УХВАЛА

м. Київ

19.07.2024Справа № 910/8915/24
Суддя Господарського суду міста Києва Кирилюк Т.Ю., розглянувши без виклику представників сторін

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогазрембуд-1»

про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви

ВСТАНОВИВ:

Товариством з обмеженою відповідальністю «Нафтогазрембуд-1» сформовано 17.07.2024 в системі «Електронний суд» заяву про забезпечення позову до подачі позовної заяви про визнання недійсним результатів проведеного 07.12.2021 Державною службою геології та надр України аукціону з продажу спеціального дозволу користування надрами Тинівського родовища, які оформлені протоколом №SUD001-UA-761; визнання недійсним укладеного за результатом проведеного аукціону договору купівлі-продажу №1/13-г-21 від 21.12.2021 та визнання недійсним спеціального дозволу на користування надрами №5351 від 25.01.2022 в інтервалі глибин від поверхні до 400 метрів та від 650 метрів до необмеженої глибини.

Заяву про забезпечення позову обґрунтовано порушенням прав заявника, які він має на підставі спеціального дозволу на користування надрами Тинівського родовища №6562 від 16.09.2021 в інтервалі глибин від 400 до 650 метрів, оскільки відповідачем2 введено в експлуатацію газові свердловини 107-Тинівська та 108-Тинівська, що за твердженням заявника зумовлює ймовірність перфорації (пробивання отворів у стінках бурової свердловини напроти заданої ділянки продуктивного пласта з метою посилення припливу газу у видобувну свердловину) свердловин відповідачем2 з метою здійснення видобутку з горизонту від 400 до 650 метрів глибини.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Частиною першою статті 137 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Заява про забезпечення позову подається у письмовій формі, підписується заявником і повинна містити найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову (частина перша статті 139 Господарського процесуального кодексу України).

Звертаючись до суду з вимогою про вжиття заходів забезпечення позову заявник має довести належними доказами, що невжиття визначених ним заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

У даному випадку заявником зазначено про існування ймовірності відбору відповідачем2 газу з глибин від 400 до 650 метрів шляхом перфорації свердловин, проте не надано доказів вчинення відповідачем2 цих дій. Фактично, заявником запропоновано суду прийняти рішення, яке ґрунтується на недоведеному поза розумним сумнівом припущенні.

При цьому, заявником заявлено вимоги про заборону відповідачу2 вчиняти фактично будь-які дії з видобутку газу на родовищі, право на вчинення яких відповідач2 має на підставі чинного спеціального дозволу на користування надрами, який є аналогічним спеціальному дозволу, який встановлює права заявника.

Окремо суд має зазначити, що судова заборона здійснення відповідачем2 господарської діяльності з видобутку природного газу в умовах воєнного стану потребує, щонайменше, доведення заявником належними доказами поза будь-яким сумнівом факту неможливості виконання у майбутньому судового рішення у справі.

З наведеної заявником мотивації подання майбутнього позову вбачається, що за найбільш позитивними для заявника (як позивача) обставинами суд може задовольнити позов повністю та визнати результати аукціону, укладений договір та виданий дозвіл недійсними.

Таким чином, заборона вчинення видобутку газу ніяким чином не може вплинути на виконання судового рішення за позовом про визнання недійсними правочинів.

Посилання заявника до неможливості встановлення у майбутньому розміру можливих збитків судом відхиллено, оскільки дане забезпечення (з пояснень заявника) не є забезпеченням до подачі позову про стягнення збитків.

Крім того, дебетові та інші характеристики кожної свердловини зазначаються у паспорті цієї свердловини, що надає пряму можливість здійснення математичного розрахунку об`єму видобутку за проміжок часу.

За процесуально-правовими приписами частини 11 статті 137 Господарського процесуального кодексу України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Наведена норма зобов`язує суд у кожному конкретному випадку оцінювати наявні докази в їх сукупності, з урахуванням повноти встановлення всіх обставин справи, які необхідні для правильного вирішення спору.

Враховуючи наведене, суд відмовляє у задоволенні сформованої Товариством з обмеженою відповідальністю «Нафтогазрембуд-1» 17.07.2024 в системі «Електронний суд» заяви про забезпечення позову до подачі позовної заяви до Державної служби геології та надр України; Товариства з обмеженою відповідальністю «Горизонти» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська енергетична біржа» про визнання недійсним результатів проведеного 07.12.2021 аукціону з продажу спеціального дозволу користування надрами Тинівського родовища; визнання недійсним укладеного за результатом проведеного аукціону договору купівлі-продажу №1/13-г-21 від 21.12.2021 та визнання недійсним спеціального дозволу на користування надрами №5351 від 25.01.2022 в інтервалі глибин від поверхні до 400 метрів та від 650 метрів до необмеженої глибини.

На підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на заявнзика.

Керуючись статтями 136, 137, 138, 139, 140 та 234 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогазрембуд-1» про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Кирилюк Т.Ю.