наявність правових підстав для задоволення позовної вимоги Департаменту комунальної власності Одеської міської ради про розірвання даного договору оренди у зв`язку з істотним порушенням відповідачем його умов;

- з огляду на припинення між сторонами договірних орендних правовідносин у зв`язку з розірванням договору від 06.12.2019 № 993/19, а також беручи до уваги відсутність у матеріалах справи доказів наявності інших правових підстав використання спірного майна відповідачем, суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо задоволення позовної вимоги Департаменту комунальної власності Одеської міської ради про виселення Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРТЕК СОЛАР" з нежилих приміщень №101 загальною площею 98,5 кв.м, що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Дерибасівська, 14;

- беручи до уваги відсутність у матеріалах справи та неподання позивачем до місцевого господарського суду доказів понесення збитків у вигляді витрат на утримання будинку та прибудинкової території у сумі 11780,64 грн (зокрема, доказів перерахування вказаних коштів на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Парус" на виконання рішення Господарського суду Одеської області від 07.06.2021 у справі №916/620/21), Південно-західний апеляційний господарський суд погодився з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовної вимоги про стягнення з відповідача зазначеної суми коштів.

У постанові від 20.12.2023 Верховний Суд погодився з висновками суду апеляційної інстанції щодо наявності підстав для розірвання договору та виселення відповідача з орендованого приміщення. Водночас, Верховний Суд зазначив, що саме відсутність порушеного права позивача, а не через відсутність доказів виконання ним судового рішення у справі № 916/620/21, мало стати підставою для відмови у задоволенні заявлених вимог. В той же час, оскільки такі мотиви апеляційного суду на правильність прийнятої постанови в цілому не вплинули, суд касаційної інстанції не знайшов підстав для зміни оскаржуваного судового рішення, однак доповнив його власними міркуваннями.

Як стверджує позивач, відповідач рішення суду у справі № 916/3984/21 добровільно не виконав, орендоване приміщення позивачу за актом не повернув. У зв`язку з цим, 22.02.2024 старшим державним виконавцем Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) були проведені заходи з примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 23.08.2023 у справі № 916/3984/21, а саме здійснено примусове виселення відповідача з орендованого приміщення (а.с. 22, т.1).

В матеріалах справи відсутні докази сплати відповідачем орендної плати за договором № 993/19 з грудня 2021 року, а тому оскільки відповідач не сплачував у повному обсязі орендну плату за договором та не повернув позивачу приміщення після його розірвання відповідно до постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 09.08.2023, позивач звернувся з позовом до суду з вимогами до відповідача про стягнення з останнього заборгованості з орендної плати в сумі 709106,90 грн, пені в сумі 34288,69 грн та неустойки в сумі 504623,72 грн. Розрахунок суми орендної плати позивачем здійснено за період з 01.12.2021 по 08.08.2023; пені на суму боргу за зобов`язаннями квітня-серпня 2023 року; неустойки у розмірі подвійної орендної плати за період з 09.08.2023 по 22.02.2024 (а.с. 23, т.1), при цьому сума неустойки включає в себе додану позивачем суму ПДВ у розмірі 20%. Відповідачем не подано суду заперечень щодо розрахунку позивача.

Крім цього, в матеріалах справи відсутні докази щодо звернення відповідача до позивача із заявою про надання знижки з нарахування орендної плати під час дії воєнного стану та прийняття позивачем відповідного наказу на підставі такого звернення.

Законодавство, застосоване судом до спірних відносин

За змістом ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За змістом ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Згідно з ч.1, 6 ст. 283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За змістом ч.ч.1, 3 ст.762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за користування майном.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендна плата встановлюється у грошовій формі і вноситься у строки, визначені договором. Орендна плата визначається за результатами аукціону. У разі передачі майна в оренду без проведення аукціону орендна плата визначається відповідно до Методики розрахунку орендної плати, яка затверджується Кабінетом Міністрів України щодо державного майна та представницькими органами місцевого самоврядування - щодо комунального майна. У разі якщо представницький орган місцевого самоврядування не затвердив Методику розрахунку орендної плати, застосовується Методика, затверджена Кабінетом Міністрів України. Орендна плата підлягає коригуванню на індекс інфляції згідно з Методикою розрахунку орендної плати. Якщо орендар отримав майно в оренду без проведення аукціону, відповідне коригування орендної плати на індекс інфляції здійснюється щомісячно. Орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків провадження господарської діяльності. Порядок розподілу орендної плати для об`єктів, що перебувають у державній власності, між державним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначається Порядком передачі майна в оренду. Порядок розподілу орендної плати для об`єктів, що належать Автономній Республіці Крим, між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначається органами, уповноваженими Верховною Радою Автономної Республіки Крим. Порядок розподілу орендної плати для об`єктів, що перебувають у комунальній власності, між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначається представницьким органом місцевого самоврядування. Стягнення заборгованості з оплати орендної плати може здійснюватися в безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Відповідно до ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Рішенням Одеської міської ради від 29.06.2022 № 969-VIII Про орендну плату за використання комунального майна територіальної громади м. Одеси у період дії воєнного стану встановлено, що на період воєнного стану та до його припинення (скасування) за договорами оренди комунального майна територіальної громади м. Одеси, укладеними до 24 лютого 2022 року, звільнити від орендної плати орендарів, які: за погодженням з орендодавцем використовують орендоване майно для розміщення гуманітарних штабів, складів, центрів волонтерської допомоги; є громадськими об`єднаннями та благодійними організаціями; орендують нерухоме комунальне майно закладів освіти комунальної власності територіальної громади м. Одеси, але не користуються ним у зв`язку із обмеженням доступу; є суб`єктами господарювання, що надають освітні послуги та не здійснюють діяльність у зв`язку з введенням воєнного стану; використовують нерухоме комунальне майно, що перебуває в управлінні Виконавчого комітету Одеської міської ради, та не здійснюють діяльність в орендованому об`єкті у зв`язку з введенням воєнного стану; орендують комунальне майно Комунального підприємства Міжнародний аеропорт Одеса, але не використовують його у зв`язку з введенням воєнного стану (п.1). Згідно з п. 2 рішення на період воєнного стану та протягом 30 календарних днів після припинення чи скасування його дії в установленому порядку за договорами оренди комунального майна територіальної громади м. Одеси, укладеними до 24 лютого 2022 року, орендарям (за виключенням орендарів, вказаних у пункті 1 цього рішення, та орендарів єдиних майнових комплексів) орендна плата нараховується у розмірі 50 відсотків розміру орендної плати, встановленої договорами оренди (з урахуванням її індексації).

Згідно з рішенням Одеської міської ради від 28.09.2022 № 987-VIII Про внесення змін до рішення Одеської міської ради від 29 червня 2022 року № 969-VIII Про орендну плату за використання комунального майна територіальної громади м. Одеси у період дії воєнного стану вищевказане рішення від 29.06.2022 № 969-VIII доповнено пунктом 3 наступного змісту: 3. Орендодавцям комунального майна територіальної громади м. Одеси забезпечити нарахування орендної плати орендарям згідно з цим рішенням, починаючи з 24 лютого 2022 року, за виключенням орендарів, зазначених в другому абзаці пункту 1 цього рішення, яким нарахування орендної плати відповідно до цього рішення забезпечити з дня погодження орендодавцем використання майна для розміщення гуманітарних штабів, складів, центрів волонтерської допомоги..

Відповідно до п. 129-1 Порядку передачі в оренду державного та комунального майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 червня 2020 року № 483 (далі Порядок) (в редакції з 19.06.2021 до 16.09.2022) якщо у зв`язку із змінами у соціально-економічному становищі в країні або в окремих її регіонах внаслідок економічної кризи, стихійного лиха, запровадження карантинних обмежень або інших подій, які можуть негативно вплинути на здатність орендарів продовжувати сплачувати орендну плату за укладеними договорами оренди, Кабінет Міністрів України або представницький орган місцевого самоврядування ухвалили рішення про надання орендних знижок або звільнень від сплати орендної плати за договорами оренди певного майна або за договорами оренди майна, яке використовується за певними цільовими призначеннями, визначеними у такому рішенні, то підставою для застосування таких звільнень або знижок є наказ орендодавця, прийнятий на підставі звернення орендаря, на якого вони поширюються. Орендні знижки або звільнення у таких випадках надаються з дати, визначеної у рішенні Кабінету Міністрів України (рішенні представницького органу місцевого самоврядування), або якщо у відповідному рішенні дата початку застосування знижки або звільнення не визначена, - то з дати, визначеної у наказі орендодавця. Припинення застосування знижки або звільнення відбувається з дати, визначеної у рішенні Кабінету Міністрів України (рішенні представницького органу місцевого самоврядування) або в наказі орендодавця. Зміни до договору оренди про початок або припинення застосування знижки або звільнення у такому випадку не вносяться.

Згідно з п. 129-1 Порядку (в редакції з 16.09.2022) якщо у зв`язку із змінами у соціально-економічному становищі в країні або в окремих її регіонах внаслідок економічної кризи, стихійного лиха, запровадження карантинних обмежень або інших подій, які можуть негативно вплинути на здатність орендарів продовжувати сплачувати орендну плату за укладеними договорами оренди, Кабінет Міністрів України або представницький орган місцевого самоврядування ухвалили рішення про надання орендних знижок, звільнень від сплати орендної плати за договорами оренди певного майна або за договорами оренди майна, яке використовується за певними цільовими призначеннями, визначеними у такому рішенні, то підставою для застосування таких звільнень або знижок є наказ орендодавця, прийнятий на підставі звернення орендаря, на якого вони поширюються, крім випадків, коли у рішенні Кабінету Міністрів України або представницького органу місцевого самоврядування зазначається про те, що знижки або звільнення застосовуються без окремого рішення орендодавця. Орендні знижки або звільнення у таких випадках надаються з дати, визначеної у рішенні Кабінету Міністрів України (рішенні представницького органу місцевого самоврядування), або якщо у відповідному рішенні дата початку застосування знижки або звільнення не визначена, - то з дати, визначеної у наказі орендодавця. Припинення застосування знижки або звільнення відбувається з дати, визначеної у рішенні Кабінету Міністрів України (рішенні представницького органу місцевого самоврядування) або в наказі орендодавця. Зміни до договору оренди про початок або припинення застосування знижки або звільнення у такому випадку не вносяться.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні вимоги щодо виконання зобов`язань містяться і у ч. 1, 7 ст.193 ГК України.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст. 611 ЦК України передбачено можливість настання правових наслідків, встановлених договором або законом, зокрема, у вигляді сплати неустойки.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Частиною 1 ст. 617 ЦК України встановлено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Згідно з ч. 1-3 ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 1 статті 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч.4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ч.4 ст.236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Позиція суду

Позивач звернувся до господарського суду з позовом до відповідача про стягнення з останнього заборгованості з орендної плати в сумі 709106,90 грн, пені в сумі 34288,69 грн та неустойки в сумі 504623,72 грн, нарахованої відповідно до ч.2 ст.785 ГПК України, яка передбачає санкцію за невиконання орендарем обов`язку з негайного повернення об`єкту з оренди.

Під час розгляду справи судом була встановлена обставина щодо укладення між сторонами договору оренди нежитлового приміщення від 06.12.2019 № 993/19, який був розірваний 09.08.2023 на підставі постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 09.08.2023 у справі № 916/3984/21.

Отже, оскільки укладений між сторонами договір є припиненим з 09.08.2023, а матеріали справи не місять доказів внесення відповідачем орендних платежів на користь позивача за період з 01.12.2021 по 08.08.2023, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати за вказаний період в сумі 709106,90 грн є обґрунтованими та такими, що не спростовані відповідачем. Також, у зв`язку з цим, суд вважає правомірною позовну вимогу позивача щодо стягнення з відповідача пені в сумі 34288,69 грн.

Далі, оскільки укладений між сторонами договір оренди припинив свою дію 09.08.2023, відповідно, у відповідача виник обов`язок негайно повернути позивачеві з орендного користування нежитлове приміщення. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач цього обов`язку негайно не виконав та об`єкт оренди за актом позивачу не повернув, що не спростовано відповідачем. Матеріалами справи підтверджується, що позивачем був поданий до виконання наказ Господарського суду Одеської області від 23.08.2023 у справі №916/3984/21 про примусове виселення відповідача з орендованого приміщення. Відповідно до акту державного виконавця, відповідач з орендованого приміщення був примусово виселений 22.02.2024.

Отже, з урахуванням вищевикладених обставин суд дійшов висновку про правомірність нарахування позивачем неустойки за прострочення повернення об`єкту оренду за період з 09.08.2023 по 22.02.2024. Водночас, суд зазначає, що у постанові від 20.11.2020 у справі № 916/1319/19 Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду були викладені висновки про те, що при розрахунку розміру неустойки згідно з частиною другою статті 785 ЦК України за неповернення майна з оренди після припинення дії договору найму до її складу не включається податок на додану вартість, який мав би сплачуватися орендарем орендодавцю у випадку правомірного користування майном. З врахуванням викладеного, суд дійшов висновку про необхідність виключення з наданого позивачем розрахунку суми ПДВ та здійснити власний розрахунок неустойки за вищевказаний період. За результатом здійсненого судом розрахунку встановлено, що сумою неустойки, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, є 420519,86 грн.

За вищевикладених обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Департаменту комунальної власності Одеської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю Енертек Солар слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість з орендної плати в сумі 709106,90 грн, пеню в сумі 34288,69 грн та неустойку в сумі 420519,86 грн.

Розподіл судових витрат

Згідно з ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Приймаючи до уваги вищезазначене, судовий збір слід покласти на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 17458,73 грн.

Керуючись ст. 129, 130, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Енертек Солар (вул. Сім`ї Кульженків, 14-Б, прим. 5, м. Київ, 04074, ) на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради (вул. Артилерійська, 1, м. Одеса, 65039, ) заборгованість з орендної плати в сумі 709106 грн 90 коп, пеню в сумі 34288 грн 69 коп, неустойку в сумі 420519 грн 86 коп та судовий збір в сумі 17458 грн 73 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строки, визначені ст. 256 ГПК України.

Повний текст рішення складено 29 липня 2024 р.

Суддя Д.О. Бездоля