Справа № 909/523/24
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

23.07.2024 м. Івано-Франківськ

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Скапровської І. М.,

розглянувши у справі за позовом: ДП "АйФіш", вул. Кониського Олександра, буд. 82-А, м. Київ, 04053

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Колективне сільськогосподарське підприємство Рибгосп "Княгиничі", вул. Шухевича, буд. 1, с. Княгиничі, Рогатинський р-н, Івано-Франківська обл., 77030

про стягнення заборгованості зі сплати орендної плати за користування державним нерухомим майном у розмірі 425 124,23 грн, пені у розмірі 24 289,53 грн, 3% річних у розмірі 2 542,55 грн, інфляційних втрат у розмірі 1 632,90 грн та судового збору, заяву про забезпечення позову,

встановив, що Державне підприємство "АйФіш" звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до ТОВ "Колективне сільськогосподарське підприємство Рибгосп "Княгиничі" про стягнення заборгованості зі сплати орендної плати за користування державним нерухомим майном по Договору оренди державного майна від 12.10.2023 №23/23 у розмірі 425 124,23 грн, пені у розмірі 24 289,53 грн, 3% річних у розмірі 2 542,55 грн, інфляційних втрат у розмірі 1 632,90 грн та судового збору.

За наслідками розгляду позову, суд відкрив провадження у справі та призначив підготовче засідання на 25.07.2024.

11.07.2024, представник ДП "АйФіш" направив суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно у розмірі ціни позову - 453 589,21 грн та судового збору - 6 810,00 грн., яке зареєстровано за ТОВ "Колективне сільськогосподарське підприємство Рибгосп "Княгиничі". В обґрунтування зазначеної заяви вказав на те, що ТОВ "Колективне сільськогосподарське підприємство Рибгосп "Княгиничі" порушуючи вимоги ст. 283 ГК та ст. 759 ЦК України, ухиляється від виконання своїх обов?язків передбачених договором оренди державного майна від 12.10.2023 №23/23, відповідно, в разі ухвалення судом рішення на користь позивача існує ризик ухилення від виконання відповідачем судового рішення у цій справі.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд вважає, що в її задоволені слід відмовити.

При цьому суд врахував наступне.

Предметом позову в даній справі є стягнення заборгованості зі сплати орендної плати за користування державним нерухомим майном по Договору оренди державного майна від 12.10.2023 №23/23 у розмірі 425 124,23 грн, пені у розмірі 24 289,53 грн, 3% річних у розмірі 2 542,55 грн, інфляційних втрат у розмірі 1 632,90 грн.

Підставою позову є невиконання умов договору укладеного між сторонами у справі в частині оплати орендної плати.

Забезпечити позов, згідно поданої позивачем заяви, слід шляхом накладення арешту на майно у розмірі ціни позову.

Так, п. 1 ч. 1 ст. 137 ГПК України визначено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Важливою обставиною під час вжиття заходів забезпечення позову є пов`язаність відповідних дій відповідача та шкідливих результатів від їх вчинення з відповідним предметом позову та правами, з метою захисту яких такий позов подано.

Поряд з цим, за приписами ч. 3 ст. 13, ч.1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (у тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову (Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 05.08.2022 у справі № 905/447/22, від 24.05.2022 у справі № 911/2719/21, від 13.04.2021 у справі № 910/15607/19).

З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення зазначеної заяви (Правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03.04.2023 у справі №908/2317/22).

Позивач обґрунтував заяву про забезпечення позову виключно припущеннями і зазначив, що відповідач у справі порушуючи вимоги ст. 283 ГК та ст. 759 ЦК України, ухиляється від виконання своїх обов?язків передбачених договором укладеного між сторонами у справі, відповідно, в разі ухвалення судом рішення на користь позивача існує ризик ухилення від виконання відповідачем судового рішення у цій справі. Водночас, у відповідності до ст. 74 ГПК України, не подав жодних доказів на підтвердження вказаного.

Слід зазначити, що сам по собі факт порушення відповідачем своїх зобов`язань перед позивачем у розумінні приписів ГПК України, не є підставою для застосування заходів забезпечення позову, оскільки такі заходи застосовуються не в залежності від наявності заборгованості, а в залежності від наявності належних та допустимих доказів на підтвердження того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Водночас заходи забезпечення позову повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу (правові висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі №381/4019/18, постанові Верховного Суду від 10.11.2020 у справі №910/1200/20).

Згідно із ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Враховуючи вищевикладене та те, що заявник не довів суду того, що не задоволення заяви про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на майно, що належить ТОВ "Колективне сільськогосподарське підприємство Рибгосп "Княгиничі", унеможливить або утруднить виконання рішення суду, у випадку задоволення позову, про стягнення заборгованості зі сплати орендної плати за користування державним нерухомим майном по Договору оренди державного майна, керуючись ст.ст.136 - 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

в задоволенні заяви представника ДП "АйФіш" про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно у розмірі ціни позову - 453 589,21 грн та судового збору - 6 810,00 грн., яке зареєстровано за ТОВ "Колективне сільськогосподарське підприємство Рибгосп "Княгиничі" - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду України протягом десяти днів з дня її підписання.

Суддя І. М. Скапровська