ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.07.2024 Справа № 914/3681/23(914/777/24)

Господарський суд Львівської області у відкритому судовому засіданні розглянувши матеріали позовної заяви: Публічного акціонерного товариства «Нафтопереробний комплекс-Галичина», м. Дрогобич, Львівська область

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтасіті», м. Дніпро

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: розпорядник майна боржника Ткачук Олександр Вікторович

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Публічне акціонерне товариство «Укрнафта», м. Київ

про: зобов`язання повернути нафтопродукти

у межах справи про банкрутство № 914/3681/23

за заявою: Публічного акціонерного товариства «Укрнафта», м. Київ

про: банкрутство Публічного акціонерного товариства «Нафтопереробний комплекс - Галичина» (82100, Львівська область, м. Дрогобич, вулиця Бориславська, будинок 82; ідентифікаційний код 00152388)

Суддя Артимович В.М.

секретар судового засідання Березюк Ю.О.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

розпорядник майна: не з`явився

від ПАТ «Укрнафта»: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою суду від 26.12.2023 відкрито провадження у справі про банкрутство Публічного акціонерного товариства «Нафтопереробний комплекс Галичина» (82100, Львівська область, м. Дрогобич, вулиця Бориславська, будинок 82; ідентифікаційний код 00152388); введено процедуру розпорядження майном Публічного акціонерного товариства «Нафтопереробний комплекс Галичина» (ідентифікаційний код 00152388); призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Ткачука Олександра Вікторовича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 113 від 04.02.2013); постановлено оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство Публічного акціонерного товариства «Нафтопереробний комплекс Галичина» (82100, Львівська область, м. Дрогобич, вулиця Бориславська, будинок 82; ідентифікаційний код 00152388); призначено попереднє засідання суду

25.03.2024 на адресу суду поступила позовна заява Публічного акціонерного товариства «Нафтопереробний комплекс-Галичина» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтасіті» про зобов`язання повернути нафтопродукти.

Ухвалою суду від 10.04.2024 було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 15.05.2024.

14.05.2024 від арбітражного керуючого Ткачука О.В. надійшло клопотання про вступ у справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача.

Ухвалою суду від 21.05.2024 клопотання Ткачука О.В. було задоволено, залучено до участі у даній справі розпорядника майна боржника Ткачука Олександра Вікторовича третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача, розгляд справи відкладено на 12.06.2024.

11.06.2024 від розпорядника майна Ткачука О.В. надійшло клопотання про залучення до участі у даній справі Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» третьою особою без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача.

Ухвалою суду від 12.06.2024 клопотання Ткачука О.В. було задоволено, залучено до участі у даній справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Публічне акціонерне товариство «Укрнафта», розгляд справи відкладено на 10.07.2024.

10.07.2024 від Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» надійшли письмові пояснення щодо позовних вимог, в яких товариство повністю підтримало позов.

У судове засідання 10.07.2024 з`явилися представник позивача, розпорядник майна боржника Ткачук О.В. та представник ПАТ «Укрнафта», відповідач явку свого представника не забезпечив.

У засіданні позивач роз`яснив позовні вимоги, розпорядник майна та представник третьої особи ПАТ «Укрнафта підтримали позицію боржника.

Ухвалою суду від 10.07.2024 розгляд справи було відкладено на 12.07.2024.

У судове засідання 12.07.2024 сторони явку своїх уповноважених представників не забезпечили.

З огляду на наведене, враховуючи зібрані у справі докази, відсутність позиції відповідача, який належним чином повідомлений про розгляд справи, беручи до уваги, що розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи без явки сторін.

Досліджуючи матеріали справи та наявні докази, суд зазначає таке.

Між Публічним акціонерним товариством «Нафтопереробний комплекс-Галичина» (замовником) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Нафтасіті» (виконавцем) 24 червня 2019 року було укладено договір про надання послуг № 722, предметом якого було зобов`язання виконавця надати замовнику послуги з перевалки світлих нафтопродуктів, а замовник зобов`язався прийняти та оплатити надані виконавцем послуги на наступних умовах:

1. приймання товару Замовника в резервуари виконавця на його акцизних складах;

2. розміщення та тимчасове накопичення товару в резервуарах виконавця до навантаження товару на автомобільний транспорт;

3. навантаження товару на транспорт та оформлення необхідної транспортної документації.

На виконання умов договору 30 червня 2019 року згідно акту - приймання передачі №001-06/20 нп замовник передав, а виконавець прийняв нафтопродукти в загальній кількості 57586,803 т, в тому числі паливо дизельне ДП-Л-Євро 4-В0 згідно з ДСТУ 7688:2015 в кількості 4915,021 т та паливо дизельне ДП-З-Євро 4-В0 згідно з ДСТУ 7688:2015 в кількості 1829,245 т.

За актом приймання-передачі №001-06/20НП від 30 червня 2020 року відповідач частково повернув позивачу нафтопродукти, в тому числі паливо дизельне ДП-Л- Євро 4-В0 згідно з ДСТУ 7688:2015 в кількості 2619,495 т.

У подальшому, сторони періодично проводили звірку залишків нафтопродуктів, які знаходяться на складах виконавця, що підтверджується наступними актами звірки нафтопродуктів ПАТ «НПК-Галичина» та ТОВ «Нафтасіті»:

- акт № 01-12/20 від 31 грудня 2020 року;

- акт №01-12/21 від 31 грудня 2021 року;

- акт №01-06/22 від 30 червня 2022 року.

Згідно акту звірки залишку нафтопродуктів №01-06/22 від 30 червня 2022 року на складах ТОВ «Нафтасіті» знаходилося 4125,771 т нафтопродуктів, зокрема паливо дизельне ДП-Л-Євро 4-В0 згідно з ДСТУ 7688:2015 в кількості 2296,526 т та паливо дизельне ДП-З-Євро 4-В0 згідно з ДСТУ 7688:2015 в кількості 1829,245 т.

Як стверджує позивач, така ж кількість нафтопродуктів підтверджується даними бухгалтерського обліку ПАТ «НПК-Галичина».

Відповідно до п.9.2 договору строк його дії завершився 31 грудня 2022 року та не продовжувався.

Позивач зазначає, що станом на час подання позовної заяви ПАТ «НПК-Галичина» не отримувала жодної інформації про будь-яке переміщення нафтопродуктів, які повинні знаходитись на складах ТОВ «Нафтасіті».

У порядку досудового врегулювання спору позивачем скеровувалась на адресу відповідача вимога від 27.12.2023 року №32/23-335 про повернення нафтопродуктів, однак жодної відповіді від ТОВ «Нафтасіті» не було отримано.

Таким чином, позиція позивача зводиться до того, що у володінні відповідача перебувають нафтопродукти: паливо дизельне ДП-Л-Євро 4-В0 згідно з ДСТУ 7688:2015 в кількості 2296,526 т та паливо дизельне ДП-З-Євро 4-В0 згідно з ДСТУ 7688:2015 в кількості 1829,245 т, які підлягають поверненню ПАТ «НПК- Галичина».

Публічне акціонерне товариство «Укрнафта» у своїх письмових поясненнях підтримуючи позицію позивача, викладену у позовній заяві звертало увагу суду на наступне.

02.07.2019 між Публічним акціонерним товариством «Укрнафта» (поклажодавець) та Публічним акціонерним товариством «Нафтопереробний комплекс-Галичина» (зберігачем) було укладено договір зберігання № 12/01/01/964-Р.

Предметом вказаного договору є надання послуг зберігання нафтопродуктів.

У подальшому, між Публічним акціонерним товариством «Укрнафта» (поклажодавцем) та Публічним акціонерним товариством «Нафтопереробний комплекс-Галичина» (зберігачем) до договору зберігання від 02.07.2019 № 12/01/01/964-Р було укладено додаткові угоди: від 31.01.2020, від 28.04.2020, від 08.12.2020, якими відповідні пункти та розділи договору викладено в новій редакції.

01.08.2019 між Публічним акціонерним товариством «Укрнафта» (поклажодавцем) та Публічним акціонерним товариством «Нафтопереробний комплекс-Галичина» (зберігачем) до договору зберігання від 02.07.2019 № 12/01/01/964-Р було підписано акт приймання передачі нафтопродуктів на зберігання № 08/01.

Відповідно до вказаного акту Публічним акціонерним товариством «Укрнафта» на збереження Публічному акціонерному товаристві «Нафтопереробний комплекс-Галичина» було передано 44345,387 т нафтопродуктів.

30.11.2022 між Публічним акціонерним товариством «Укрнафта» (поклажодавцем) та Публічним акціонерним товариством «Нафтопереробний комплекс-Галичина» (зберігачем) до договору зберігання від 02.07.2019 № 12/01/01/964-Р було підписано акт інвентаризації нафтопродуктів.

Згідно вказаного акту на умовах EXW - у резервуарах нафтобаз, що належать ТОВ «Нафтасіті», за договором від 02.07.2019 № 12/01/01/964-Р зберігаються нафтопродукти Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» в обсязі 4125,771 т.

30.11.2022 між Публічним акціонерним товариством «Укрнафта» (поклажодавцем) та Публічним акціонерним товариством «Нафтопереробний комплекс-Галичина» (зберігачем) підписано акт наданих послуг по зберіганню нафтопродуктів в загальній кількості 4125,771 т.

31.12.2022 між Публічним акціонерним товариством «Укрнафта» (поклажодавцем) та Публічним акціонерним товариством «Нафтопереробний комплекс-Галичина» (зберігачем) до договору зберігання від 02.07.2019 № 12/01/01/964-Р було підписано акт інвентаризації нафтопродуктів.

Згідно вказаного акту на умовах EXW - у резервуари нафтобаз, що належать ТОВ «Нафтасіті», за договором від 02.07.2019 № 12/01/01/964-Р зберігаються нафтопродукти Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» в обсязі 4125,771 т.

Факт зберігання нафтопродуктів Публічного акціонерного товариства «Укрнафта», в тому числі в обсязі 4125,771 т в резервуарах нафтобаз, що належать ТОВ «Нафтасіті», станом на 31.12.2021 підтверджується довідкою, підписаною генеральним директором ТОВ «Нафтасіті».

Враховуючи наведене, Публічне акціонерне товариство «Укрнафта» вважає, що паливо дизельне ДП-Л-Євро 4-В0 згідно з ДСТУ 7688:2015 в кількості 2296,526 т та паливо дизельне ДП-З-Євро 4-В0 згідно з ДСТУ 7688:2015 в кількості 1829,245 т, а всього в загальному обсязі в обсязі 4125,771 т, яке є предметом розгляду по справі №914/3681/23(№914/777/24), є власністю Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» та було передане Публічному акціонерному товариству «Нафтопереробний комплекс-Галичина» на зберігання відповідно до умов договору від 02.07.2019 № 12/01/01/964-Р. Відтак, третя особо підтримує позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач у жодне судове засідання не з`явився, відзиву на позов не подав.

Згідно приписів ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зазначена норма кореспондується з приписами статті 193 Господарського кодексу України.

Так, у відповідності до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Як вбачається з ч.2 ст.193 Господарського кодексу України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою ля застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Частиною 7 ст.193 Господарського кодексу України встановлено, що не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язання, крім, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Приписами абз. 1 ч. ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом встановлено, що договірні відносини позивача та відповідача щодо надання послуг із зберігання нафтопродуктів припинилися 31.12.2022 відповідно до п. 9.2 договору.

Водночас, матеріалами справи підтверджено, що станом на момент закінчення договору на складах відповідача перебувало на зберіганні 4125,771 т нафтопродуктів, які не було повернуто ПАТ «НПК-Галичина». Більше того, на вимогу позивача від 27.12.2023 повернути вказані нафтопродукти, відповідач відповіді не надав та паливо не повернув.

Як зазначено у ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З огляду на наведене, враховуючи зібрані докази та встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення повністю.

Згідно із ч. 5 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Враховуючи наведене, оскільки учасники провадження у даній справі в судове засідання 12.07.2024 не з`явилися, рішення складено та підписано 24.07.2024.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 7, 48 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 86, 74-79, 123, 129, 236, 238, 240, 241, 242, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Нафтасіті» (49022, м. Дніпро, вул. Океанська, 11, ідентифікаційний код 40560703) повернути Публічному акціонерному товариству «Нафтопереробний комплекс-Галичина» (82100, Львівська область, м. Дрогобич, вулиця Бориславська, будинок 82; ідентифікаційний код 00152388) паливо дизельне ДП-Л-Євро 4-В0 згідно з ДСТУ 7688:2015 в кількості 2296,526 т та паливо дизельне ДП-З-Євро 4-В0 згідно з ДСТУ 7688:2015 в кількості 1829,245 т.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтасіті» (49022, м. Дніпро, вул. Океанська, 11, ідентифікаційний код 40560703) на користь Публічного акціонерного товариства «Нафтопереробний комплекс-Галичина» (82100, Львівська область, м. Дрогобич, вулиця Бориславська, будинок 82; ідентифікаційний код 00152388) 3028,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

4. Наказ видати відповідно до ст. 327 ГПК України після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені ст. 241 ГПК України, та може бути оскаржено в порядку та строки, визначені ст. ст. 256, 257 ГПК України.

Суддя Артимович В.М.