РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

29.07.2024Справа № 912/875/24

Суддя Мудрий С.М. розглянувши справу

за позовом Відділу освіти Онуфріївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області

до товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс Групп ЛТД"

про визнання недійсними додаткових угод та стягнення 48 304,47 грн.

Представники сторін: не викликались.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Кіровоградської області 08.04.2024 через систему "Електронний суд" надійшла позовна заява №б/н від 08.04.2024 Відділу освіти Онуфріївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області до ТОВ "Сервіс Групп ЛТД" з вимогами:

1. Визнати недійсними додаткові угоди №1 від 18 січня 2021 року, №2 від 25 січня 2021 року, №3 від 26 січня 2021 року - до договору №70/21 на постачання товару від 23 грудня 2020 року;

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс Групп ЛТД" , , юридична адреса: Україна, 04119, місто Київ, вул. Зоологічна, будинок 4-А, офіс 139 на користь Відділ освіти Онуфріївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області Юридична адреса: Україна, 28100, Кіровоградська область Онуфріївський район, селище міського типу Онуфріївка, вулиця Центральна, будинок 20 (двадцять) 48 304, 47 (сорок вісім тисяч триста чотири гривні 47 копійок безпідставно набутих коштів;

3. Стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем безпідставно збільшено ціну за природний газ під час укладення додаткових угод №1, №2, №3 до договору №70/21 від 23.12.2020 на постачання товару, що є порушенням законодавства у сфері публічних закупівель.

Ухвалою від 11.04.2024 залишено позовну заяву №б/н від 08.04.2024 Відділу освіти Онуфріївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області без руху та надано строк для усунення недоліків.

22.04.2024 до господарського суду через систему "Електронний суд" від позивача надійшла заява №б/н від 22.04.2024 про усунення недоліків, відповідно до якої усунуто недоліки позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду Кіровоградської області від 26.04.2024 у справі №912/875/24 позовну заяву №б/н від 08.04.2024 Відділу освіти Онуфріївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області до ТОВ "Сервіс Групп ЛТД" про визнання додаткових угод недійсними та стягнення 48 304,47 грн. з додатками направлено за підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.05.2024 відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання). Надано відповідачу строк у 15 днів з дати отримання ухвали на подання відзиву.

Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), ухвала суду про відкриття провадження у справі направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення №06 002 6907 96 54 на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: вулиця Зоологічна, будинок 4-А, офіс 139, м. Київ, 04119.

Вищезазначена ухвала Господарського суду міста Києва від 25.05.2024 повернута до суду у зв`язку з неврученням поштового відправлення за адресою відповідача.

Згідно з ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Відтак, в силу положення п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України, день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвал суду.

У даному випадку судом також враховано, що за приписами ч. 1 ст. 9 ГПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання, крім ухвал про арешт майна та тимчасовий доступ до речей та документів у кримінальних провадженнях, які підлягають оприлюдненню не раніше дня їх звернення до виконання. Судові рішення також можуть публікуватися в друкованих виданнях із додержанням вимог цього Закону.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень (далі - Реєстр) - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з процесуальними документами у справі № 912/875/24 в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Також суд зазначає, що відповідно до ч. 6 ст. 6 ГПК України юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Відповідачем не здійснено реєстрацію електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі, а тому таким чином відповідач позбавив себе можливості отримувати процесуальні документи та інші документи у справі в електронному вигляді, шляхом використання Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи.

Відповідач не скористався наданим йому законом правом подати письмові заперечення проти позову. Відповідно до ч. 9 ст.165 ГПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Водночас, суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З огляду на практику Європейського суду з прав людини, критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи «Федіна проти України» від 02.09.2010, «Смірнова проти України» від 08.11.2005, «Матіка проти Румунії» від 02.11.2006, «Літоселітіс проти Греції» від 05.02.2004 та інші).

З огляду на зазначені вище обставини, для визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті, а також виконання завдання розгляду справи по суті, розгляд справи здійснено за межами строків, встановлених Господарським процесуальним кодексом України, проте в розумні строки.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Розпорядженням голови Олександрійської державної адміністрації Кіровоградської області № 117-р від 05.03.2021 "Про внесення змін до розпорядження голови Онуфріївської районної державної адміністрації від 31 грудні 2020 року №330-р" (далі - розпорядження) припинено юридичну особу публічного права - структурний підрозділ Онуфріївської районної державної адміністрації - відділ культури, освіти, молоді та спорту Онуфріївської районної державної адміністрації Кіровоградської області () у зв`язку з реорганізацією шляхом приєднання до відділу освіти Онуфріївської селищної ради Кіровоградської області ().

Відповідно до розпорядження, відділ освіти Онуфріївської селищної ради Кіровоградської області є правонаступником майна (придбаного за кошти місцевого бюджету Онуфріївського району), прав та обов`язків, активів і пасивів відділу культури, освіти, молоді та спорту Онуфріївської районної державної адміністрації Кіровоградської області.

За результатами проведення відкритих торгів згідно ідентифікатора закупівлі UA-2020-11-19-000270-b, "ДК 021:2015:09120000-6 - Газове паливо (Природний газ)", між відділом культури, освіти, молоді та спорту Онуфріївської районної державної адміністрації (далі - споживач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Сервіс Групп ЛТД" (далі - постачальник) укладено договір на постачання товару №70/21 від 23.12.2020 (далі - договір).

Відповідно до ч.1 ст. 202 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ч.1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч.2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Пунктом 1.2 договору визначено, що постачальник зобов`язується поставити (передати у власність) споживачу у 2021 році природній газ (за кодом ДК 021:2015:09120000-6 - Газове паливо) (далі - газ, товар) належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується прийняти і оплатити газ в розмірах, строки та порядку, визначених договором.

Згідно п. 1.2. договору, плановий обсяг постачання газу - до 350 343 куб.м. Дані обсяги є плановими та можуть бути змінені відповідно до законодавства. Строк поставки природного газу: з 01.01.2021 року по 31.12.2021 року.

Загальна сума договору становить 1 506 124, 55 грн., у тому числі ПДВ 251 020, 76 грн. (п.3.2. договору).

Ціна природного газу за 1000 метрів кубічних становить 4 298, 90 грн., у тому числі ПДВ 716, 49 грн. (п.3.3. договору).

Пунктом 10.9. договору зазначено, що істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами у повному обсязі, крім випадків, передбачених частиною 5 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" (далі Закон №922-VIII) зокрема, збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми визначеної в договорі про закупівлю (пп.10.9.2. договору).

Замовник розглядатиме питання про першу зміну ціни за одиницю товару не більше ніж на 10% у разі коливання ціни такого товару на ринку після укладання договору лише у випадку реального коливання ціни на ринку, що має бути обґрунтовано постачальником шляхом надання 2 довідок сканкопію згідно оригіналу від компетентного органу про середньо ринкові ціни одна з яких має підтверджувати середньо ринкову ціну товару станом на місяць аукціону або місяць підписання договору, інша на дату подання пропозиції щодо зміни ціни. Замовник не розглядатиме питання щодо пропозиції необґрунтованого збільшення ціни за одиницю товару - якщо переможець виграв торги за рахунок необґрунтованого пониження цінової пропозиції під час аукціону. Перерахунок ціни на природній газ здійснюється у відповідності до % коливання +/- ціни на дату аукціону/підписання договору до ціни на дату поставки/розрахунковий період. Перерахунок ціни на природний газ не здійснюється "для підняття ціни до середньоринкової ". Фактом "коливання ціни на ринку" є розбіжність в абсолютних даних за цінами, що зафіксовані у відповідних довідках торгово-промислової палати, а також даних за результатом аукціону торгів, першої редакції договору та ініціативи встановити нову ціну за листом однієї із сторін. Поряд з цим, абсолютні цінові показники з експертними висновками необхідно розуміти сторонам як орієнтир (індикатор) для укладання правочинів, але право узгодження нової ціни залишається за сторонами.

В подальшому, між сторонами укладалися додаткові угоди до договору на постачання товару №70/21 від 23.12.2020, а саме:

№1 від 18.01.2021, згідно якої збільшено ціну товару за 1000 м3 на 4 711, 90 грн. та зменшено обсяг постачання газу до 320 236,993 м3. Дана угода поширює свою дію на відносини, що склалися між сторонами з 04.01.2021 (далі - додаткова угода №1);

№2 від 25.01.2021, згідно якої збільшено ціну товару за 1000 м3 на 5 166, 00 грн. та зменшено обсяг постачання газу до 294 471,522 м3. Дана угода поширює свою дію на відносини, що склалися між сторонами з 13.01.2021 (далі - додаткова угода №2);

№3 від 26.01.2021, згідно якої збільшено ціну товару за 1000 м3 на 5 666, 00 грн. та зменшено обсяг постачання газу до 272 274,953 м3. Дана угода поширює свою дію на відносини, що склалися між сторонами з 29.01.2021 (далі - додаткова угода №3);

Зі змісту додаткових угод вбачається, що підставою для їх укладення наведено п. 2 ч.5 ст.41 Закону № 922-VIII, відповідно до якого істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадку збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії.

На виконання умов договору від 23.12.2020 між споживачем та постачальником підписано акт прийому-передачі природного газу №198 від 22.03.2021, згідно якого фактично поставлено 57, 394 тис м3 природного газу та сплачено споживачем, відповідно надісланого постачальником рахунку, суму постачання природного газу в розмірі 295 035, 54 грн. з ПДВ.

Пізніше, сторони уклали додаткову угоду №4 відповідно до якої сторони дійшли згоди припинити дію договору №70/21 від 23.12.2020 про постачання природного газу 01 лютого 2021 року в частині постачання природного газу, а в частині фінансових зобов`язань до повного їх виконання.

Додатковою угодою №5 від 19.03.2021 про заміну сторони в договорі №70/21 від 23.12.2020 про постачання природного газу сторони домовились замінити сторону відділ культури, освіти, молоді та спорту Онуфріїївської районної державної адміністрації на його правонаступника - відділ освіти Онуфріївської селищної ради.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає наступне.

27.12.2023 Олександрійська окружна прокуратура Кіровоградської області на адресу Онуфріївського селищного голови направила лист де вказала про порушення під час підписання зазначених додаткових угод.

Згідно з додатковими угодами №1, №2, №3 до договору, шість разів змінено істотні умови договору, а саме, збільшено ціну за одиницю товару з 4 298, 90 грн. до 5 666, 00 грн. та відповідно зменшено кількість товару.

Фактично ціна за 1000 куб.м. (одиницю товару) збільшилася на 34,0% упродовж одного місяця, а об`єм газу, який підлягав поставці було зменшено порівняно з погодженням під час закупівлі.

На підтвердження зміни цін на природний газ, постачальником було надано цінову довідку №1678-1/20 від 21.12.2020, цінову довідку №1767/20 від 04.01.2021, цінову довідку№85/21 від 15.01.2021 та цінову довідку №136/21 від 20.01.2021.

Позивач зазначає, що відповідно до цінової довідки №1678-1/20 від 21.12.2020, середньозважена ціна по всім умовам оплати (з ПДВ) станом на 21.12.2020 становить 6 329,75 грн. за 1000 куб.м. При цьому, відповідач не надав цінову довідку на дату проведення аукціону. Такі дії на думку позивача свідчать про необґрунтованість пониження цінової пропозиції під час аукціону. Оскільки на час проведення такого аукціону ціна за 1000 куб.м природного газу на ринку уже була вищою ніж цінова пропозиція відповідача.

Водночас позивач зазначає, що надані цінові довідки торгово-промислової палати не підтверджують коливання ціни на природний газ у 3 рази впродовж періоду з 21.12.2020 по 20.01.2021, а лише констатують рівень цін згідно з інформацією, що розміщена на сайті ТБ "Українська енергетична біржа" за результатами електронних торгів на ТБ "Українська енергетична біржа".

Позивач зауважує про те що, враховуючи первісну ціну у договорі, позивач мав би сплатити відповідачу за 57,394 куб.м. поставленого газу за ціною 4 298, 90 грн. з ПДВ суму в розмірі 246 731,06 грн. з ПДВ.

Згідно з роз`ясненнями Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, як уповноваженого органу щодо формування державної політики у сфері публічних закупівель, від 27.10.2016 № 3302-06/34307-06 «Щодо зміни істотних умов договору», внесення змін до договору про закупівлю в залежності від коливання ціни товару на ринку повинно бути обґрунтованим та документально підтвердженим.

У документі, який видає компетентна організація, має бути зазначена діюча ринкова ціна на товар і її порівняння з ринковою ціною станом на дату, з якої почали змінюватися ціни на ринку, як у бік збільшення, так і у бік зменшення (тобто наявність коливання).

Таким чином, лише документи компетентного органу, які містять інформацію про коливання ціни такого товару на ринку, можуть бути підставою для внесення змін до договору в частині визначення ціни.

Викладене узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 18.06.2021 у справі № 927/491/19.

Таким чином суд дійшов висновку, що відповідачем порушено встановлений п.2 ч.5 ст. 41 Закону № 922-VIII імперативний максимальний ліміт щодо збільшення ціни в розмірі не більше 10% за одиницю товару пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального,газу та електричної енергії.

Кожна сторона договору має добросовісно користуватися наданими їй правами, не допускати зловживання правом, його використання на шкоду іншим особам (стаття 13 ЦК України).

За приписами ч.1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам

Відповідно до ч.4 статті 41 Закону № 922-VIII умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі.

Відповідно до ч.1 ст. 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Згідно із ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частиною першою статті 203 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 215 ЦК України передбачено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно із ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Відповідно до ч.1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином.

Зміна ціни товару в бік збільшення до передачі його у власність покупця за договором про закупівлю можлива у випадку збільшення ціни такого товару на ринку, якщо сторони договору про таку умову домовились. Якщо сторони договору про таку умову не домовлялись, то зміна ціни товару в бік збільшення у випадку зростання ціни такого товару на ринку можлива, лише якщо це призвело до істотної зміни обставин, в порядку ст. 652 ЦК України, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.01.2024 у справі №922/2321/22 судом зроблено наступний висновок про застосування норм пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII.

У будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії договору. Тобто під час дії договору про закупівлю сторони можуть неодноразово змінювати ціну товару в бік збільшення за наявності умов, встановлених у статті 652 ЦК України та пункті 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII, проте загальне збільшення такої ціни не повинно перевищувати 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі.

В інших випадках не досягається мета Закону № 922-VIII, яка полягає в забезпеченні ефективного та прозорого здійснення закупівель, створенні конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобіганні проявам корупції в цій сфері та розвитку добросовісної конкуренції, оскільки продавці з метою перемоги можуть під час проведення процедури закупівлі пропонувати ціну товару, яка нижча за ринкову, а в подальшому, після укладення договору про закупівлю, вимагати збільшити цю ціну, мотивуючи коливаннями ціни такого товару на ринку.

Підсумовуючи викладене суд зазначає, що зміна істотних умов договору про закупівлю (збільшення ціни за одиницю товару) є правомірною виключно за таких умов: відбувається за згодою сторін; порядок зміни умов договору має бути визначений самим договором (відповідно до проекту, який входив до тендерної документації); підстава коливання ціни такого товару на ринку (обґрунтоване і документальне підтверджене постачальником); ціна на одиницю товару може збільшуватися не більше ніж на 10%; загальна сума (ціна) договору не повинна збільшуватися.

Крім того, суд зазначає, що постачальнику треба не лише довести підвищення ціни на певний товар на певному ринку за допомогою доказів, але й обґрунтувати для замовника самі пропозиції про підвищення ціни, визначеної у договорі.

Постачальник повинен обґрунтувати, чому таке підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору по запропонованій замовнику на тендері ціні, навести причини, через які виконання укладеного договору стало для нього вочевидь невигідним.

Також постачальник має довести, що підвищення ціни не є прогнозованим (його неможливо було передбачити і закласти в ціну товару на момент подання постачальником тендерної пропозиції).

Як зазначено вище сторонами збільшено ціну за 1000 куб. м. газу більше ніж на 10%, при цьому, зменшено загальний обсяг природного газу, що мав бути поставлений відповідачем.

Як зазначив Верховний Суд у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 18.06.2021 року у справі № 927/491/19, метою регулювання Закону України "Про публічні закупівлі", а саме закріплення можливості сторін змінити умови укладеного договору шляхом збільшення ціни за одиницю товару до 10%, є запобігання ситуаціям, коли внаслідок істотної зміни обставин укладений договір стає вочевидь невигідним для постачальника.

Тобто, передбачена законодавством про публічні закупівлі норма застосовується, якщо відбувається значне коливання (зростання) ціни на ринку, яке робить для однієї сторони договору його виконання вочевидь невигідним, збитковим. Для того, щоб за таких обставин не був розірваний вже укладений договір і щоб не проводити новий тендер, закон дає можливість збільшити ціну, але не більше як на 10%. Інше тлумачення відповідної норми Закону України "Про державні закупівлі" нівелює, знецінює, робить непрозорою процедуру відкритих торгів. Верховний Суд вважає, що обмеження 10% застосовується як максимальний ліміт щодо зміни ціни, визначеної у договорі, незалежно від того, як часто відбуваються такі зміни (кількість підписаних додаткових угод).

За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що сторони допустили зловживання своїм правом на зміну умов договору.

Враховуючи те, що додаткові угоди №1-3 до договору №70/21 від 26.01.2021, укладені із порушенням вимог ч.1 ст. 203 та п.2 ч. 5 ст. 41 Закону № 922-VIII, то в силу статті 215 ЦК України такі правочини є недійсними.

Враховуючи вищезазначене, позовні вимоги позивача щодо визнання додаткових угод недійсними та стягнення з відповідача надмірно сплачених коштів в розмірі 48 304,47 грн. є такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 статті 76 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 №3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

З приводу висвітлення всіх доводів відповідача суд враховує практику Європейського суду з прав людини, який у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України №4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

Судовий збір згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3,4 ст. 13, ч.1 ст. 73, ч.1 ст. 74, ч.1 ст. 77, ст.ст. 79, 129, ч.9 ст.165, ст. 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати недійсними Додаткові угоди №1 від 18.01.2021, №2 від 25.01.2021, №3 від 26.01.2021 до Договору на поставку товару № 70/21 від 23.12.2020, укладеного між Відділом культури, освіти молоді та спорту Онуфріївської районної державної адміністрації та Товариством з обмеженою відповідальністю "Сервіс Групп ЛТД".

3. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс Групп ЛТД" (04119, місто Київ, вулиця Зоологічна, будинок 4-А, офіс 139; ідентифікаційний код: 38772399) на користь Віллілу освіти Онуфріївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області (28100, Кіровоградська обл., Олександрійський р-н, селище міського типу Онуфріївка, вул. Центральна, будинок 20, ідентифікаційний код: 44108409) грошові кошти в розмірі 48 304 (сорок вісім тисяч триста чотири) грн. 47 коп. та судовий збір в розмірі 12 112 (дванадцять тисяч сто дванадцять) грн. 00 коп.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Сергій МУДРИЙ