ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.07.2024 Справа № 917/535/24

Суддя Господарського суду Полтавської області Дмитро Сірош, розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом

Компанії «Byrass Consultants Limited», Юридична адреса: 1660,Cyprus, Nicosia, Karpenisi str., 30, адреса для листування: 02125, м. Київ, бульвар Перова, буд. 15, 2

до Фізичної особи підприємця Золотарьової Лесі Анатоліївни,

АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_1

про стягнення заборгованості за договором оренди,

без виклику представників сторін.

Обставини справи: Компанія «Byrass Consultants Limited» звернулася з позовом до Фізичної особи - підприємця Золотарьової Лесі Анатоліївни про стягнення заборгованості за договором оренди № 02/06 від 25.02.2020 у розмірі 75 900 (сімдесят п`ять тисяч дев`ятсот) грн 12 коп., що еквівалентно 1 934 (одні тисячі дев`ятсот тридцяти чотирьом) доларам 88 центам США, з урахуванням курсу долару НБУ, який станом на дату складання позову 28.03.2024 становив 39,2273 грн за 1 долар США.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору поставки в частині своєчасного та в повному обсязі здійснення орендних платежів.

Відповідач відзив на позов, у визначений у відповідності до положень Господарського процесуального кодексу України строк, не подав.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 03.04.2024 суд залишив позовну заяву без руху на підставі частини 1статті 174 Господарського процесуального кодексу України, встановив спосіб усунення недоліків позовної заяви та строк усунення недоліків позовної заяви - 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Позивач, у встановлений судом строк, усунув недоліки позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 16.04.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цій справі; розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Згідно з частиною 13 статті 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до частини 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Згідно зі статтею 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

У зв`язку з тим, що необхідних для вирішення спору доказів, наявних у матеріалах справи достатньо, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Відповідно до частини 2 статті 233 Господарського процесуального кодексу України рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (частина 5 статті 240 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши матеріали справи, суд

УСТАНОВИВ:

25.02.2020 Компанія «Byrass Consultants limited» та Фізична особа - підприємець Золотарьова Леся Анатоліївна (далі - відповідач, Орендар) уклали договір оренди № 02/06.

Відповідно до умов пункту 1.1 договору, орендодавець передає, а орендар приймає у тимчасове, строкове, платне користування нерухоме майно, а саме: приміщення загальною площею 74,5 кв. м, яке розташоване за адресою: Полтавська область, місто Миргород, вулиця Гоголя, будинок 105 (далі орендоване майно) для використання його орендарем.

Підписанням цього договору, орендодавець надає орендареві право користування орендованим майном, відповідно до умов цього договору, у якості магазину непродуктових товарів протягом строку дії цього договору оренди.

Умовами пункту 1.2 договору визначено, що орендоване майно належить на праві власності орендодавцеві на підставі свідоцтва про право власності від 27.11.2002 № 744.

Пунктом 1.9 договору сторони погодили, що орендоване майно передається орендарю в нормальному технічному стані та придатному для використання з метою оренди на підставі акту приймання-передавання орендованого майна, який є його невід`ємною частиною.

Згідно з пунктом 2.1 договору орендодавець протягом 5 (п`яти) робочих днів з дня підписання цього договору передає, а орендар приймає у користування орендоване майно, що оформлюється Актом приймання-передавання орендованого майна, який підписується сторонами. З цього моменту починається обчислення строку оренди за цим договором.

Відповідно до умов пункту 3.1 договору за користування орендованим майном орендар сплачує щомісячно орендодавцеві орендну плату в українській національній валюті гривні по курсу долара США у відношенні до української гривні.

Пунктом 3.2 договору сторони погодили та визначили, що протягом 5 (п`яти) банківських днів після дати підписання сторонами цього договору, орендар має сплатити орендодавцю орендну плату за перший місяць оренди, що складає суму в гривні, еквівалентну 350 (трьомстам п`ятдесяти) доларам США по курсу долара США у відношенні до української гривні без ПДВ.

Крім того, протягом 5 (п`яти) банківських днів після дати підписання сторонами договору, орендар має сплатити орендодавцю гарантійний платіж, що складає суму в гривні, еквівалентну 350 (трьомстам п`ятдесяти) доларам США по курсу долара США у відношенні до української гривні без ПДВ.

Протягом всього строку дії договору, сума гарантійного платежу орендаря має дорівнювати розміру орендної плати за 1 (один) місяць строку оренди. У будь-якому випадку курс долара США у відношенні до української гривні не може бути меншим офіційного валютного курсу станом на день здійснення оплати.

Відповідно до пункту 3.3 договору сторони погодили, що гарантійний платіж, повністю внесений орендарем, зараховується в рахунок оплати орендної плати за останній місяць строку оренди по курсу долара США у відношенні до української гривні на момент виникнення зобов`язань у орендаря щодо оплати гарантійного платежу, водночас сума орендної плати за останній місяць оренди, не покрита гарантійним платежем, підлягає оплаті в загальному порядку, передбаченому договором.

У випадку розірвання та/або припинення договору, гарантійний платіж або будь-яка решта такого підлягає зарахуванню в рахунок оплати орендної плати за останній місяць строку оренди.

У разі не внесення та/або не в повному розмірі внесення орендарем гарантійного платежу в порядку та строки, передбачені пунктом 3.2 цього договору, орендар сплачує орендодавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми не сплаченого гарантійного платежу, за кожен день такого прострочення, а також орендодавець матиме право розірвати цей договір в односторонньому порядку відповідно до умов договору.

Пунктом 3.6 договору передбачено, що для уникнення непорозумінь сторони погодили, що гарантійний платіж жодним чином не обмежує відповідальності орендаря у випадку неналежного виконання орендарем своїх зобов`язань за цим договором.

Пунктом 3.7 договору передбачено, що загальна сума орендної плати в місяць за цим договором складає суму в гривні еквівалентну 350 (трьомстам п`ятдесяти) доларам США по курсу долара США у відношенні до української гривні без ПДВ, і визначається згідно умов цього договору.

Згідно з пунктом 7.1 договору сторони дійшли згоди, що договір є юридично дійсним, обов`язковим до виконання сторонами і при порушенні сторонами його умов може бути примусово виконаний на підставі рішення суду згідно чинного законодавства України.

Пунктом 10.1 договору передбачено, що усі спори, розходження чи вимоги, які виникають із договору чи у зв`язку із ним, у тому числі, які стосуються його виконання, порушення, припинення чи визнання недійсним, підлягають вирішенню у суді згідно з чинним законодавством України.

Відповідно до акту приймання-передавання орендованого майна від 25.02.2020 орендодавець передав, а орендар прийняв орендоване майно, а саме: приміщення загальною площею 74,5 кв. м, яке розташоване за адресою: Полтавська область, місто Миргород, вулиця Гоголя, будинок 105. Сторони погодили, що орендоване майно передається у належному стані разом із обладнанням (інвентарем), що визначений згідно з переліком.

Заборгованість у розмірі 1 934 (однієї тисячі дев`ятсот тридцяти чотирьом) доларам 88 центам США у відповідача перед позивачем виникла починаючи з моменту укладання договору оренди, що підтверджується розрахунком заборгованості за період з 25.02.2020 до 24.09.2021.

Як убачається з матеріалів справи, з метою вжиття заходів досудового врегулювання спору позивач неодноразово звертався до відповідача із претензіями щодо необхідності сплати заборгованості з орендної плати за договором оренди № 99 від 13.02.2024, проте відповідач не виконав вимог претензій.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позову, суд виходив з наступного.

Статтею 73 Закону України "Про міжнародне приватне право" визначено, що іноземці, особи без громадянства, іноземні юридичні особи, іноземні держави (їх органи та посадові особи) та міжнародні організації (далі - іноземні особи) мають право звертатися до судів України для захисту своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 статті 7 Закону України "Про міжнародне приватне право" визначено, що при визначенні права, що підлягає застосуванню, суд чи інший орган керується тлумаченням норм і понять відповідно до права України, якщо інше не передбачено законом.

Згідно з вимогами статті 74 Закону України "Про міжнародне приватне право" процесуальна правоздатність і дієздатність іноземних осіб в Україні визначаються відповідно до права України.

Відповідно до статті 365 Господарського процесуального кодексу України, іноземні особи мають такі самі процесуальні права і обов`язки, що і громадяни України та юридичні особи, створені за законодавством України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до частини 1 статті 3 Господарського процесуального кодексу України України судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Укладений сторонами договір № 02/06 від 25.02.2020 за своєю правою природою є договором оренди. Відтак, між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 58 Цивільного кодексу України та Глави 30 Господарського кодексу України.

Відповідно до статті 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (Орендодавець) передає другій стороні (Орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з статтею 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 06.11.2019 у справі № 909/51/19 вказав, що ключовою рисою цивільного права є автономія волі сторін, яка знаходить своє втілення у принципі свободи договору.

Свобода договору, закріплена у якості однієї із засад цивільного законодавства, сформульована у статтях 6 та 627 Цивільного кодексу України, відповідно до яких сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Свобода договору включає й вільне визначення сторонами його умов, де фіксуються взаємні права та обов`язки учасників. Зміст договору становлять умови як ті, що погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові на підставі чинного законодавства.

У частині 1 статті 638 Цивільного кодексу України зазначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Приписами частини 1 статті 284 Господарського кодексу України унормовано, що істотними умовами договору оренди є: об`єкт оренди (склад і вартість майна з урахуванням її індексації); строк, на який укладається договір оренди; орендна плата з урахуванням її індексації; порядок використання амортизаційних відрахувань; відновлення орендованого майна та умови його повернення або викупу.

Отже, сторони визначили та погодили всі істотні умови договору, взаємні права та обов`язки кожної із сторін, а також відповідальність сторін у разі порушення умов договору.

За приписами статті 173 Господарського кодексу України один суб`єкт господарського зобов`язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із частиною 1, 4 статті 251 Цивільного кодексу України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.

Відповідно до частини 1 статті 765 Цивільного кодексу України наймодавець зобов`язаний передати наймачеві майно негайно або у строк, встановлений договором найму.

Умовами пункту 1.9 договору сторони погодили, що орендоване майно передається орендарю в нормальному технічному стані та придатному для використання з метою оренди на підставі Акту приймання-передавання орендованого майна, який є його невід`ємною частиною.

Пунктом 2.1 договору сторони передбачили, що орендодавець протягом 5 (п`яти) робочих днів з дня підписання цього договору передає, а орендар приймає у користування орендоване майно, що оформлюється актом приймання-передавання орендованого майна, який підписується сторонами. З цього моменту починається обчислення строку оренди за цим договором.

З акту приймання-передавання орендованого майна від 01.08.2017 убачається, що орендодавець передав, а орендар прийняв орендоване майно, а саме: приміщення загальною площею 74,5 кв. м, яке розташоване за адресою: Полтавська область, місто Миргород, вулиця Гоголя, будинок 105.

Зазначений акт приймання-передавання орендованого майна від 25.02.2020 підписано орендодавцем та орендарем без будь-яких зауважень, підписи яких скріплено відтисками печаток. Водночас сторони погодили, що орендоване майно передається у належному стані разом із обладнанням (інвентарем), що визначений згідно з переліком.

Отже, суд установив, що позивач належним чином виконав взяті на себе зобов`язання за договором оренди № 02/06 від 25.02.2020 та надав відповідачу у строкове, платне користування орендоване майно у належному стані.

Відповідно до частини 1 статті 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Частиною 5 статті 762 Цивільного кодексу України унормовано, що плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Умовами пункту 3.1 договору передбачено, що за користування орендованим майном орендар сплачує щомісячно орендодавцеві орендну плату в українській національній валюті гривні по курсу долара США у відношенні до української гривні.

Пунктом 3.2 договору сторони погодили та визначили, що протягом 5 (п`яти) банківських днів після дати підписання сторонами цього договору, орендар має сплатити орендодавцю орендну плату за перший місяць оренди, що складає суму в гривні, еквівалентну 350 (трьомстам п`ятдесяти) доларам США по курсу долара США у відношенні до української гривні без ПДВ.

Згідно з пунктом 3.7 договору загальна сума орендної плати в місяць за цим договором складає суму в гривні еквівалентну 350 (трьомстам п`ятдесяти) доларам США по курсу долара США у відношенні до української гривні без ПДВ.

Умовами пункту 3.8 договору передбачено, що орендна плата підлягає сплаті орендарю в сумі, зазначеній пунктами 3.2 та 3.7 договору без відрахування з цієї суми ПДВ та інших податків відповідно до законодавства, окрім податку на репатріацію, що утримується орендарем із суми орендної плати в порядку, передбаченому пунктом 3.9 договору.

Відповідно до пункту 3.9 договору із суми орендної плати орендар утримує та перераховує до бюджету податок із доходів нерезидента із джерелом їх походження з України від провадження господарської діяльності (податок на репатріацію) у розмірі та у порядку, встановленому чинним законодавством України (15 % від суми орендної плати або інший розмір, встановлений законами України на момент оплати).

Умовами пункту 3.12 договору сторони передбачили, що орендна плата, плата за послуги з утримання орендованого майна, гарантійний платіж та будь-які інші платежі, що підлягають сплаті орендарем орендодавцю за договором, вважаються внесеними та сплаченими належним чином та у повному обсязі тільки за умови своєчасної та повної оплати суми такого платежу, передбаченої умовами договору.

Пунктом 3.13 договору сторони погодили, що орендна плата вноситься орендарем щомісячно шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок орендодавця в період з 01 по 05 числа поточного місяця.

Згідно з пунктом 4.1. підпункту 4.1.2 договору орендар зобов`язується своєчасно та у повному обсязі сплачувати орендну плату та інші платежі визначені договором.

Натомість наявні матеріали справи свідчать про те, що відповідачем порушено взяті на себе зобов`язання за договором оренди № 02/06 від 25.02.2020 в частині здійснення повної та своєчасної сплати орендної плати.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Верховний Суд у постанові від 01.03.2021 у справі № 180/1735/16-ц зазначив, що принцип належного виконання зобов`язання полягає в тому, що виконання має бути проведене, зокрема у належний строк (термін).

Частиною 1 статті 631 Цивільного кодексу України визначено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Частинами 1, 2 статті 533 Цивільного кодексу України визначено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Отже, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за оренду приміщення у розмірі 75 900,12 грн, що еквівалентно 1 934 доларам 88 центам США, з урахуванням курсу долару НБУ, який станом на дату складання позову 28.03.2024 становив 39,2273 грн за 1 долар США.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 232 - 233, 237 - 238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця Золотарьової Лесі Анатоліївни ( АДРЕСА_1 ), ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь Компанії «Byrass Consultants limited» (1660, Cyprus, Nicosia, Karpenisi str., 30, 2, IBAN № НОМЕР_2 в АТ «КРИСТАЛБАНК», м. Київ, МФО 339050) заборгованість за оренду приміщення у розмірі 75 900 (сімдесят п`ять тисяч дев`ятсот) грн 12 коп., що еквівалентно 1 934 (одній тисячі дев`ятсот тридцяти чотирьом) доларам 88 центам США, з урахуванням курсу долару НБУ, який станом на дату складання позову 28.03.2024 року становив 39,2273 грн за 1 долар США та 43 374,72 грн судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення підписано 17.07.2024 у зв`язку з перебуванням судді у відпустці.

Суддя Дмитро СІРОШ