ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" липня 2024 р. м. Київ Справа № 911/918/24

Суддя О.В. Конюх, при секретарі судового засідання Лівандовському О.О., розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль»,

с. Гора Київської області

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Київріанта»,

с. Мартусівка Київської області,

про стягнення 603 700,00 грн. та зобов`язання вчинити дії

за участю представників:

від позивача : Шишкіна І.В., в порядку самопредставництва, наказ №11-07/1-240/п від 03.04.2023, посадова інструкція від 18.06.2021 №35-05/1-2;

від відповідача: Гаврин Д.В., адвокат, довіреність від 01.02.2024;

СУТЬ СПОРУ:

позивач - Державне підприємство «Міжнародний аеропорт «Бориспіль», с. Гора Київської області (далі по тексту - ДП МА «Бориспіль»), 09.04.2024 звернувся до Господарського суду Київської області з позовом від 02.02.2024 №35-28/7-17 до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Київріанта», с. Мартусівка Київської області (далі по тексту - ТОВ «Київріанта»), в якому просить суд:

- стягнути з відповідача штраф у розмірі 603 700,00 грн. (п.4.3 договору №80.1-14/1-32 від 09.09.2014 про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю);

- зобов`язати ТОВ «Київріанта» виконати зобов`язання, встановлені у п.п. 2.2.2. п. 2.2 Договору №80.1-14/1-32 від 09.09.2014, а саме: надати ДП МА «Бориспіль» довідки про чистий дохід, отриманий від діяльності в орендованому приміщенні, переданого в оренду на підставі договору №1579 від 11.06.2014 за березень 2022 року - вересень 2023 року.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача витрати на сплату судового збору у сумі 9 666,80 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідач не виконує зобов`язання за Договором №80.1-14/1-32 про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю від 09.09.2014, а саме всупереч пункту 2.2.2 не надав довідки про чистий дохід, отриманий від діяльності в орендованому приміщенні за березень 2022 року, квітень 2022 року, травень 2022 року, червень 2022 року, липень 2022 року, серпень 2022 року, вересень 2022 року, жовтень 2022 року, листопад 2022 року, грудень 2022 року, січень 2023 року, лютий 2023 року, березень 2023 року, квітень 2023 року, травень 2023 року, червень 2023 року, липень 2023 року, серпень 2023 року, вересень 2023 року, у зв`язку з чим, позивач нараховує та просить стягнути з відповідача передбачений пунктом 4.3 договору штраф.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 12.04.2024 відкрито провадження у справі №911/918/24 в порядку загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 20.05.2024.

Цією ж ухвалою суд зобов`язав відповідача надати суду докази надання в бухгалтерію Балансоутримувача довідок, які містять інформацію про чистий дохід, отриманий від діяльності в орендованому приміщенні за спірний період березень 2022 року - вересень 2023 року (пп.2.2.2 Договору №80.1-14/1-32 від 09.09.2014).

29.04.2024 представник відповідача подав клопотання №42/24 від 25.04.2024 про зменшення розміру штрафу, в якому ТОВ «Київріанта» просить зменшити розмір штрафу, нарахованого ДП МА «Бориспіль» на 90%.

Також, 29.04.2024 до Господарського суду Київської області від представника ТОВ «Київріанта» надійшов відзив №41/24 від 25.04.2024 на позову заяву ДП МА «Бориспіль», в якому представник відповідача просить відмовити в задоволенні позовних вимог ДП МА «Бориспіль», судові витрати покласти на позивача.

Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач зазначає, що основною передумовою для підготовки та надання відповідачем довідки про чистий дохід в розумінні п. 5 Таблиці №1 Договору №80.1-14/1-32 являється здійснення продажу товарів, тобто провадження торгово-господарської діяльності шляхом використання орендованого приміщення згідно цільового призначення відповідно до умов Договору оренди №1579.

Проте, у зв`язку із широкомасштабною військовою агресією Російської Федерації проти України та введенням воєнного стану в Україні відповідно до Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» (із змінами та доповненнями) Товариство, починаючи з 24.02.2022, не здійснює господарську діяльність в орендованому приміщенні.

Неможливість здійснення товариством господарської діяльності викликана також тим, що Міжнародний аеропорт «Бориспіль» не функціонує з 24.02.2022 (за його власним повідомленням); відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України №188-р «Про тимчасове закриття деяких пунктів пропуску через державний кордон та пунктів контролю», тимчасово закрито з 00 год. 00 хв. 28.02.2022 пункт пропуску - Бориспіль, категорія пункту пропуску - Міжнародний.

Відтак, у зв`язку з відсутністю організаційних і технічних умов для господарської діяльності під час воєнного стану, наказом №76-К від 23.03.2022 у товаристві з 01.04.2022 оголошено простій. Згідно із п. 3 наказу №76-К під час простою працівники звільняються від обов`язку бути присутніми на віддалених робочих місцях і на робочих місцях в офісі.

Також, відповідач наголошує на тому, що вимога позивача щодо подання довідок про чистий дохід за звітні періоди з показником 0 є суто формальною, яка не впливає на права та обов`язки сторін за договором та на належне виконання сторонами обов`язків. Крім того, договором не передбачено затвердженої сторонами форми довідки про чистий дохід товариства, а також обов`язкових реквізитів, які повинна містити така довідка.

Відповідач зазначає, що направив позивачу довідки про чистий дохід №85/23-101/23 від 07.08.2023, №150/23 від 01.09.2023 та №165/23 від 04.10.2023, в яких зазначено, що ТОВ «Київріанта» не здійснювало діяльності в орендованому приміщенні у звітному періоді.

Щодо розрахунку суми штрафу, відповідач зазначає, що останній за своєю правовою природою є неустойкою, а договором не передбачено нарахування неустойки понад передбачений ч. 6 ст.232 ГК України шестимісячний строк від дня, коли зобов`язання мало бути виконано, у зв`язку з чим відповідач надає контррозрахунок нарахованого штрафу.

09.05.2024 через систему «Електронний суд» представник позивача подала заперечення від 09.05.2024 №35-22/1-243 на клопотання про зменшення розміру штрафу, в яких просить суд залишити без задоволення клопотання відповідача від 25.04.2024 №42/24 про зменшення заявленого до стягнення розміру штрафу.

Також, 09.05.2024 представник позивача через систему «Електронний суд» подала відповідь на відзив від 09.05.2024 №35-22/1-242, в якій не погоджується з аргументами відповідача, зокрема наголошуючи, що порушення відповідачем взятого на себе на умовах п.п. 2.2.2 п.2.2. Договору зобов`язання щодо надання позивачу довідок, спричиняє неможливість розрахувати вартість наданої відповідачу послуги, визначеної п. 5 Таблиці №1 п.п. 1.1.1 п.1.1 Договору та, як наслідок, відповідач не сплачує позивачу вартість наданої/отриманої у спірний період послуги, чим завдає збитків позивачу, який є підприємством державного сектору економіки.

Також, позивач зазначає, що у листах, які відповідач назвав «Довідка про чистий дохід» відсутня інформація про розмір чистого доходу за звітний місяць в грошовій одиниці виміру (грн.), тому неможливо встановити про наявність/відсутність у відповідача чистого доходу, відповідно позивач не має можливості розрахувати вартість наданої відповідачу послуги, визначеної п. 5 Таблиці №1 п.п. 1.1.1 п. 1.1 Договору.

Позивач також не погоджується з твердженням відповідача про обмеження строку нарахування неустойки, оскільки сторони погодили, що відповідно до п. 4.3 штраф за несвоєчасне надання довідки сплачується за кожний календарний день прострочення.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 20.05.2024 підготовче судове засідання призначено на 03.06.2024.

31.05.2024 через систему «Електронний суд» відповідач подав заперечення №54/24 від 30.05.2024 на відповідь на відзив, в яких відповідач, посилаючись на висновки, викладені у справі №911/3275/21, повторно звертає увагу суду на обмеження нарахування штрафних санкцій за шестимісячний строк від дня, коли зобов`язання мало бути виконано. Також, відповідач підтримав свою позицію, викладену у відзиві.

31.05.2024 через систему «Електронний суд» представник позивача подала письмові пояснення від 31.05.2024 №35-22/1-284, в яких зазначає про можливість нарахування штрафних санкцій понад 6 місяців.

У судовому засіданні 03.06.2024 суд оголосив перерву до 11.06.2024, про що присутні представники обох сторін були повідомлені особисто під розпис.

10.06.2024 через систему «Електронний суд» відповідач подав клопотання №60/24 від 07.06.2024, в якому надав пояснення щодо постанови КГС ВС від 27.02.2024 у справі №911/858/22.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 11.06.2024 підготовче провадження закрито, призначено справу до судового розгляду по суті на 08.07.2024.

У судовому засіданні з розгляду справи по суті 08.07.2024 суд оголосив перерву до 15.07.2024, про що присутні представники обох сторін були повідомлені особисто під розпис.

У судове засідання 15.07.2024 з`явились представники позивача та відповідача.

У судовому засіданні 15.07.2024 після виходу з нарадчої кімнати суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши позов ДП МА «Бориспіль» до ТОВ «Київріанта» про стягнення 603 700,00 грн. та зобов`язання вчинити дії, дослідивши наявні у матеріалах справи докази та оцінивши їх в сукупності, суд

УСТАНОВИВ:

відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема з правочинів.

Відповідно до частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України).

11.06.2014 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській області (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Київріанта» (орендар) укладено Договір оренди №1579 індивідуально визначеного (нерухомого) майна, що належить до державної власності (далі по тексту - Договір оренди).

За умовами Договору оренди:

- орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене нерухоме майно, а саме: частина приміщення №3.2.60 на третьому поверсі термінала «D», загальною площею 174,8 кв.м. (далі - майно), розміщене за адресою: 08307, Київська обл., м. Бориспіль, Міжнародний аеропорт «Бориспіль», на 3-му поверсі пасажирського терміналу «D», що перебуває на балансі Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (далі - балансоутримувач) (п. 1.1 Договору оренди);

- майно передається в оренду з метою використання за цільовим призначенням: для розміщення та експлуатації магазину безмитної торгівлі (п. 1.2 Договору оренди);

- орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні 70 % до 30 % щомісяця не пізніше 15 числа місяця відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж (п. 3.6 Договору оренди);

- орендар зобов`язаний своєчасно здійснювати витрати, пов`язані з утриманням орендованого майна, шляхом компенсації комунальних послуг та податку на землю або укладення цивільно-правових угод із постачальниками послуг. При цьому, витрати на утримання майна компенсуються залежно від наявності, кількості, потужності, часу роботи електроприладів, систем тепло- і водопостачання, каналізації за спеціальними рахунками, а в неподільній частині - пропорційно розміру займаної орендарем площі майна на підставі тарифів та розрахункових документів, наданих орендареві. Орендар зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі компенсувати витрати на утримання майна за переліком всіх видів послуг та згідно діючих тарифів, в тому числі податку на землю (п. 5.10 Договору оренди);

- орендар зобов`язується на наступний робочий день, що слідує за днем підписання договору, звернутися до Балансоутримувача для отримання проекту договору про відшкодування витрат Балансоутримувача на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг орендарю (п. 5.18 Договору оренди);

- орендодавець зобов`язується передати орендарю в оренду майно згідно з Договором за актом приймання-передавання майна (п. 7.1 Договору оренди);

- цей Договір укладено строком (терміном) на 10 років, що діє з 11 червня 2014 до 10 червня 2024 року (п. 10.1 Договору оренди).

Відповідно до Акту приймання-передавання орендованого майна від 01.07.2014 орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування майно - частину приміщення №3.2.60 на третьому поверсі термінала «D», загальною площею 174,8 кв. м., розміщене за адресою: 08307, Київська обл., м. Бориспіль, Міжнародний аеропорт «Бориспіль».

На виконання умов Договору оренди, 09.09.2014 між Державним підприємством «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (балансоутримувач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Київріанта» (орендар) укладено Договір №80.1-14/1-32 про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю (далі за текстом - Договір про відшкодування витрат), за умовами якого:

- у зв`язку з наданням орендарю в строкове платне користування державного окремого індивідуально визначеного нерухомого майна - частини приміщень №3.2.60 на третьому поверсі термінала «D», загальною площею 174,8 кв.м для розміщення та експлуатації магазину безмитної торгівлі балансоутримувач надає, а орендар отримує послуги: 1) з забезпечення теплом (теплова енергія); 2) забезпечення санітарно-гігієнічних умов праці; 3) використання води для прибирання орендованого майна самостійно орендарем; 4) прибирання (сміттєзбірника) та вивезення твердих побутових відходів; 5) підтримання в належному стані території, прилеглої до орендованого майна, використання мереж освітлення території аеропорту, обслуговування внутрішньо портових доріг та під`їзних шляхів, забезпечення приміщень загального користування.

Узгоджено, що щомісячна сплата розраховується за наступною формулою: чистий дохід орендаря х 18 % - орендна плата (без ПДВ), де чистим доходом орендаря є виручка від продажу товарів у магазині безмитної торгівлі в орендованому приміщені відповідно до умов Договору оренди №1579 від 11.06.2014. Чистий дохід підтверджується довідкою про доходи за звітний місяць. Орендна плата (без ПДВ) є плата, що нарахована за відповідний звітний місяць за користування орендованим приміщенням згідно Договору оренди №1579 від 11.06.2014 (п. 1.1, п. 1.1.1 Договору про відшкодування витрат);

- орендар зобов`язується щомісячно, до 7-го числа місяця, наступного за звітним, надавати в бухгалтерію балансоутримувача довідку про чистий дохід, отриманий від діяльності в орендованому приміщенні. Орендар несе відповідальність за вчасне надання довідки про чистий дохід та достовірність даних в довідці (п. 2.2.2 Договору про відшкодування витрат);

- орендар зобов`язується щомісяця, з 12 числа місяця, що слідує за звітним, самостійно одержувати в бухгалтерії балансоутримувача рахунок та акт приймання - здачі виконаних послуг. Сплата рахунку здійснюється орендарем до 20 числа того ж місяця. Підписаний акт приймання - здачі виконаних послуг орендар зобов`язаний повернути в бухгалтерію балансоутримувача протягом 5-ти робочих днів з дати його отримання або надати в цей строк вмотивовану відмову від його підписання. Якщо протягом 5-ти робочих днів акт приймання - здачі виконаних послуг не буде повернутий балансоутримувачу та ненадана в цей строк вмотивована відмова від його підписання, він вважається підписаним сторонами (п. 2.2.3 Договору про відшкодування витрат);

- за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за Договором сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України (п. 4.1 Договору про відшкодування витрат);

- в разі несвоєчасного надання довідки про чистий дохід, орендар зобов`язаний сплатити балансоутримувачу штраф у розмірі 100,00 грн. без урахування ПДВ за кожний календарний день прострочення. Сплата здійснюється орендарем протягом 5 банківських днів після отримання рахунків (п. 4.3 Договору про відшкодування витрат);

- договір набирає чинності з дати його підписання сторонами та діє до 10.06.2024 (п. 6.1 Договору про відшкодування витрат).

24.10.2014 ДП МА «Бориспіль» (балансоутримувач) та ТОВ «Київріанта» (орендар) уклали Додаткову угоду №1 до Договору №80.1./14/1-32 від 09.09.2014 про відшкодування витрат, відповідно до якою сторони погодили, що орендар щорічно сплачує балансоутримувачу компенсацію земельного податку за звітний рік за оренду майна. Сума компенсації земельного податку розраховується пропорційно площі орендованого майна.

21.01.2016 ДП «МА «Бориспіль» та ТОВ «Київріанта» уклали Додаткову угоду №2 до Договору № 80.1-14/1-32 від 09.09.2014 про відшкодування витрат, якою пункт 1.1 розділу 1, Додаток 7 виклали у новій редакції, доповнили Договір Додатком 9 «Стандарт якості обслуговування в аеропорту «Бориспіль», доповнили договір умовами про обов`язок дотримуватися вказаного «Стандарту якості обслуговування» (пункт 2.2.17).

27.12.2018 між орендодавцем та орендарем був укладений Договір про внесення змін до Договору оренди №1579, згідно з яким внесено зміни зокрема у пункт 1.1; пункт 3.1 Договору оренди викладено у новій редакції: «Орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 4 жовтня 1995 року №786 (зі змінами), і становить без ПДВ за базовий місяць, розрахунку - жовтень 2018 року - 254 596,20 грн., з врахуванням проіндексованої конкурсної надбавки - 343 565,14 грн.».

19.02.2019 ДП «МА «Бориспіль» та ТОВ «Київріанта» уклали Додаткову угоду №4 до Договору №80.1-14/1-32 від 09.09.2014 про відшкодування витрат, відповідно до якого виклали у новій редакції Таблицю №1 Договору та пунктом 8.12 визначили місце виконання договору.

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях є правонаступником Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській області відповідно до наказу Фонду державного майна України «Про реорганізацію регіональних відділень Фонду державного майна України» від 05.08.2019 №786.

16.01.2021 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях (орендодавець) та ТОВ «Київріанта» (орендар) було укладено Додатковий договір до Договору оренди №1579 згідно з пунктом 1 якого, нарахування орендної плати за користування майном здійснюється у розмірі 25 відсотків суми нарахованої орендної плати.

Надалі, 05.04.2021 між орендодавцем та орендарем було укладено додатковий договір до Договору оренди №1579, пунктом 2 якого встановлено, що оскільки пасажирський термінал «D» здано одночасно кільком підприємствам, організаціям, то умови п. 5.10 договору щодо компенсації витрат на утримання орендованого майна в неподільній частині (а саме: підтримання в належному стані територій, прилеглої до орендованого майна, використання мереж освітлення території аеропорту, обслуговування внутрішньопортових доріг та під`їздних шляхів, забезпечення приміщень загального користування) та згідно з п. 11 Методики, відповідні витрати підлягають компенсуванню орендарем пропорційно розміру займаної орендарем площі до загальної площі нерухомого майна, зданого в оренду одночасно кільком орендарям.

Позивач, звертаючись до суду з позовом, вказує, що відповідач, в порушення вимог п.п. 2.2.2 п. 2.2 Договору про відшкодування витрат, не надав довідки про чистий дохід за період березень 2022 року - вересень 2023 року.

За приписами статті 526 ЦК України та статті 193 ГК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язання, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Приписами ст. ст. 530 ЦК України передбачено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Підпунктом 2.2.2 пункту 2.2 Договору про відшкодування витрат сторони погодили, що орендар зобов`язується щомісячно, до 7-го числа місяця, наступного за звітним, надавати в бухгалтерію балансоутримувача довідку про чистий дохід, отриманий від діяльності в орендованому приміщенні. Орендар несе відповідальність за вчасне надання довідки про чистий дохід та достовірність даних в довідці.

До матеріалів справи долучено довідки про чистий дохід, в яких зазначено, що ТОВ «Київріанта» не здійснювало діяльності в орендованому приміщенні у звітні періоди, а саме:

- за березень 2022 року від 07.08.2023 вих. №85/23;

- за квітень 2022 року від 07.08.2023 вих. №86/23;

- за травень 2022 року від 07.08.2023 вих. №87/23;

- за червень 2022 року від 07.08.2023 вих. №88/23;

- за липень 2022 року від 07.08.2023 вих. №89/23;

- за серпень 2022 року від 07.08.2023 вих. №90/23;

- за вересень 2022 року від 07.08.2023 вих. №91/23;

- за жовтень 2022 року від 07.08.2023 вих. №92/23;

- за листопад 2022 року від 07.08.2023 вих. №93/23;

- за грудень 2022 року від 07.08.2023 вих. №94/23;

- за січень 2023 року від 07.08.2023 вих. №95/23;

- за лютий 2023 року від 07.08.2023 вих. №96/23;

- за березень 2023 року від 07.08.2023 вих. №97/23;

- за квітень 2023 року від 07.08.2023 вих. №98/23;

- за травень 2023 від 07.08.2023 вих. №99/23;

- за червень 2023 від 07.08.2023 вих. №100/23;

- за липень 2023 від 07.08.2023 вих. №101/23, які направлені відповідачем поштовим відправленням від 07.08.2023 №062 з описом вкладення у цінний лист. Позивач підтверджує отримання вказаного поштового відправлення 08.08.2023;

- за серпень 2023 від 01.09.2023 вих. №150/23, яка направлена відповідачем поштовим відправленням №561 з описом вкладення у цінний лист та отримана позивачем 05.09.2023;

- за вересень 2023 від 04.10.2023 вих. №165/23, яка направлена відповідачем поштовим відправленням №884 з описом вкладення у цінний лист та отримана позивачем 05.10.2023.

Поряд з цим, позивач твердить, що зміст і форма поданих відповідачем довідок не відповідають погодженим сторонами умовам п. 2.2.2. договору, оскільки дані довідки не містять інформації про розмір чистого доходу (конкретної суми доходу), отриманого відповідачем від продажу товарів в орендованому майні, а отже вважаються не наданими.

Суд погоджується з твердженням відповідача, що укладеним між сторонами договором не встановлено форми довідки про чистий дохід, проте визначальним у даному випадку є щомісячне надання відповідачем позивачу відомостей про конкретний розмір доходу, отриманого в конкретному місяці від діяльності в орендованому приміщенні.

Суд встановив, що наявні у матеріалах справи довідки про чистий дохід, отриманий від діяльності в орендованому приміщенні за спірний період, які були надані відповідачем позивачу, за своїм змістом не містять конкретної суми чистого доходу отриманого від господарської діяльності в орендованому приміщенні, що є визначальним та основою для розрахунку вартості наданих відповідачу послуг, передбачених пунктом 5 таблиці №1 підпункту 1.1.1 пункту 1 Договору про відшкодування витрат.

Метою подання відповідачем позивачу цих довідок про чистий дохід є здійснення останнім розрахунку вартості наданих послуг стосовно підтримання в належному стані території, прилеглої до орендованого майна, використання мереж освітлення території аеропорту, обслуговування внутрішньо портових доріг та під`їзних шляхів і забезпечення приміщень загального користування.

Відтак, суд не може розцінювати в якості належного виконання Договору про відшкодування витрат надані відповідачем довідки про чистий дохід, позаяк останні у першу чергу, мають відображати інформацію, яка передбачена її змістом та придатна для визначеної договором мети - містити достовірну інформацію про суму чистого доходу за відповідний період, засвідчену підписами відповідальних осіб підприємства.

Суд погоджується з твердженням позивача, що відсутність конкретної суми чистого доходу у поданих відповідачем довідках призводить до неможливості розрахувати вартість наданих послуг, передбачених п. 5 таблиці № 1 п. 1.1.1. п. 1. договору, внаслідок чого відповідач не сплачує вартість наданих позивачем послуг.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідач не виконав належним чином умови п.п.2.2.2 п.2.2 Договору про відшкодування витрат, у спірний період березень 2022 року - вересень 2023 року, щомісячно, до 7 числа місяця, наступного за звітним, не надав в бухгалтерію балансоутримувача довідку про чистий дохід, отриманий від діяльності в орендованому приміщенні (із зазначенням конкретної суми), у зв`язку з чим, вимога позивача про зобов`язання відповідача виконати передбачений договором обов`язок в натурі - подати довідки про чистий дохід, отриманий від діяльності в орендованому за договором оренди №1579 від 11.06.2014 приміщенні за березень 2022 року, квітень 2022 року, травень 2022 року, червень 2022 року, липень 2022 року, серпень 2022 року, вересень 2022 року, жовтень 2022 року, листопад 2022 року, грудень 2022 року, січень 2023 року, лютий 2023 року, березень 2023 року, квітень 2023 року, травень 2023 року, червень 2023 року, липень 2023 року, серпень 2023 року, вересень 2023 року є обґрунтованою, документально доведеною та такою, яку належить задовольнити.

Відповідно до п. 4.3 Договору про відшкодування витрат в разі несвоєчасного надання довідки про чистий дохід, орендар зобов`язаний сплатити балансоутримувачу штраф у розмірі 100,00 грн. без урахування ПДВ за кожний календарний день прострочення. Сплата здійснюється орендарем протягом 5 банківських днів після отримання рахунків.

Так, позивач нарахував та направив відповідачу рахунки-фактури для сплати штрафу за порушення строків надання довідок про чистий дохід на загальну суму 603 700,00 грн., а саме:

- № 897/649 від 13.07.2023, № 897/609 від 12.07.2023, № 897/613 від 13.07.2023, № 897/617 від 13.07.2023, № 897/621 від 13.07.2023, № 897/625 від 13.07.2023, № 897/629 від 13.07.2023, № 897/633 від 13.07.2023, № 897/637 від 13.07.2023, № 897/641 від 13.07.2023, № 897/646 від 13.07.2023, № 897/653 від 13.07.2023, № 897/657 від 13.07.2023, № 897/661 від 13.07.2023, № 897/665 від 13.07.2023, № 897/669 від 13.07.2023 на загальну суму 387 000,00 грн. штрафу за період лютий 2022 року - травень 2023 року, які були направлені 25.07.2023 на адресу електронної пошти відповідача: і відповідно отримані Відповідачем 25.07.2023;

Крім того, вказані рахунки-фактури разом із супровідним листом від 24.07.2023 №03-22-1305 були надіслані відповідачу поштовим відправленням №694 з рекомендованим з повідомленням про вручення та отримано відповідачем 08.08.2023;

- №897/762 від 08.08.2023 на загальну суму 63 900,00 грн. штрафу за період лютий 2022 року - червень 2023 року направлено 12.09.2023 за місцезнаходженням Відповідача із супровідним листом від 04.09.2023 №03-22-1384 поштовим відправленням №638 з рекомендованим з повідомленням про вручення та отримано відповідачем 15.09.2023;

- № 897/1252 від 27.10.2023 на загальну суму 152 800,00 грн. штрафу за період лютий 2022 року - вересень 2023 року направлено 04.01.2024 за місцезнаходженням відповідача із супровідним листом від 28.12.2023 №03-22-1623 поштовим відправленням №960 з рекомендованим з повідомленням про вручення та отримано відповідачем 09.01.2024.

У розумінні частин 1, 2 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Згідно з ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Приписами статті 551 ЦК України передбачено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до приписів частини 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Згідно з частиною 4 ст. 231 ГК України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

За таких обставин умовою застосування до боржника штрафу є: по-перше, наявність порушення боржником зобов`язання, а по-друге, така неустойка (штраф) за порушення зобов`язання має бути передбачена Договором.

В даному випадку, така неустойка передбачена п. 4.3 Договору про відшкодування витрат.

З огляду на те, що

судом встановлений факт ненадання відповідачем довідок про чистий дохід за спірний період березень 2022 року - вересень 2023 року;

штраф у розмірі 100,00 грн. без урахування ПДВ за кожний календарний день прострочення, прямо передбачений пунктом 4.3 Договору про відшкодування витрат,

принципи господарсько-правової відповідальності виходять з презумпції вини особи, яка порушила своє господарське зобов`язання, та покладають та таку особу обов`язок доведення відсутності вини (частина 1 ст. 218 ГК України, частина 2 ст. 614 ЦК України),

суд погоджується з тим, що у позивача було наявне право на нарахування штрафу в розмірі 100,00 грн. без урахування ПДВ за кожний календарний день прострочення.

Разом з тим, відповідно до статті 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Тому період обчислення штрафу починається з наступного дня після дати, в якій зобов`язання з оплати мало бути виконано.

Згідно з частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язань припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано, якщо інше не встановлено законом або договором. Інше договором не встановлено.

Водночас, Законом України від 30.03.2020 №540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), який набрав чинності 02.04.2020, розділ ІХ «Прикінцеві положення» Господарського кодексу України доповнено пунктом 7, відповідно до якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 232, 269, 322, 324 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Таким чином, пунктом 7 Прикінцевих положень Господарського кодексу України передбачена можливість нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання понад шестимісячний строк, встановлений ст. 232 ГК України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» встановлено карантин з 12.03.2020 на всій території України.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 №651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з 24 години 00 хвилин 30.06.2023 на всій території України відмінено карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Суд зазначає, що припис пункту 7 «Прикінцеві положення» Господарського кодексу України, хоч і не зовсім узгоджується з метою Закону, який спрямований на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби, однак є абсолютно визначеним та не передбачає розширеного чи звуженого тлумачення. Така позиція узгоджується із висновком висловленим КГС ВС у постанові від 27.02.2024 у справі №911/858/22.

Відтак, в даному випадку, штраф має розраховуватися з дати, наступної за останнім днем строку виконання зобов`язання із подання довідки про чистий дохід, та до переддня фактичного виконання зобов`язання, або відповідної дати через шість місяців після спливу строку на виконання зобов`язання, або до дня закінчення строку дії карантину, встановленого постановою КМУ від 11.03.2020 №211, тобто до 30.06.2023, в залежності від того, яка з названих подій настала раніше.

З огляду на вимоги частин 1 та 2 статті 2, частини 5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Суд, перевіривши правильність проведеного позивачем розрахунку штрафу, не виходячи при цьому за межі періоду, заявленого позивачем (сукупний період 01.08.2022-27.10.2023)

Звітний періодСтрок поданняПеріод прострочення (в межах періоду, заявленого позивачем)Штраф, грн.
Лютий 202207.03.202201.08.2022-30.06.202333 400,00
Березень 202207.04.202208.04.2022-30.06.202344 900,00
Квітень 202207.05.202208.05.2022-30.06.202341 00,00
Травень 202207.06.202208.06.2022-30.06.202338 800,00
Червень 202207.07.202208.07.2022-30.06.202335 800,00
Липень 202207.08.202208.08.2022-30.06.202332 700,00
Серпень 202207.09.202208.09.2022-30.06.202329 600,00
Вересень 202207.10.202208.10.2022-30.06.202326 600,00
Жовтень 202207.11.202208.11.2022-30.06.202323 500,00
Листопад 202207.12.202208.12.2022-30.06.202320 500,00
Грудень 202207.01.202308.01.2023-08.07.202318 00,00
Січень 202307.02.202308.02.2023-08.08.202318 200,00
Лютий 202307.03.202308.03.2023-08.09.202318 200,00
Березень 202307.04.202308.04.2023-08.10.202318 400,00
Квітень 202307.05.202308.05.2023-27.10.202317 300,00
Травень 202307.06.202308.06.2023-27.10.202314 200,00
Червень 202307.07.202308.07.2023-27.10.202311 200,00
Липень 202307.08.202308.08.2023-27.10.20238 100,00
Серпень 202307.09.202308.09.2023-27.10.20235 000,00
Вересень 202307.10.202308.10.2023-27.10.20232 000,00
Всього 458 800,00
встановив, що вірно розрахований розмір належного до стягнення з відповідача на користь позивача штрафу за заявлений період становить 458 800,00 грн.

Суд врахував, що рішенням Господарського суду Київської області від 16.08.2023 у справі №911/1658/23 стягнуто з відповідача на користь позивача за ненадання довідки про чистий дохід за лютий 2022 року за спірним договором штраф за період 08.03.2022-31.07.2022, тому нарахування позивачем штрафу за неподання вказаної довідки у даній справі за період з 01.08.2022 (не охоплений судовим рішенням у справі 911/1658/23) не є подвійним стягненням і не суперечить закону.

Разом з тим, суд звертає увагу, що 29.04.2024 відповідачем заявлено клопотання №42/24 від 25.04.2024 про зменшення розміру штрафу на 90%. З цього приводу суд зазначає таке.

Главою 24 Господарського кодексу України загальні засади відповідальності учасників господарських відносин врегульовано таким чином, що господарсько-правова відповідальність передбачена за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. Справедливість, добросовісність, розумність як загальні засади цивільного законодавства є застосовними у питаннях застосування господарсько-правової відповідальності.

Застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання (частина 2 статті 216 ГК України).

Згідно із частинами 1, 2 статті 217 ГК України господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Господарські санкції, що встановлюються відповідно до договору чи закону за несвоєчасне виконання зобов`язання, спрямовані передусім на компенсацію кредитору майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку боржника. Такі санкції не можуть розглядатися кредитором як спосіб отримання доходів, що є більш вигідним порівняно з надходженнями від належно виконаних господарських зобов`язань.

Разом з тим, за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення. Він може бути несправедливим щодо боржника, а також щодо третіх осіб, оскільки майновий тягар відповідних виплат може унеможливити виконання боржником певних зобов`язань, тобто цей тягар може бути невиправдано обтяжливим чи навіть непосильним. У таких випадках невизнання за судом права на зменшення розміру відповідальності може призводити до явно нерозумних і несправедливих наслідків. Тобто має бути дотриманий розумний баланс між інтересами боржника та кредитора (таку правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 902/417/18).

Згідно з положеннями статті 233 ГК України, які також кореспондують зі змістом статті 551 ЦК України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому, повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Тобто з системного аналізу вищевказаних норм слідує, що зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності переліку таких виняткових обставин, суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Отже, якщо порушення зобов`язання учасника господарських відносин не потягло за собою значні збитки для іншого господарюючого суб`єкта, то суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Слід зазначити, що законодавчо не врегульований розмір можливого зменшення штрафних санкцій. При цьому, вирішення питання про зменшення неустойки та розмір, до якого вона підлягає зменшенню, закон відносить на розсуд суду.

Реалізуючи свої дискреційні повноваження, передбачені статтею 551 Цивільного кодексу України та статтею 233 Господарського кодексу України, щодо права зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій, суди повинні забезпечити баланс інтересів сторін справи з урахуванням установлених обстави справи та не допускати фактичного звільнення від їх сплати без належних правових підстав.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24.09.2020 у справі №915/2095/19, від 26.05.2020 у справі № 918/289/19, від 19.02.2020 у справі №910/1199/19, від 04.02.2020 у справі №918/116/19, від 27.02.2024 у справі №911/858/22).

Вирішуючи питання щодо зменшення розміру штрафу, суд бере до уваги таке.

Указом Президента України №64/2022 із 24.02.2022 введено воєнний стан на всій території України. У зв`язку із широкомасштабною військовою агресією Російської Федерації проти України та введенням воєнного стану в Україні товариство, починаючи з 24.02.2022, не здійснює господарську діяльність.

Неможливість здійснення товариством господарської діяльності викликана також тим, що Міжнародний аеропорт «Бориспіль» не функціонує з 24.02.2022 (за його власним повідомленням розміщеним на офіційному вебсайті ДП МА Бориспіль).

Відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України №188-р «Про тимчасове закриття деяких пунктів пропуску через державний кордон та пунктів контролю», тимчасово закрито з 00 год. 00 хв. 28.02.2022 пункт пропуску - Бориспіль, категорія пункту пропуску - Міжнародний.

Також, 24.02.2022 згідно з оголошенням розміщеного на офіційному вебсайті Державного підприємства обслуговування повітряного руху України Міністерства інфраструктури України, повітряний простір для цивільних користувачів повітряного простору закритий.

Предметом договору оренди №1579 від 11.06.2014 є зокрема майно, яке знаходиться на території Міжнародного аеропорту «Бориспіль» передане в оренду з метою розміщення та експлуатації магазину безмитної торгівлі.

У зв`язку з відсутністю організаційних і технічних умов для господарської діяльності під час воєнного стану, наказом №76-К від 23.03.2022 у товаристві з 01.04.2022 оголошено простій. Згідно із п. 3 наказу №76-К під час простою працівники звільняються від обов`язку бути присутніми на віддалених робочих місцях і на робочих місцях в офісі.

Також суд враховує, що відповідач подав позивачу довідки, у яких хоча й не навів числового значення чистого прибутку, як то передбачено договором, однак вказав на факт нездійснення діяльності в орендованому приміщенні, вважаючи таке повідомлення достатнім для встановлення у розрахунку нульового значення чистого прибутку. З огляду на таке у діях відповідача не вбачається злісного порушення умов договору, спрямованого на умисне завдання шкоди контрагенту.

Враховуючи правовий зміст інституту неустойки, основною метою якого є стимулювання боржника до виконання основного грошового зобов`язання; при цьому остання не повинна перетворюватись на несправедливо непомірний тягар для боржника і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора, а також враховуючи викладені обставини, суд вважає за можливе скористатись правом, наданим ст. 551 ЦК України та ст. 233 ГК України, та виходячи з принципів добросовісності, розумності, справедливості та пропорційності, зменшити розмір штрафу, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача до їх розумного розміру, а саме до 301 850,00 грн.

Решта доводів учасників справи та всі подані докази судом уважно досліджені та розглянуті та не спростовують вказаних висновків суду. У справі «Руїз Торіха проти Іспанії» ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.

За таких обставин, повно та ґрунтовно дослідивши матеріали справи, перевіривши на відповідність закону та дійсним обставинам справи розрахунки заборгованості, надані позивачем, суд задовольняє позов ДП МА «Бориспіль» частково та ухвалює рішення про зобов`язання ТОВ «Київріанта» виконати зобов`язання, встановлені п. п. 2.2.2. п. 2.2 Договору №80.1-14/1-32 від 09.09.2014, а саме: надати Державному підприємству «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» довідки про чистий дохід, отриманий від діяльності в орендованому приміщенні, переданому в оренду на підставі Договору №1579 від 11.06.2014 за березень 2022 року, квітень 2022 року, травень 2022 року, червень 2022 року, липень 2022 року, серпень 2022 року, вересень 2022 року, жовтень 2022 року, листопад 2022 року, грудень 2022 року, січень 2023 року, лютий 2023 року, березень 2023 року, квітень 2023 року, травень 2023 року, червень 2023 року, липень 2023 року, серпень 2023 року, вересень 2023 року, а також про стягнення з ТОВ «Київріанта» на користь ДП МА «Бориспіль» 301 850,00 грн. штрафу.

Оскільки спір у справі виник у результаті неправильних дій відповідача, що призвело до необхідності позивачу звертатися до суду та нести додаткові витрати на сплату судового збору, суд, відповідно до свого права, передбаченого ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладає на відповідача відшкодування позивачу судового збору повністю, у тому числі пропорційно сумі, на яку розмір штрафу зменшено судом.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 73-92, 129, 236-238, 240, 242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» задовольнити частково.

2. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Київріанта» (08343, Київська обл., с. Мартусівка, вул. Промислова, буд. 72, літера А, 2-й поверх, ідентифікаційний код 00452417) виконати зобов`язання, встановлені у п.п. 2.2.2. п. 2.2 Договору №80.1-14/1-32 від 09.09.2014, а саме: надати Державному підприємству «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (08300, Київська обл., с. Гора, вул. Бориспіль-7, ідентифікаційний код 20572069) довідки про чистий дохід, отриманий від діяльності в орендованому приміщенні, переданому в оренду на підставі договору №1579 від 11.06.2014 за березень 2022 року, квітень 2022 року, травень 2022 року, червень 2022 року, липень 2022 року, серпень 2022 року, вересень 2022 року, жовтень 2022 року, листопад 2022 року, грудень 2022 року, січень 2023 року, лютий 2023 року, березень 2023 року, квітень 2023 року, травень 2023 року, червень 2023 року, липень 2023 року, серпень 2023 року, вересень 2023 року.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Київріанта» (08343, Київська обл., с. Мартусівка, вул. Промислова, буд. 72, літера А, 2-й поверх, ідентифікаційний код 00452417)

на користь Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (08300, Київська обл., с. Гора, вул. Бориспіль-7, ідентифікаційний код 20572069)

301 850,00 грн. (триста одну тисячу вісімсот п`ятдесят гривень нуль копійок) штрафу,

9 666,80 грн. (дев`ять тисяч шістсот шістдесят шість гривень вісімдесят копійок) судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст.ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення підписано 26.07.2024.

Суддя О.В. Конюх