СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2024 року м. Харків Справа № 922/3585/23

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Слободін М.М., суддя Гребенюк Н.В. , суддя Шутенко І.А.

за участю секретаря судового засідання Соляник Н.В.

представники учасників справи не з`явились

розглянувши апеляційну скаргу ПрАТ «ХАРКІВЕНЕРГОЗБУТ» (вх.№2267Х/1) на рішення господарського суду Харківської області від 18.10.2023 у справі № 922/3585/23, повний текст якого складено та підписано 18.10.2023 суддею Лавровою Л.С. у приміщенні господарського суду Харківської області

за позовом Приватного акціонерного товариства «ХАРКІВЕНЕРГОЗБУТ» (Україна, 61037, Харківська область, місто Харків, вулиця Плеханівська, будинок 126, ідентифікаційний код особи 42206328)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІНАМЕКС» (Україна, 61105, Харківська область, місто Харків, вулиця Киргизька, будинок 15, ідентифікаційний код особи 32564792)

про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Харківської області звернулося Приватне акціонерне товариство «ХАРКІВЕНЕРГОЗБУТ» з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІНАМЕКС» та просить суд про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 387 641,40 грн, пені - 111 934,29 грн, трьох відсотків річних - 6 717,37 грн та інфляційних втрат - 11 007,84 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором № 21.01 від 01.07.2022 про постачання електричної енергії споживачу. Позивач вказує, що за період з жовтня 2022 року по травень 2023 року станом на 01.06.2023 за Відповідачем утворилася заборгованість, а саме: за спожиту електричну енергію у сумі всього разом з ПДВ 20 % - 387 641,40 грн., нарахована пеня за період з жовтня 2022 року по листопад 2022 року та з січня 2023 року по травень 2023 року у сумі 111 934,29 грн., 3% річних за період з жовтня 2022 року по листопад 2022 року та з січня 2023 року по гравець 2023 року у сумі 6717,37 грн., інфляційні втрати за період грудень 2022 року та з березня 2023 року по травень 2023 року у сумі 11007,84 грн.

Рішенням господарського суду Харківської області від 18.10.2023 у справі № 922/3585/23 частково задоволено позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «ХАРКІВЕНЕРГОЗБУТ».

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІНАМЕКС» (Україна, 61105, Харківська область, місто Харків, вулиця Киргизька, будинок 15, ідентифікаційний код особи 32564792) на користь Приватного акціонерного товариства «ХАРКІВЕНЕРГОЗБУТ» (Україна, 61037, Харківська область, місто Харків, вулиця Плеханівська, будинок 126, ідентифікаційний код особи 42206328) заборгованість в розмірі 387 641,40 грн, три відсотки річних - 6 717,37 грн, інфляційні втрати - 11 007,84 грн та 6 080,50 грн судового збору.

В частині позовних вимог про стягнення 111 934.29 грн пені відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовної вимоги в частині стягнення пені, суд зазначив, що позивачем нарахування пені здійснювалось в період дії заборони на нарахування та стягнення штрафних санкцій, встановленої п.16 постанови НКРЕКП №332 від 25.02.2022, а тому вимога позивача про стягнення пені за період з 14.10.2022 по 31.05.2023 у сумі 111 934,29 грн. задоволенню не підлягає.

ПрАТ «ХАРКІВЕНЕРГОЗБУТ» звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Харківської області у справі № 922/3585/23 від 18.10.2023 в частині відмови у стягнені пені у сумі 111 934,29 грн. за період з 14.10.2022 по 31.05.2023, судового збору у сумі 1 679,01 грн. та ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути на користь ПрАТ Харківенергозбут пеню за період з 14.10.2022 по 31.05.2023 у сумі 111 934,29 грн. та судовий збір у сумі 1 679,01 грн, в іншій частині рішення залишити без змін.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що постанова НКРЕКП від 25.02.2022 №332 «Про забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії на період дії в Україні воєнного стану» є підзаконним актом, а тому має меншу юридичну силу перед законами Цивільним кодексом України (стаття 611) та Господарським кодексом України (частини 1, 3 статті 549, статті 230, 231), Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», норми яких передбачають право сторін на застосування в договорі заходів відповідальності за порушення виконання грошового зобов`язання.

При цьому, як вказує апелянт, пункт 16 вищенаведеної постанови НКРЕКП передбачає лише зупинення нарахування санкцій на період дії воєнного стану, а не скасування таких санкцій, до того ж цей пункт містить лише рекомендації та настанови для учасників ринку електричної енергії щодо зупинення нарахування штрафних санкцій на період дії воєнного стану, а отже носить лише рекомендований та тимчасовий характер.

Отже, за висновком позивача, суд першої інстанції, відмовляючи у стягненні пені, помилково застосував норми Постанови НКРЕКП від 25.02.2022 №332, оскільки дана постанова суперечить вищевказаним законам, які відносно неї є нормативно правовим актам вищої юридичної сили.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 31.10.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПрАТ «ХАРКІВЕНЕРГОЗБУТ» (вх.№2267Х/1) на рішення господарського суду Харківської області від 18.10.2023 у справі № 922/3585/23. Справу призначено до розгляду на 05.12.2023.

05.12.2023 до Східного апеляційного господарського суду від ПрАТ "Харківенергозбут" надійшло клопотання про зупинення розгляду справи, в якому апелянт просить зупинити провадження у справі № 922/3585/23 до закінчення розгляду Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційної скарги у справі № 911/1359/22.

В обґрунтування клопотання про зупинення провадження апелянт зазначає, що спірним питанням у справі є застосування підпункту 16 п. 1 Постанови № 332 (доповненим згідно з Постанови № 413 від 26.04.2022), яким визначено зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" між учасниками ринку електричної енергії на період воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування. Аналогічна справа № 911/1359/22 знаходиться на розгляді Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 05.12.2023 зупинено апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПрАТ «ХАРКІВЕНЕРГОЗБУТ» на рішення господарського суду Харківської області від 18.10.2023 у справі № 922/3585/23 до закінчення перегляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №911/1359/22, та оприлюднення в Єдиному державному реєстрі судових рішень повного тексту постанови Верховного Суду у справі №911/1359/22.

Зобов`язано сторін повідомити Східний апеляційний господарський суд про усунення обставин, що спричинили зупинення провадження у справі.

27.05.2024 від позивача надійшло клопотання, в якому він просить поновити провадження у справі № 922/3585/23 посилаючись на те, що Верховним Судом у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у справі №911/1359/22 закінчено перегляд та винесено постанову.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 28.05.2024 клопотання ПрАТ «ХАРКІВЕНЕРГОЗБУТ» про поновлення провадження у справі № 922/3585/23 задоволено. Поновлено провадження у справі № 922/3585/23. Запропоновано учасникам справи протягом 15 днів надати апеляційному суду письмові пояснення із викладенням своєї правової позиції по справі з урахуванням висновків Верховного Суду, викладених у постанові по справі № 911/1359/22. Розгляд справи призначити на 09.07.2024.

25.06.2024 через систему «Електронний суд» від ПрАТ «ХАРКІВЕНЕРГОЗБУТ» надійшли додаткові пояснення у справі.

В вищевказаних письмових поясненнях позивач зазначає, що відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Аналогічна норма міститься в ч. 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус судді». В той же час жодна норма чинного законодавства України не встановлює обов`язку судів обов`язково застосовувати правові позиції Верховного Суду. Водночас, наведене в Постанові НКРЕКП формулювання саме про зупинення, а не припинення чи скасування нарахування та стягнення штрафних санкцій на період дії в Україні воєнного стану однозначно вказує про тимчасовість відповідного обмеження (рекомендації, настанови), яке не може відмінити ані норми ЦК України та ГК України (закону), ані умови укладеного між сторонами договору щодо відповідальності за порушення виконання грошового зобов`язання. Враховуючи, що на теперішній час справа знаходиться на розгляді суду апеляційної інстанції, позивач зауважує, що у разі відмови судом у задоволенні вимог про стягнення пені, позивач позбавляється права в повторному зверненні до суду з тими самими вимогами на підставі п. 2 ч.1 ст. 175 ГПК України, навіть після припинення чи скасування правового режиму воєнного стану, що є обмеженням права ПрАТ «Харківенергозбут».

Позивач вважає, що ухвалюючи рішення у цій справі, суд апеляційної інстанції задля дотримання балансу інтересів та прав сторін договору не позбавлений права, стягнувши нараховану за договором пеню, відтермінувати її примусове стягнення, шляхом визначення строку виконання рішення після спливу 30 днів після припинення або скасування воєнного стану.

Додаткових пояснень від відповідача до суду апеляційної інстанції не надходило.

В судове засідання 09.07.2024 представники сторін не з`явились, хоча були належним чином повідомлені по час та місце проведення судового засідання.

Ухвала Східного апеляційного господарського суду від 28.05.2024 була надіслана до електронних кабінетів учасників справи та отримана ними 28.05.2024.

Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч.12 ст.270 ГПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Оскільки судом апеляційної інстанції створено всі необхідні умови для реалізації сторонами своїх процесуальних прав, належним чином повідомлено сторін про час та місце розгляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності зазначених представників.

Щодо розумності строку розгляду справи судова колегія зазначає наступне.

За змістом ч. 1 ст. 273 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції розглядається протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Проте, 24.02.2022 Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 введено в Україні воєнний стан, який продовжено до 19.02.2023 (Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 16.11.2022 №2738-IX).

Відповідно до ст.26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства в умовах воєнного стану забороняється.

При цьому, згідно Рекомендацій прийнятих Радою суддів України щодо роботи судів в умовах воєнного стану, при визначенні умов роботи суду у воєнний час, рекомендовано керуватися реальною поточною обстановкою, що склалася в регіоні. У випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.

Враховуючи приписи статті 3 Конституції України, зважаючи на наявність активних військових дій та загрози небезпеки на території України, у тому числі в м. Харкові та Харківській області, а також особливого (дистанційного) режиму роботи Східного апеляційного господарського суду, обмеження доступу та відвідування працівниками та суддями будівлі Східного апеляційного господарського суду з міркувань безпеки, розгляд даної апеляційної скарги здійснений судом апеляційної інстанції у межах розумного строку в розумінні положень Господарського процесуального кодексу України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

Як правильно встановив місцевий господарський суд, у зв`язку з відокремленням функції з розподілу електричної енергії від функцій постачання електричної енергії, що визначено положеннями Закону України Про ринок електричної енергії від 13.04.2017 (далі - Закон), з 01.01.2019 ПрАТ Харківенергозбут є постачальником універсальних послуг на території Харківської області у відповідності до Постанови НКРЕКП від 26.10.2018 № 1268.

Згідно Договору про постачання електричної енергії споживачу № 21.01 від 01.07.2022 року, Товариство з обмеженою відповідальністю Вінамскс (далі - Відповідач, Споживач) є споживачем електричної енергії, яку постачає Приватне акціонерне товариство Харківенергозбут (далі - Позивач).

Позивач стверджував, що за період з жовтня 2022 року по травень 2023 року станом на 01.06.2023 за Відповідачем утворилася заборгованість, а саме: за спожиту електричну енергію у сумі всього разом з ПДВ 20 % - 387 641,40 грн., нарахована пеня за період з жовтня 2022 року по листопад 2022 року та з січня 2023 року по травень 2023 року у сумі 111 934,29 грн., 3% річних за період з жовтня 2022 року по листопад 2022 року та з січня 2023 року по травень 2023 року у сумі 6717,37 грн., інфляційні втрати за період грудень 2022 року та з березня 2023 року по травень 2023 року у сумі 11007,84 грн.

Згідно з п. 2.1 за Договором Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Пунктом 5.5 Договору встановлено, що розрахунковий період за цим договором зазначений у комерційній пропозиції та, як правило, становить календарний місяць, і відповідає розрахунковому періоду за договором споживача з оператором системи розподілу/передачі.

Оплата рахунка постачальника за цим Договором має бути здійснена Споживачем у строк, визначений в комерційній пропозиції, яка є додатком 2 до цього Договору (п. 5.7 Договору).

Згідно п. 5.6 Договору Оплата вартості електричної енергії за цим Договором здійснюється Споживачем виключно шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Постачальника.

Відповідно до 5.10 Договору Споживач здійснює плату за послугу з розподілу (передачі) електричної енергії або через постачальника, або безпосередньо оператору системи. Спосіб оплати за послугу з розподілу (передачі) електричної енергії зазначається в комерційній пропозиції, яка є додатком до цього Договору.

Відповідно до п. 6.2 Договору Споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами цього Договору.

Згідно з умовами п. 5 Комерційної пропозиції № 93Р рахунок за спожиту електричну енергію надається Споживачу до 12 числа (включно) місяця, наступного за розрахунковим. Рахунок за спожиту електричну енергію має бути оплачений протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунка Споживачем. Рахунок на попередню оплату надається Споживачу до 12 числа (включно) поточного місяця на наступний розрахунковий місяць, з терміном оплати згідно з п. 4 даної комерційної пропозиції. Рахунки на оплату надаються Споживачу у відповідних структурних підрозділах Постачальника. В разі неотримання Споживачем рахунків Постачальник направляє рахунки Споживачу поштовим зв`язком. У такому випадку рахунки вважаються отриманими Споживачем з дня їх відправлення. На період дії воєнного стану в Україні та веденням активних бойових дій на території Харківської області, надання рахунку за електричну енергію та акту приймапня-передачі електричної енергії здійснюється іншими засобами комунікації, а саме: відправлення зазначених документів здійснюється на електронну адресу, зазначену у п. 13.8 Договору або надіслані за допомогою системи електронного документообігу (за умови укладення відповідної додаткової угоди до Договору).

Згідно з умовами п. 5 Комерційної пропозиції № 2/23Р рахунок за спожиту електричну енергію надається Споживачу до 12 числа (включно) місяця, наступного за розрахунковим. Рахунок за спожиту електричну енергію має бути оплачений протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунка Споживачем. Рахунок на попередню оплату надається Споживачу до 12 числа (включно) поточного місяця на наступний розрахунковий місяць, з терміном оплати згідно з п. 4 даної комерційної пропозиції.

Відповідно до п. 5.8 Договору якщо Споживач не здійснив оплату за цим Договором у строки, передбачені комерційною пропозицією, Постачальник має право здійснити заходи з припинення постачання електричної енергії Споживачу у порядку, визначеному ПРРЕЕ. У разі порушення Споживачем строків оплати Постачальник має право вимагати сплату пені. Пеня нараховується за кожен прострочений день оплати. Споживач сплачує за вимогою Постачальника пеню у розмірі, що зазначається цим Договором та зазначається в комерційній пропозиції, яка є додатком 2 до цього Договору.

Пунктом 8 Комерційної пропозиції № 93Р та Комерційної пропозиції № 2/2ЗР, передбачено, що у разі порушення Споживачем строків оплати електричної енергії, передбачених п. 5 та п. 4 даної комерційної пропозиції Постачальник має право провести нарахування за весь час прострочення, у тому числі за день оплати: пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який здійснюються нарахування, від суми боргу; за кожен день прострочення платежу; 3% річних з простроченої суми. При цьому сума грошового зобов`язання за договором повинна бути оплачена Споживачем з урахуванням встановленого індексу інфляції. Суми пені, 3% річних, інфляційних зазначаються у розрахунковому документі окремим рядком, та повинні бути сплачені протягом 5 робочих днів від дня його отримання Споживачем. Суми пені, 3% річних, інфляційних сплачуються Споживачем на поточний рахунок Постачальника.

Позивач наголошував, що ПрАТ Харківенергозбут як Постачальник, виконав свої зобов`язання по Договору у повному обсязі, проте Відповідач умови Договору щодо своєчасної сплати спожитої електричної енергії у встановлені Договором строки не виконано, внаслідок чого Відповідачу нараховано пеня, 3% річних та індексу інфляції, яка станом па 01.06.2023 року становить 129 659,50 грн., з яких: 111 934,29 грн. пеня; 6717,37 грн. 3% річних; 11007,84 грн. індекс інфляції.

У відзиві на позовну заяву відповідач не заперечує проти наявності основного боргу в розмірі 387 641,40 грн та проти нарахування позивачем інфляційних втрат і відсотків річних, у разі їх арифметичної правильності. Однак, відповідач заперечує проти нарахування пені, оскільки до спірних правовідносин підлягає застосуванню положення постанови НКРЕКП від 25.02.2022 № 332 в частині стягнення штрафних санкцій у вигляді пені. 26.04.2022 Постанову НКРЕКП доповнено п. 16, згідно якого передбачено зупинення нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії», між учасниками ринку електричної енергії, на період військового стану.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що факт прострочення виконання зобов`язання та розмір заборгованості визнається відповідачем.

Посилаючись на вищенаведені обставини, позивач звернувся із позовом у даній справі про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 387 641,40 грн, пені - 111 934,29 грн, трьох відсотків річних - 6 717,37 грн та інфляційних втрат - 11 007,84 грн.

Позивач в апеляційній скарзі просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення господарського суду Харківської області у справі № 922/3585/23 від 18.10.2023 в частині відмови у стягнені пені у сумі 111 934,29 грн. за період з 14.10.2022 по 31.05.2023, судового збору у сумі 1 679,01 грн. та ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути на користь ПрАТ Харківенергозбут пеню за період з 14.10.2022 по 31.05.2023 у сумі 111 934,29 грн. та судовий збір у сумі 1 679,01 грн. В іншій частині рішення не оскаржується.

Відповідно до вимог частини 1 статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи вимоги процесуального законодавства, суд апеляційної інстанції здійснює перегляд рішення господарського суду Харківської області у справі № 922/3585/23 від 18.10.2023 виключно у межах доводів та вимог апеляційної скарги ПрАТ «Харківенергозбут», які зводяться до незгоди апелянта із судовим рішенням в частині відмови у стягненні пені у розмірі 111 934,29 грн. за період з 14.10.2022 по 31.05.2023.

Розглядаючи апеляційні вимоги в частині відмови в стягненні пені у сумі 111 934,29 грн. за період з 14.10.2022 по 31.05.2023, судова колегія апеляційної інстанції наголошує про таке.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі статтею 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

У відповідності до частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Стаття 216 Господарського кодексу України передбачає відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим кодексом, іншими законами і договором.

Згідно пункту 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до частини 1 статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Частиною 1 статті 549 Цивільного кодексу України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина 3 статті 549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. 5.8 Договору якщо Споживач не здійснив оплату за цим Договором у строки, передбачені комерційною пропозицією, Постачальник має право здійснити заходи з припинення постачання електричної енергії Споживачу у порядку, визначеному ПРРЕЕ. У разі порушення Споживачем строків оплати Постачальник має право вимагати сплату пені. Пеня нараховується за кожен прострочений день оплати. Споживач сплачує за вимогою Постачальника пеню у розмірі, що зазначається цим Договором та зазначається в комерційній пропозиції, яка є додатком 2 до цього Договору.

Пеня нараховується за кожен прострочений день оплати. Споживач сплачує за вимогою постачальника пеню у розмірі, що зазначається у комерційній пропозиції.

Як було зазначено вище, пунктом 8 Комерційної пропозиції № 93Р та Комерційної пропозиції № 2/2ЗР, передбачено, що у разі порушення Споживачем строків оплати електричної енергії, передбачених п. 5 та п. 4 даної комерційної пропозиції Постачальник має право провести нарахування за весь час прострочення, у тому числі за день оплати: пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який здійснюються нарахування, від суми боргу; за кожен день прострочення платежу; 3% річних з простроченої суми. При цьому сума грошового зобов`язання за договором повинна бути оплачена Споживачем з урахуванням встановленого індексу інфляції. Суми пені, 3% річних, інфляційних зазначаються у розрахунковому документі окремим рядком, та повинні бути сплачені протягом 5 робочих днів від дня його отримання Споживачем. Суми пені, 3% річних, інфляційних сплачуються Споживачем на поточний рахунок Постачальника.

Разом з цим, Указом Президента України Про введення воєнного стану в Україні №64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією РФ проти України. Указами Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні № 133/2022 від 14.03.2022, № 341/2022 від 18.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, № 58/2023 від 06.02.2023, № 254/2023 від 01.05.2023, № 451/2023 від 26.07.2023, № 734/2023 від 06.11.2023 відповідно продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб.

Правовий статус НКРЕКП, її завдання, функції, повноваження та порядок їх здійснення визначає Закон України "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг".

Відповідно до пункту 4 частини четвертої статті 6 Закону України "Про ринок електричної енергії" Регулятор має право приймати рішення, що є обов`язковими до виконання учасниками ринку.

Пунктом 3 частини другої статті 14 Закону України "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг" визначено, що Регулятор на своїх засіданнях приймає нормативно-правові акти з питань, що належать до його компетенції. Згідно частини 2 цієї статті рішення Регулятора оформлюються постановами, крім рішень щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення контролю, які оформлюються розпорядженнями. Рішення Регулятора підписуються Головою.

Відповідно до пункту 1 частини першої вказаного Закону для ефективного виконання завдань державного регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг Регулятор приймає обов`язкові до виконання рішення з питань, що належать до його компетенції.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» Регулятор здійснює державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг, зокрема у сфері енергетики щодо діяльності з виробництва, передачі, розподілу, постачання електричної енергії.

Підпунктом 16 п. 1 постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 25.02.2022 №332 «Про забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії на період дії в Україні воєнного стану» зупинено нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» між учасниками ринку електричної енергії.

Колегія суддів зазначає про те, що питання щодо обов`язковості застосування учасниками ринку електричної енергії положень пп. 16 п. 1 постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 25.02.2022 № 332 «Про забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії на період дії в Україні воєнного стану» було предметом розгляду Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду при розгляді справи № 911/1359/22.

У постанові від 19.04.2024 у справи №911/1359/22 Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного суду викладено, зокрема, наступні висновки: «Об`єднана палата ураховує, що Національна комісія, яка здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, в преамбулі Постанови НКРЕКП від 25.02.2022 № 332 зазначила мету та підстави її прийняття.

Зокрема, Регулятор зазначив, що такою метою є забезпечення операційної безпеки функціонування основної частини ОЕС України від 25 лютого 2022 року, ураховуючи Протокол наради щодо обговорення заходів стабілізації учасників ринку електричної енергії під час особливого періоду та діє відповідно до законів України «Про ринок електричної енергії», «;Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг».

Згідно з пунктом 5 Постанови НКРЕКП від 25.02.2022 № 332 (у редакції Постанови НКРЕКП від 27.02.2022 №333) рекомендовано учасникам ринку електричної енергії на період дії особливого періоду зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії".

Згідно з підпунктом 16 пункту 1 Постанови НКРЕКП від 25.02.2022 №332 (у редакції Постанови НКРЕКП від 26.04.2022 №413) на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування надати такі настанови - зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії», між учасниками ринку електричної енергії.

Отже, з урахування дії на території України воєнного стану, для учасників ринку електричної енергії, якими укладено типові договори відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» та постанов НКРЕКП, пункт 5 Постанови НКРЕКП від 25.02.2022 № 332 (у редакції Постанови НКРЕКП від 27.02.2022 №333) - це бажана з точки зору держави модель поведінки, яка має обов`язковий характер для учасників ринку електричної енергії.

Підпункт 16 пункту 1 Постанови НКРЕКП від 25.02.2022 №332 (у редакції Постанови НКРЕКП від 26.04.2022 № 413) - це імперативна норма, якою держава вказала учасниками ринку електричної енергії, що на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування зупиняється нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії».

Отже, Об`єднана палата доходить висновку про те, що рішення Регулятора щодо порядку застосування норм про відповідальність учасників на ринку електроенергії не суперечать нормам Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України про відповідальність у договірних відносинах з огляду на те, що Регулятор в силу Закону наділений повноваженнями унормовувати договірні відносини суб`єктів господарювання, що проводять свою діяльність у сфері енергетики, у тому числі в частині відповідальності за невиконання (неналежне виконання) договірних зобов`язань на ринку електричної енергії.

При цьому Об`єднана палата наголошує на тому, що такі рішення Регулятора не скасовують встановлену нормами Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України відповідальність за порушення договірних зобов`язань для учасників ринку електроенергії, та не встановлюють мораторію для застосування цієї відповідальності, позаяк Регулятор, який наділений повноваженнями нормативного регулювання договірних відносин на ринку електроенергії, з метою забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії, під час особливого періоду, в межах наданих йому Законом повноважень тимчасово зупинив нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» між учасниками ринку електричної енергії.

Об`єднана палата звергає увагу, що норми постанови №332 від 25.02.2022 (у редакції від 27.02.2022 №333, у редакції від 26.04.2022) прийняті Регулятором в межах своїх повноважень.

Таким чином, хоча постанова НКРЕКП №332 від 25.02.2022 має нижчу юридичну силу порівняно з Цивільним кодексом України та Господарським кодексом України, втім її норми є обов`язковими до виконання всіма учасниками ринку та мають застосовуватись останніми у своїй господарській діяльності на ринку електроенергії, зокрема, які уклали між собою двосторонні договори відповідно до статті 66 Закону України "Про ринок електричної енергії", що також обумовлено положеннями статті 179 Господарського кодексу України, яка встановлює нормативне обмеження вільного розсуду сторін господарського договору при визначенні його умов у разі укладання типового договору.

Суди попередніх інстанцій застосували приписи Постанови №332 як ті, що мають обов`язковий характер для учасників ринку електричної енергії.

Об`єднана палата погоджується з таким висновком судів попередніх інстанцій, виходячи з вищенаведених висновків про обов`язковість застосування учасниками ринку електроенергії у цьому аспекті саме норм постанов НКРЕКП, відповідно до яких на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування зупиняється нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" між учасниками ринку електричної енергії.

Об`єднана палата також виходить з того, що Регулятор визначив модель поведінки як зупинення нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» між учасниками ринку електричної енергії та вказав чітко визначений період, а саме на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування, а не скасував нарахування та стягнення штрафних санкцій або увільнив від їх нарахування або стягнення».

Частиною 4 ст. 236 ГПК України унормовано, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, судом першої інстанції при розгляді вимоги щодо стягненні пені були правильно застосовані приписи положень п.16 постанови НКРЕКП №332 від 25.02.2022, яка є чинною та обов`язковою для суб`єктів спірних правовідносин.

Доводи апелянта в цій частині спростовуються вищенаведеним та не спростовують правильного висновку суду першої інстанції про те, що оскільки позивачем нарахування пені здійснювалось в період дії заборони нарахування та стягнення штрафних санкцій, встановленої п.16 постанови НКРЕКП № 332 від 25.02.2022, вимога позивача про стягнення пені за період з 14.10.2022 по 31.05.2023 у сумі 111 934,29 грн не є законною та обґрунтованою, а тому задоволенню не підлягає.

Щодо доводів позивача у письмових поясненнях від 25.06.2024 про процесуальну можливість для суду апеляційної інстанції відтермінування примусового стягнення пені, то колегія суддів дійшла висновку, що за даною справою відсутні підстави для відтермінування примусового стягнення пені шляхом визначення строку виконання рішення після спливу 30 днів після припинення або скасування воєнного стану у зв`язку із відсутністю об`єкта такої відстрочки.

Що стосується твердження позивача у письмових поясненнях від 25.06.2024 про те, що у разі відмови у позові в частині стягнення пені позивач позбавляється права на повторне звернення до суду з тими самими вимогами на підставі пункту 2 частини 1 статті 175 ГПК України, то колегія суддів звертає увагу на таке.

Як вже зазначалося, Об`єднана палата Касаційного господарського суду Верховного Суду у постанові від 19.04.2024 у справи №911/1359/22, серед іншого, виходила з того, що Регулятор визначив модель поведінки як зупинення нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» між учасниками ринку електричної енергії та вказав чітко визначений період, а саме на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування, а не скасував нарахування та стягнення штрафних санкцій або увільнив від їх нарахування або стягнення.

Крім того, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 175 ГПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо, зокрема, є таке, що набрало законної сили рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Зі змісту даної норми вбачається, що передбачені нею правові наслідки відмови у відкритті провадження у справі наступають, зокрема, за наявності судового акта про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або наявності судового наказу, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Винесення ж судового акту про відмову у позові (в частині стягнення пені) не пов`язано із застосуванням вищенаведеної норми і не тягне передбачених нею процесуальних наслідків.

Відповідно до вимог ст.ст. 74, 76 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення господарського суду Харківської області від 18.10.2023 у справі № 922/3585/23 в прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

З огляду на те, що апеляційна скарга залишається без задоволення, відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір за її подання покладається на скаржника.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 276, 281- 284 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ПрАТ «ХАРКІВЕНЕРГОЗБУТ» (вх.№2267Х/1) на рішення господарського суду Харківської області від 18.10.2023 у справі № 922/3585/23 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 18.10.2023 у справі № 922/3585/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені статтями 286-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 19.07.2024.

Головуючий суддя М.М. Слободін

Суддя Н.В. Гребенюк

Суддя І.А. Шутенко