ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" липня 2024 р. Справа№ 910/4786/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шевчук С.Р.

суддів: Владимиренко С.В.

Демидової А.М.

за участю секретаря судового засідання: Бондар Л.В.

за участю представників учасників справи:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: Мурга О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Лазурний блюз"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.05.2024 (повний текст складено та підписано 10.05.2024) (суддя Головіна К.І.)

за заявою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Лазурний блюз"

про вжиття заходів забезпечення позову

у справі №910/4786/24

за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Лазурний блюз"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріл Діл"

про витребування майна з чужого незаконного володіння

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст і підстави позовних вимог

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Лазурний блюз" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовними вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріл Діл" (далі - відповідач) про витребування майна з чужого незаконного володіння об`єкта нерухомості.

У позові заявник просить витребувати з незаконного володіння ТОВ «Ріл Діл» об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 00: нежитлове приміщення № 622б, загальною площею 219,9 кв.м., яке є технічним приміщенням (технічне горище) загального користування, що розташоване у будинку АДРЕСА_1 та належить на праві власності ОСББ "Лазурний блюз" в силу Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». Власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками нерухомого майна з реєстраційним номером 00, яке призначене для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців, а тому спірне майно не могло бути набутим ТОВ «Ріл Діл» у приватну власність і передача такого майна у статутний капітал відповідача є неправомірною та недійсною.

Короткий зміст і підстави заяви про забезпечення позову

06.05.2024 року через відділ діловодства суду від Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Лазурний блюз" надійшла заява про забезпечення позову, в якій позивач просить вжити заходи забезпечення позову шляхом:

- накладення арешту на нежитлове приміщення № 622б загальною площею 219,9 кв.м., розташоване у будинку АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 00;

- заборони ТОВ «Ріл Діл» відчужувати, в тому числі, але не виключно, шляхом внесення до статутного капіталу інших юридичних осіб, передачі у спільну власність (з визначенням часток або без такого), змінювати (в тому числі, але не виключно, шляхом реконструкції) чи здійснювати поділ нерухомості, вчиняти дії щодо зміни адреси нерухомості стосовно об`єкту нерухомого майна з реєстраційним номером 00: нежитлове приміщення № 622б, загальною площею 219,9 кв.м., яке розташоване у будинку АДРЕСА_1;

- заборони державним реєстраторам прав на нерухоме майно, Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міській, районній, районній у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим суб`єктам державної реєстрації прав відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» вчиняти будь-які реєстраційні дії у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо нежитлового приміщення № 622б загальною площею 219,9 кв.м., яке розташоване у будинку АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 00;

- заборони будь-яким іншим особам вчиняти дії, спрямовані на припинення права власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Ріл Діл» на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 00: нежитлове приміщення № 622б, загальною площею 219,9 кв.м., яке розташоване у будинку АДРЕСА_1 .

У обґрунтування своєї заяви позивач зазначає, що ймовірне відчуження спірного нерухомого майна на користь третіх осіб та реєстрація права власності на вказане майно за набувачами значно ускладнить або навіть унеможливить виконання рішення суду та ефективне відновлення порушених майнових інтересів заявника, за захистом яких він звернувся до суду.

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви її постановлення

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.05.2024 у справі №910/4786/24 у задоволенні заяви Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Лазурний блюз" про забезпечення позову відмовлено.

Залишаючи вказану заяву без задоволення, місцевий господарський суду виходив з того, що в матеріалах заяви відсутні будь-які належні докази, які б свідчили про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам заявника до ухвалення рішення у справі, при цьому позивачем не доведено того факту, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду в цій справі в разі задоволення позову.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись із постановленою ухвалою, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Лазурний блюз" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.05.2024 у справі №910/4786/24 про відмову в забезпеченні позову та постановити нову, якою заяву ОСББ "Лазурний блюз" задовольнити.

Мотивуючи апеляційну скаргу, позивач зазначає, що в обґрунтування заяви про забезпечення позову, посилався на те, що спірне приміщення (технічне горище) багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_1 призначене для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців, тобто є допоміжними (підсобними) приміщеннями, а відтак є спільним (загальним) майном мешканців будинку. Таким чином, на спірне приміщення (технічне горище) поширюється правовий режим спільної сумісної власності співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 (частини 2 статті 382 ЦК України), тоді як, спірні приміщення, поза волевиявлення, без згоди співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 , стали об`єктом ряду правочинів (внесенні до статутного капіталу відповідача), та на сьогодні зареєстровані за відповідачем.

Апелянт стверджує, що відповідач, як особа, за якою зареєстроване (не обмежене) у відповідному реєстрі право на об`єкт нерухомого майна, має можливість в будь-який час здійснити дії щодо розпорядження (відчуження) відповідним (спірним) об`єктом нерухомого майна, а тому у разі перереєстрації спірного об`єкту нерухомого майна (зміни володільця) до завершення розгляду цієї справи, рішення суду, якщо воно буде винесено на користь позивача, не поновить порушені права ОСББ «Лазурний блюз», а тому і втратить свій сенс, а позивач буде вимушений подавати черговий позов про витребування майна.

Скаржник також зауважив, що сама лише можливість відчуження майна його власником, а саме шляхом оголошення про продаж спірного об`єкта нерухомості, розміщені в мережі Інтернет, може бути підставою для обґрунтованого припущення щодо можливості продажу чи відчуження цього майна будь-яким іншим способом і у разі, якщо достовірно встановити особу, яка розмістила це оголошення, не видається за можливе, вказане свідчить про необхідність вжиття заходів забезпечення позову у даному конкретному випадку.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

20.05.2024 року матеріали апеляційної скарги Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Лазурний блюз" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.05.2024 у справі №910/4786/24 надійшли до Північного апеляційного господарського суду та згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.05.2024 року передані колегії суддів у складі: Шевчук С.Р. - головуючий суддя, Владимиренко С.В., Демидова А.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.05.2024 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/4786/24; відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою до надходження матеріалів справи з Господарського суду міста Києва.

Після надходження матеріалів справи з господарського суду першої інстанції, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.06.2024 відкрито апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою; встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, пояснень, клопотань, заперечень - до 19.06.2024; розгляд апеляційної скарги призначено на 26.06.2024.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.06.2024 (з урахуванням ухвали від 22.07.2024) продовжено строк розгляду апеляційної скарги Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Лазурний блюз" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.05.2024 у справі №910/4786/24 та відкладено розгляд апеляційної скарги на 24.07.2024.

Позиції учасників справи

19.06.2024 року через відділ діловодства суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Ріл Діл» за допомогою підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній проти вимог апеляційної скарги заперечив та вважає доводи наведені у ній безпідставними.

Відповідач у поданому відзиві стверджує, що не вчиняє будь-яких дій спрямованих щодо відчуження спірного об`єкта нерухомості, при цьому, наголошує, що станом на момент опублікування так званого «оголошення» від 29.04.2024 року на веб-сайті OLX, скаржник мав копії правовстановлюючих документів та технічної документації на спірний об`єкт нерухомості, оскільки відповідачем було такі документи надано у відповідь на письмовий запит позивача.

Разом з тим, відповідач зауважує, що на даний час не має доступу до спірного приміщення що належить йому на праві власності, що унеможливлює здійснення фото знімків такого об`єкту та відповідно подання подібних оголошень.

Окрім того, надані апелянтом копії знімків екрану, як докази відчуження відповідачем спірного приміщення, зроблені з невідомого пристрою, що є неналежними доказом у справі, відповідач у свою чергу ставить під сумнів такі докази та заперечує щодо їх належності до обставин справи які входять до предмету доказування.

Явка представників учасників справи

У судове засідання 24.07.2024 з`явились представник відповідача.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, у той же час, 24.07.2024 року на адресу суду направив заяву про розгляд справи без його, у зв`язку з неможливістю з`явитися до суду, вимоги апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні просив апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як вбачається з матеріалів оскарження у даній справі, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Лазурний блюз" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріл Діл" про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Як зазначалося вище, у позові заявник просить витребувати з незаконного володіння ТОВ «Ріл Діл» об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 00: нежитлове приміщення № 622б, загальною площею 219,9 кв.м., яке є технічним приміщенням (технічне горище) загального користування, що розташоване у будинку АДРЕСА_1 та належить на праві власності ОСББ "Лазурний блюз" в силу Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». Власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками нерухомого майна з реєстраційним номером 00, яке призначене для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців, а тому спірне майно не могло бути набутим ТОВ «Ріл Діл» у приватну власність і передача такого майна у статутний капітал відповідача є неправомірною та недійсною.

06.05.2024 року через відділ діловодства суду від Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Лазурний блюз" надійшла заява про забезпечення позову, в якій позивач просить вжити заходи забезпечення позову шляхом:

- накладення арешту на нежитлове приміщення № 622б загальною площею 219,9 кв.м., розташоване у будинку АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 00;

- заборони ТОВ «Ріл Діл» відчужувати, в тому числі, але не виключно, шляхом внесення до статутного капіталу інших юридичних осіб, передачі у спільну власність (з визначенням часток або без такого), змінювати (в тому числі, але не виключно, шляхом реконструкції) чи здійснювати поділ нерухомості, вчиняти дії щодо зміни адреси нерухомості стосовно об`єкту нерухомого майна з реєстраційним номером 00: нежитлове приміщення № 622б, загальною площею 219,9 кв.м., яке розташоване у будинку АДРЕСА_1;

- заборони державним реєстраторам прав на нерухоме майно, Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міській, районній, районній у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим суб`єктам державної реєстрації прав відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» вчиняти будь-які реєстраційні дії у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо нежитлового приміщення № 622б загальною площею 219,9 кв.м., яке розташоване у будинку АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 00;

- заборони будь-яким іншим особам вчиняти дії, спрямовані на припинення права власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Ріл Діл» на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 00: нежитлове приміщення № 622б, загальною площею 219,9 кв.м., яке розташоване у будинку АДРЕСА_1 .

У обґрунтування своєї заяви позивач зазначає, що ймовірне відчуження спірного нерухомого майна на користь третіх осіб та реєстрація права власності на вказане майно за набувачами значно ускладнить або навіть унеможливить виконання рішення суду та ефективне відновлення порушених майнових інтересів заявника, за захистом яких він звернувся до суду.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом (ч. 2 ст. 136 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з частиною 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 4 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Суд наголошує, що забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Інститут забезпечення позову передбачає можливість захисту особою порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (Рішення Конституційного Суду України від 31.05.2011 року №4-рп/2011), сприяє виконанню рішень суду і гарантує можливість реалізації кожним конституційного права на судовий захист, встановленого ст.55 Конституції України (Рішення Конституційного Суду України від 16.06.2011 року №5-рп/2011).

Отже, заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників справи; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даної справи.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Господарський суд не повинен вживати таких заходів до забезпечення позову, які фактично є тотожними задоволенню заявлених вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), наявне у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитися за якістю на момент виконання рішення.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними з заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Рішенням Конституційного Суду України у справі №3-рп/2003р від 30.01.2003 року визначено, що правосуддя за своєю суттю визнається таким за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Відповідно до ст.17 Закону України ,,Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" та ст. 11 ГПК України суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з справ людини як джерело права.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову. При цьому, вжиття заходів до забезпечення позову має на меті запобігти утрудненню чи неможливості виконання рішення господарського суду, прийнятого за результатами розгляду справи.

Згідно статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Таким чином, Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

За приписами ч. 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Частиною 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема, є верховенство права, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, диспозитивність та пропорційність.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" є, зокрема, забезпечення права кожному на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Отже, вирішуючи питання щодо забезпечення позову суд зобов`язаний виходити із інтересів позивача і вимог Конституції України щодо обов`язковості виконання рішень суду та вживати всі необхідні дії для забезпечення виконання рішення.

Згідно пункту 87 рішення Європейського суду з прав людини від 06.09.2005 р. у справі "Салов проти України" принцип рівності сторін у процесі є лише одним з елементів більш широкого поняття справедливого судового розгляду, яке також включає фундаментальний принцип змагальності процесу (див. Ruiz-Mateos v. Spain, рішення від 23.06.1993, серія A, № 262, с. 25, § 63). Більш того, принцип рівності сторін у процесі - у розумінні "справедливого балансу" між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (див. DomboBeheer B. V. v. theNetherlands, рішення від 27.10.1993, серія A, N 274, с. 19, § 33 та Ankerl v. Switzerland, рішення від 23.10.1996, Reports 1996-V, стор. 1567-68, § 38). Принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них (див. рішення у справі Ruiz-Mateos, наведене вище, с. 25, § 63).

Так, відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Суд зазначає, що у відповідності до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Тобто, забезпечення позову не може ґрунтуватись лише на припущеннях заявника щодо дій відповідача у майбутньому.

В свою чергу суд зазначає, що підстави для вжиття заходів забезпечення позову повинні оцінюватись судом у безпосередньому зв`язку з предметом позовних вимог та з позиції ймовірності настання несприятливих наслідків для позивача в разі неможливості виконання рішення суду в майбутньому.

Як встановлено судом, в обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач зазначає, що невжиття заходів забезпечення позову унеможливить ефективний захист порушених прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду першої інстанції, та значно ускладнить виконання рішення суду у разі задоволення позову, позаяк існує реальний ризик відчуження відповідачем - ТОВ "Ріл Діл", яке є власником спірного об`єкту нерухомості на даний час, під час розгляду справи № 910/4786/24 вказаного нерухомого майна на користь третіх осіб, що в подальшому, на переконання позивача, зробить неможливим виконання рішення суду.

Так, в поданій суду 03.05.2024 року заяві ОСББ «Лазурний блюз» стверджує про те, що наданий час відповідач - ТОВ "Ріл Діл" вчинено реальні дії з підготовки до продажу об`єкту нерухомого майна з метою його відчуження на користь третіх осіб, зокрема, позивач зазначає про наявність на сайті «Olx» (за посиланням https://www.olx.ua/d/uk/obyavlenie/prodazh-nezhitlovogo-primschennya-v-zhk-lazurniy-blyuz-m-lvoberezhna-IDTWtOU.html?reason=seller_profile) оголошення від 29.04.2024 року про продаж об`єкту нерухомості: «Продаж нежитлового приміщення в ЖК «Лазурний блюз» м. Лівобережна», та надає розруківку з відповідного Інтернет - ресурсу. Тобто, за твердженням заявника, є всі підстави вважати, що вищевказаний об`єкт нерухомості може бути відчужений на користь третіх осіб, що в свою чергу, унеможливить виконання рішення у даній справі.

Утім, за висновком суду першої інстанції з якими погоджується суд апеляції, такі доводи заявника є лише його припущеннями та побоюваннями, які не підтверджені належними засобами доказування та не можуть бути прийняті судом до уваги в якості обставин, що свідчать про реальну загрозу невиконання рішення суду по даній справі.

Як встановлено місцевим господарським судом, з наданого позивачем скріншоту оголошення від 29.04.2024 року на веб-сайті «Olx» вбачається, що продається нежитлове приміщення в ЖК «Лазурний блюз», м. Лівобережна, загальною площею 391,5 м. кв, за адресою: АДРЕСА_1, а продавцем за цим оголошенням є Александр, місцезнаходження - Київ, Дніпровський район, тоді як, у предметом спору у даній справі є витребування з чужого незаконного володіння нежитлове приміщенням № 622б, загальною площею 219,9 кв.м., яке розташоване у будинку АДРЕСА_1 , за вказаних обставин колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновками місцевого суду в тій частині, що суд при дослідженні доданих до заяви доказів, як підстави для задоволення заяви про забезпечення позову, позбавлений можливості достовірно ідентифікувати предмет продажу із предметом позову.

Окрім того, колегія суддів звертає увагу на неточності і у публікації щодо плану на нежитлове приміщення, так згідно вказаної скрин-шот копії плану нежитлового приміщення останнє стосується нежитлового приміщення №622б, поверх ХХІІІ, літ. «А», по вул. Туманяна, буд. 15-а, у м. Києві, тоді як, як предметом позову є витребування нежитлового приміщенням № 622б, яке розташоване у будинку АДРЕСА_1 , вказане в сукупності свідчить про суперечність доказів долучених позивачем до заяви.

Колегія суддів також погоджується з висновками місцевого суду і в тій частині, що вказане оголошення не дає змоги дійти висновку та /або достовірно встановити, що продаж спірного майна здійснює саме відповідач - ТОВ "Ріл Діл", за умови, що виставлений на продаж об`єкт нерухомості є тим самим спірним об`єктом, який позивач просить витребувати.

Окрім того, колегія суддів враховує доводи відповідача про те, що останній обмежений у доступі до приміщення, а тому не міг здійснити фотознімки та виставити спірний об`єкт на продаж.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду з позовом про витребування з незаконного володіння нежитлового приміщення, лише після звернення відповідача із заявою про надання доступу до спірного приміщення та одержання відповідних ключів доступу до будинку та його інфраструктури, за наведеного очевидним є те, що відповідач станом щонайменше на грудень 2023 та лютий 2024 року не мав доступу до спірного приміщення, разом з тим, колегією суддів враховано, що під час розгляду даної апеляційної скарги, відповідачем у даній справі було заявлено зустрічну позовну заяву з вимогою про усунення перешкод у користуванні майном, який ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.06.2024 був прийнятий судом до розгляду спільно з первісним позовом, а тому, висновок про наявність будь-якого доступу відповідача до спірного приміщення буде передчасним з огляду на наявність відповідного спору.

Будь-яких інших підстав для вжиття заходів забезпечення позову, окрім посилання на можливість відчуження спірного нерухомого майна відповідачем, заявником в поданій суду заяві не наведено.

За результатами аналізу позовних матеріалів та заяви про забезпечення позову колегія суддів зазначає, що вказані в останній обставини за умови відсутності будь-яких достовірних доказів на підтвердження таких фактів не надають суду можливості дійти беззаперечних стверджувальних висновків щодо вчинення відповідачем дій, спрямованих на відчуження спірного нерухомого майна, відповідно, не можуть визначатись судом як безумовна підстава для застосування забезпечення позову, позаяк подана ОСББ «Лазурний блюз» заява про забезпечення позову за своїм змістом зводиться лише до припущень щодо можливості відчуження відповідачем спірного нерухомого майна, та як наслідок, неможливості чи істотного ускладнення в майбутньому виконання судового рішення, та не містить будь-якого обґрунтування та надання доказів неможливості або ускладнення такого виконання.

Відтак, за результатами оцінки доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості, співмірності та адекватності визначеного заявником заходу забезпечення позову, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення зазначеної заяви.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції враховує висновки Європейського суду з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006), в якому зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі скаржнику було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин згідно з нормами матеріального та процесуального права.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно із ч. 1 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Нормою ст. 276 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладені обставини, ухвала Господарського суду міста Києва від 10.05.2024 у справі № 910/4786/24 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, і підстав для її скасування чи зміни не вбачається.

За таких обставин, підстави для задоволення апеляційної скарги Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Лазурний блюз" відсутні.

Судові витрати

У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги судові витрати за її розгляд відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на скаржника.

Керуючись ст. 74, 129, 269, 271, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Лазурний блюз" залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.05.2024 у справі № 910/4786/24 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

4. Матеріали оскарження у даній справі повернути до місцевого господарського суду.

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню.

Повний текст постанови складено та підписано 24.07.2024.

Головуючий суддя С.Р. Шевчук

Судді С.В. Владимиренко

А.М. Демидова