ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

про передачу справи на розгляд іншого суду за підсудністю

"22" липня 2024 р. Cправа № 902/770/24

Господарський суд Вінницької області у складі судді Шамшуріної Марії Вікторівни, розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Брацлав-ЗВ", 22870, Вінницька область, селище міського типу Брацлав, вулиця Наливайка, будинок 1, ідентифікаційний код юридичної особи 34266487

до Антимонопольного комітету України, 03035, місто Київ, вулиця Митрополита Василя Липківського, будинок 45, ідентифікаційний код юридичної особи 00032767

про визнання недійсним рішення

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Вінницької області 16.07.2024 надійшла позовна заява № б/н від 16.07.2024 (вх. № 795/24 від 16.07.202) Товариства з обмеженою відповідальністю "Брацлав-ЗВ" до Антимонопольного комітету України про визнання недійсними пунктів 1, 2 рішення Антимонопольного комітету України № 150-р від 25.04.2024 у справі № 145-26.13/121-23 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу".

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.07.2024 справу розподілено судді Шамшуріній М.В.

Дослідивши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Брацлав-ЗВ" та додані до неї документи, суд дійшов висновку про необхідність передачі позовної заяви на розгляд до Господарського суду міста Києва за виключною підсудністю з огляду на таке.

Як вбачається із позовної заяви, позивачем при зверненні з позовом до суду відповідачем визначено Антимонопольний комітет України (03035, місто Київ, вулиця Митрополита Василя Липківського, будинок 45, ідентифікаційний код юридичної особи 00032767) та заявлено вимогу про недійсними пунктів 1, 2 рішення Антимонопольного комітету України № 150-р від 25.04.2024 у справі № 145-26.13/121-23 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу".

За змістом вказаного рішення Антимонопольним комітетом України визнано, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Брацлав-ЗМ" (ідентифікаційний код юридичної особи 34266487) і Товариство з обмеженою відповідальністю "Гіперіон 2020" (ідентифікаційний код юридичної особи 44057234) вчинили порушення, передбачене пунктом 4 частини другої статті 6, пунктом 1 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів на закупівлю: "22Т-211_44210000-5 - Конструкції та їх частини (Вагони для бригад КРС (Лот № 1 - ДК 021:20-5 - Конструкції та їх частини (Вагони для бригад КРС) Лот № 2 - ДІ

Приписами статті 125 Конституції України визначено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Відповідно до частини 3 статті 22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх підсудності.

Положеннями частин 1, 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) визначено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

За загальним правилом, згідно вимог частин 1-2 статті 27 ГПК України позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

У відповідності до частини 1 статті 29 ГПК України, право вибору між господарськими судами, яким відповідно до цієї статті підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 ГПК України.

Приписи статті 30 ГПК України встановлюють правила виключної підсудності господарських спорів. Виключна підсудність означає, що певні категорії справ не можуть розглядатись за загальними правилами підсудності, а також за правилами альтернативної підсудності.

Згідно частини 5 статті 30 ГПК України спори, у яких відповідачем є Кабінет Міністрів України, міністерство чи інший центральний орган виконавчої влади, Національний банк України, Рахункова палата, Верховна Рада Автономної Республіки Крим або Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські ради або обласні, Київська і Севастопольська міські державні адміністрації, а також справи, матеріали яких містять державну таємницю, розглядаються місцевим господарським судом, юрисдикція якого поширюється на місто Київ, незалежно від наявності інших визначених цією статтею підстав для виключної підсудності такого спору іншому господарському суду.

Отже, якщо відповідачем у справі є орган, зазначений у частині 5 статті 30 ГПК України, то розгляд такої справи відноситься до компетенції виключно Господарського суду міста Києва в силу прямої вказівки про це в частині 5 статті 30 ГПК України та будь-який інший суд неуповноважений здійснювати розгляд відповідної справи.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 14.06.2022 по справі № 910/15190/20; від 21.04.2022 по справі № 917/1212/21; від 12.01.2021 по справі № 918/572/19; від 04.02.2020 по справі № 914/240/18.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Згідно зі статтею 11 ГПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» стосується не лише правової основи існування суду, але й дотримання ним норм, які регулюють його діяльність (пункт 24 рішення Європейського суду з прав людини від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України», заяви № 29458/04 та № 29465/04).

У рішенні у справі "Zand v. Austria" зазначено, що термін "судом, встановленим законом" у частині 1 статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів."

Відповідно до статті 1 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері публічних закупівель.

Згідно частини 1 статті 24 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» Антимонопольний комітет України є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом.

Приймаючи до уваги, що відповідачем за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Брацлав-ЗМ" про визнання недійсними пунктів 1, 2 рішення Антимонопольного комітету України № 150-р від 25.04.2024 у справі № 145-26.13/121-23 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" є центральний орган виконавчої влади - Антимонопольний комітет України, такий спір відповідно до частини 5 статті 30 ГПК України підлягає розгляду місцевим господарським судом, юрисдикція якого поширюється на місто Київ.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 31 ГПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Передання матеріалів позовної заяви за належною підсудністю не призводить до порушення прав позивача на доступ до суду та справедливий судовий розгляд, а є безумовною гарантією того, що рішення у справі буде ухвалене належним судом.

З огляду на встановлені обставини, суд дійшов висновку, що позовну заяву № б/н від 16.07.2024 (вх. № 795/24 від 16.07.202) Товариства з обмеженою відповідальністю "Брацлав-ЗВ" до Антимонопольного комітету України про визнання недійсними пунктів 1, 2 рішення Антимонопольного комітету України № 150-р від 25.04.2024 у справі № 145-26.13/121-23 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" слід передати на розгляд за правилами виключної підсудності до Господарського суду міста Києва.

Положеннями частини 3, частинами 6-7 статті 31 ГПК України передбачено, що передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення. Спори між судами щодо підсудності не допускаються.

Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому цією статтею, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

На підставі викладеного, керуючись статтями 27, 30, 31, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву № б/н від 16.07.2024 (вх. № 795/24 від 16.07.202) Товариства з обмеженою відповідальністю "Брацлав-ЗВ" до Антимонопольного комітету України про визнання недійсними пунктів 1, 2 рішення Антимонопольного комітету України № 150-р від 25.04.2024 у справі № 145-26.13/121-23 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" разом з доданими до неї документами передати на розгляд за територіальною юрисдикцією (виключною підсудністю) до Господарського суду міста Києва (01054, місто Київ, вулиця Богдана Хмельницького, будинок 44/В).

2. Копію позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Брацлав-ЗВ" № б/н від 16.07.2024 (вх. № 795/24 від 16.07.202) долучити до примірника ухвали, що залишається у Господарському суді Вінницької області.

3. Відповідно до частини 2 статті 235 ГПК України ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

4. Згідно пункту 8 частини 1 статті 255 ГПК України ухвалу про передачу справи на розгляд іншого суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Північно-західного апеляційного господарського суду.

5. Відповідно до частини 1 статті 256, статті 257 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

6. Примірник ухвали надіслати сторонам до електронних кабінетів у системі ЄСІТС; Господарському суду міста Києва разом з матеріалами позовної заяви у справі № 902/770/24.

Ухвалу підписано 22.07.2027 року.

Суддя Шамшуріна М.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи;

2,3 - сторонам, до електронного кабінету у системі ЄСІТС;

4 - Господарському суду міста Києва, 01054, місто Київ, вулиця Богдана Хмельницького, будинок 44/В.