СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2024 року м. Харків Справа № 905/313/24

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Лакіза В.В., суддя Мартюхіна Н.О.,

розглянувши у приміщенні Східного апеляційного господарського суду без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Стамбулжи Вікторії Валеріївни (вх. №1595) на ухвалу Господарського суду Донецької області від 17.06.2024 у справі №905/313/24

за заявою Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк", м. Київ

до фізичної особи-підприємця Стамбулжи Вікторії Валеріївни, Донецька обл., Нікольський р-н, село Малоянисоль,

про стягнення заборгованості за кредитним договором № Б/Н від 12.02.2019 року в розмірі 114667,35 грн. (94016,12 грн. - заборгованість за кредитом; 17248,03 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 3403,20 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом)

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 17.06.2024 у справі №905/313/24 (суддя Зекунов Е.В.) у задоволенні клопотання фізичної особи-підприємця Стамбулжи Вікторії Валеріївни про поновлення строку на подання заяви про скасування судового наказу відмовлено; заяву фізичної особи-підприємця Стамбулжи Вікторії Валеріївни про скасування судового наказу від 06.03.2024 повернуто без розгляду.

Фізична особа-підприємець Стамбулжи Вікторія Валеріївна звернулася до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати ухвалу Господарського суду Донецької області від 17.06.2024 про поновлення строку на подання заяви про скасування судового наказу по господарській справі №905/313/24 та поновити строк на подання заяви про скасування судового наказу.

Заявник апеляційної скарги вважає, що відмовляючи у поновленні строку на подання заяви про скасування судового наказу, суд першої інстанції порушив її право на звернення до господарського суду за судовим захистом.

Апеляційну скаргу боржник мотивує тим, що ухвала суду першої інстанції прийнята без всебічного з`ясування обставин справи та дослідження наданих доказів, зокрема судом ухвалено судовий наказ від 06.03.2024, а відповідь Міністерство соціальної політики щодо відомостей про реєстрацію боржника, як внутрішньо переміщеної особи отримано лише 20.03.2024. При цьому, ФОП Стамбулджи В.В. не веде підприємницьку діяльність з 2021 року, про що свідчить подана до апеляційної скарги довідка Пенсійного фонду України Форми ОК-7 щодо Стамбулжи В.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 05.07.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця Стамбулжи Вікторії Валеріївни (вх. №1595) на ухвалу Господарського суду Донецької області від 17.06.2024 у справі №905/313/24, встановлено учасникам справи строк по 15.07.2024 для подання відзиву на апеляційну скаргу, заяв, клопотань та письмових пояснень з доказами їх надсилання іншим учасникам провадження, попереджено учасників процесу, що апеляційна скарга на ухвалу Господарського суду Донецької області від 17.06.2024 у справі №905/313/24 буде розглядатися за правилами ст. 271 Господарського процесуального кодексу України без повідомлення учасників справи.

15.07.2024 від Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому заявник просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги фізичної особи-підприємця Стамбулжи Вікторії Валеріївни на ухвалу Господарського суду Донецької області від 17.06.2024 у справі №905/313/24.

18.07.2024 від представника фізичної особи-підприємця Стамбулжи Вікторії Валеріївни надійшла відповідь на відзив, у якій боржник просила скасувати ухвалу Господарського суду Донецької області від 17.06.2024 про поновлення строку на подання заяви про скасування судового наказу у справі №905/313/24 та поновити строк на подання заяви про скасування судового наказу у справі №905/313/24.

Колегія суддів зауважує, що відповідно ч. 3 ст. 269 ГПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Проте, боржник не надав таких доказів, у зв`язку з чим у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для прийняття від нього нових доказів, а саме довідки Пенсійного фонду України Форми ОК-7 щодо ОСОБА_1 .

Розглянувши апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали з урахуванням повноважень, визначених в ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів встановила таке.

Згідно із частиною 2 статті 12 ГПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Частиною 1 статті 147 ГПК України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За змістом статті 154 ГПК України передбачено, що суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника. За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.Судовий наказ оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, проте може бути скасований в порядку, передбаченому цим розділом.

Відповідно до частини 1 статті 156 ГПК України після видачі судового наказу суд не пізніше наступного дня надсилає його копію (текст), що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, боржникові до його електронного кабінету, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом із повідомленням про вручення чи цінним листом з описом вкладеного.

Положеннями статті 157 ГПК України передбачено, що боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Заява про скасування судового наказу подається в суд у письмовій формі. Заява про скасування судового наказу має містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника боржника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження; 4) наказ, що оспорюється; 5) зазначення про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача. Заява підписується боржником або його представником. До заяви про скасування судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника боржника, якщо заява подається таким представником; 3) клопотання про поновлення пропущеного строку, якщо заява подається після спливу строку, передбаченого частиною першою цієї статті. У разі подання неналежно оформленої заяви про скасування судового наказу суддя постановляє ухвалу про її повернення не пізніше двох днів з дня її надходження до суду.

Частиною 2 статті 158 ГПК України визначено, що заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 157 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

Відповідно до норм статті 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (частина 1 статті 119 ГПК України).

Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави (частина 1 статті 2 ГПК України).

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частина 2 статті 2 ГПК України).

В частині 3 статті 2 ГПК України визначено, що основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема, верховенство права та рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до пункту 6 частини 2 статті 42 ГПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Зазначеними нормами чітко встановлено процесуальну поведінку, відповідно до якої учасники справи зобов`язані діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо дотримання строків на подання заяви боржника про скасування судового наказу. Для цього особа, зацікавлена у поданні такої заяви, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, у передбачені законодавством строки.

Водночас інститут строків в господарському процесі сприяє досягненню юридичної визначеності, а також стимулює учасників господарського процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними. Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дотримання процесуальної дисципліни учасників судочинства та своєчасного виконання ними передбачених ГПК України певних процесуальних дій (подібний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 05.07.2023 у справі № 910/186/21).

З наведеного вбачається, що законодавець не передбачив обов`язок суду автоматично поновлювати пропущений строк за наявності відповідної заяви (клопотання) скаржника, оскільки в кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк був пропущений та чи підлягає він поновленню.

ГПК України не пов`язує право суду визнати поважною причину пропуску процесуального строку з вичерпним колом обставин, що його спричинили.

Отже, в кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює докази, що наведені в обґрунтування заяви (клопотання) про його поновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Як вбачається з матеріалів справи, Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" звернулось до Господарського суду Донецької області із заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Фізичної особи-підприємця Стамбулжи Вікторії Валеріївни заборгованості за кредитним договором № Б/Н від 12.02.2019 року в розмірі 114667,35 грн. (94016,12 грн. - заборгованість за кредитом; 17248,03 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 3403,20 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом).

06.03.2024 Господарським судом Донецької області видано судовий наказ у справі №905/313/24 про стягнення з фізичної особи-підприємця Стамбулжи Вікторії Валеріївни ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1д; ) заборгованість за договором №Б/Н від 12.02.2019 року в загальному розмірі 114667,35 грн з яких: 94016,12 грн - заборгованість за кредитом; 17248,03 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 3403,20 грн - заборгованість по комісії за користуванням кредитом, а також судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 242,24 грн.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 06.03.2024 витребувано у Міністерства соціальної політики України відомості про реєстрацію як внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; остання відома адреса: АДРЕСА_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Листом №6522/0/2-24/3 від 20.03.2024 Міністерство соціальної політики повідомило, що станом на 12.03.2024 в ЄІБД ВПО інформація щодо запитуваної особи відсутня.

12.06.2024 до Господарського суду Донецької області надійшла заява представника фізичної особи-підприємця Стамбулжи Вікторії Валеріївни адвоката Гайтан Катерини Олександрівни про скасування судового наказу у справі №305/313/24 Одночасно із заявою про скасування судового наказу боржником було подано заяву про поновлення строку на скасування судового наказу у справі №305/313/24.

Вказані заяви були направлені заявником до суду поштою 11.06.2024.

В обґрунтування поданих заяв ФОП Стамбулжи В.В. стверджує, що судовий наказ та постанову про відкриття виконавчого провадження не отримувала, із сумою заборгованості вона не згодна, та вважає, що присутній спір про право. При цьому зазначила, що про судовий наказ вона дізналася лише після того, як з її банківського рахунку було списано кошти в рамках виконавчого провадження.

До своїх заяв боржником було додано квитанцію Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» №9B3E-XE6E-H6A4-BEKE від 22.05.2024 про списання коштів.

Оскаржувану ухвалу від 17.06.2024 про відмову у поновленні пропущеного процесуального строку для подання заяви про скасування судового наказу та повернення заяви фізичної особи-підприємця Стамбулжи Вікторії Валеріївни про скасування судового наказу від 06.03.2024 без розгляду мотивовано тим, що заява про скасування судового наказу надійшла поза межами строку, встановленого частиною 1 статті 157 ГПК України, а наведені заявником підстави не є обґрунтованими для поновлення строку для подання заяви про скасування судового наказу. При цьому, судом першої інстанції було зазначено, що ним вжито всіх можливих заходів щодо встановлення місцезнаходження боржника та вичерпано всі можливі засоби повідомлення його про винесення судового наказу від 06.03.2024.

Так, судом встановлено, що Акціонерним товариством Комерційний банк "ПриватБанк" у заяві про видачу судового наказу було вказано таку адресу боржника: 87010, Донецька обл., Нікольський р-н, село Малоянисоль, вул. Комсомольська, буд. 18.

За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань адреса ФОП Стамбулжи Вікторії Валеріївни співпадає з адресою, вказаною заявником.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» відомості до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про фізичну особу-підприємця, в тому числі щодо її місцязнаходження (адреса місця проживання, за якою здійснюється зв`язок з фізичною особою - підприємцем), вносяться відповідно до інформації, наданої самою особою.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №309 від 22.12.2022, з 05.03.2022 вся територія Маріупольського району включена до переліку тимчасово окупованих територій.

Як було встановлено судом першої інстанції, електронний кабінет у ФОП Стамбулжи В.В. відсутній.

Окрім того, через неможливість направлення копії судового наказу на відому суду адресу боржника, повідомлення боржника про винесення судового наказу здійснювалось лише шляхом розміщенням відповідного повідомлення на офіційній сторінці суду на веб-порталі «Судова влада України» (т. 2, а.с. 166).

Судовий наказ Господарського суду Донецької області від 06.03.2024 набрав законної сили 05.04.2024 (т. 2, а.с. 164).

Надаючи оцінку доводам заявника апеляційної скарги щодо поважності причин пропуску строку на подання заяви про скасування судового наказу, колегія суддів враховує таке.

Матеріали справи свідчать про те, що боржниця не отримувала судовий наказ, оскільки за об`єктивних обставин він їй судом не був направлений.

При цьому, звертаючись до суду із заявою про поновлення строку на скасування наказу вона стверджує, що про судовий наказ дізналася «лише зараз» після того, як з її банківського рахунку було списано кошти на підставі виконавчого провадження.

На підтвердження вказаних обставин боржницею надано копію квитанції АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» №9B3E-XE6E-H6A4-BEKE від 22.05.2024, з якої вбачається, що одержувачем за нею є «Нікольський ВДВС у Маріупольскому», призначення платежу «Повне стягнути борг згідно судового наказу Господарського суду Донецької області №905/296/24 від 02.04.2024», сплачено платником ОСОБА_1 суму у розмірі 119325,46 грн 22.05.2024 о 09:44.

Суд зауважує, що боржницею не доведено, що вказана квитанція не має безпосереднє відношення до судового наказу Господарського суду Донецької області від 06.03.2024 у справі №905/313/24.

Проте, суд апеляційної інстанції враховує, що вона з високою долею імовірності стосується іншого судового наказу Господарського суду Донецької області від 04.03.2024 у справі №905/296/24, за яким вочевидь також проводиться (проводилася) процедура примусового стягнення заборгованості з ФОП Стамбулжи В.В.

За таких обставин, доводи боржниці (які не були спростовані стягувачем) про те, що вона могла дізнатися про обставини винесення відповідних судових наказів, зокрема, і від 06.03.2024 у справі №905/313/24, не раніше того, як з її банківського рахунку було списано кошти на підставі виконавчого провадження, визнаються судом апеляційної інстанції цілком імовірними.

Вказана квитанція АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» №9B3E-XE6E-H6A4-BEKE від 22.05.2024 містить примітку, що вона підписана електронним цифровим підписом операційного директора АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» Примаченко Т.В. 05.06.2024, що також може об`єктивно свідчити про дату отримання боржницею відповідної інформації про списання з її рахунку коштів в рамках виконавчого провадження.

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що матеріали справи підтверджують обставини як не отримання боржницею судового наказу у встановленому порядку, так і того, що про його існування вона могла дізнатися від банківської установи (05.06.2024) після того, як було списано кошти з її банківського рахунку в рамках виконавчого провадження, на що суд першої інстанції помилково увагу не звернув.

Отже, оцінивши доводи заявника апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність визнання поважними причин пропуску строку на подання заяви про скасування судового наказу.

Для ухвалення судового рішення може виявитися необхідним не лише врахувати відповідні правові положення, а й взяти до уваги неправові поняття та реалії, які стосуються контексту спору, наприклад, етичні, соціальні чи економічні міркування. Це вимагає від судді усвідомлення наявності таких міркувань при вирішенні справи (пункт 22 Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень).

Відтак реалізація повноважень із суддівського розсуду має спрямовуватися на вибір оптимального варіанту розв`язання спірного правового питання, пошук необхідної правової норми, її розуміння та інтерпретацію, справедливе вирішення спору відповідно до встановлених судами обставин кожної конкретної справи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (частини перша, друга статті 86 Господарського процесуального кодексу України).

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що навіть якщо національний суд володіє певною межею розсуду, віддаючи перевагу тим чи іншим доводам у конкретній справі та приймаючи докази на підтримку позицій сторін, суд зобов`язаний мотивувати свої дії та рішення (рішення Європейського суду з прав людини "Олюджіч проти Хорватії"). Принцип справедливості, закріплений у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, порушується, якщо національні суди ігнорують конкретний, доречний та важливий довід, наведений заявником (рішення Європейського суду з прав людини у справах "Мала проти України", "Богатова проти України").

Якщо подані стороною доводи є вирішальними для результату провадження, такі доводи вимагають прямої конкретної відповіді за результатом розгляду (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" та у справі "Руїз Матеос проти Іспанії").

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19.04.1993 у справі "Краска проти Швейцарії" вказано, що ефективність справедливого розгляду досягається тоді, коли сторони процесу мають право представити перед судом ті аргументи, які вони вважають важливими для справи. При цьому такі аргументи мають бути "почуті", тобто ретельно розглянуті судом. Іншими словами, суд має обов`язок провести ретельний розгляд подань, аргументів та доказів, поданих сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на те, що доводи заявника апеляційної скарги про поважність причин пропуску строку на подання заяви про скасування судового наказу визнані обґрунтованими, апеляційний господарський суд вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції була прийнята за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

Згідно із ч. 3 ст. 158 ГПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

При цьому положення Господарського процесуального кодексу України не ставлять в залежність скасування судового наказу за заявою боржника від обґрунтованості його доводів, викладених у такій заяві, а лише передбачають необхідність зазначення в ній про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача (п.5 ч.3 ст.157 Господарського процесуального кодексу України).

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Стамбулжи В.В. слід задовольнити, в зв`язку з чим ухвалу Господарського суду Донецької області від 17.06.2024 у справі №905/313/24 скасувати, та задовольнити заяву фізичної особи-підприємця Стамбулжи В.В. про поновлення строку на скасування судового наказу; поновити пропущений строк для подання заяви про скасування судового наказу; скасувати відповідний судовий наказ та роз`яснити стягувачу його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Керуючись статтями 269-271, 275, 280-284 Господарського процесуального кодексу України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Стамбулжи Вікторії Валеріївни задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Донецької області від 17.06.2024 у справі №905/313/24 скасувати.

Заяву фізичної особи-підприємця Стамбулжи Вікторії Валеріївни про поновлення строку на скасування судового наказу Господарського суду Донецької області від 06.03.2024 у справі №905/313/24 задовольнити.

Поновити фізичній особі-підприємцю Стамбулжи Вікторії Валеріївни пропущений строк для подання заяви про скасування судового наказу Господарського суду Донецької області від 06.03.2024 у справі №905/313/24.

Скасувати судовий наказ Господарського суду Донецької області від 06.03.2024 у справі №905/313/24.

Роз`яснити стягувачу, що він має право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.О. Крестьянінов

Суддя В.В. Лакіза

Суддя Н.О. Мартюхіна