ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

23 липня 2024 року Справа № 903/357/24

за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрнафта», м.Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Пастернак», с.Коршів, Волинська область

про стягнення 22 377 грн. 83 коп.

Суддя Шум М.С.

Без виклику (повідомлення) представників сторін

встановив: в позовній заяві від 11.04.2024 Публічне акціонерне товариство «Укрнафта» просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Пастернак» 14 282 грн. 21 коп. основного боргу, 6 881 грн. 00 коп. штрафу, 503 грн. 25 коп.3% річних, а також судові витрати по справі.

Позивач повідомляє про судові витрати у вигляді судового збору в сумі 3 028 грн. 00 коп., інші судові витрати не передбачено.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за договором оренди №01/01/12/01/03/06-26/1-ОР від 15.06.2022 в частині сплати орендних платежів за лютий, березень 2023 року та за квітень 2024 року.

Ухвалою суду від 24.04.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Запропоновано відповідачу подати суду в порядку статей 165, 178 Господарського процесуального кодексу України не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали відзив на позов і всі документи, що підтверджують заперечення проти позову при їх наявності, одночасно копію відзиву надіслати позивачу, докази чого подати суду. У разі наявності заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження відповідачу подати суду заяву із обґрунтуванням заперечень протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали, позивачу - протягом 5 днів з дня отримання відзиву

Ухвала суду про відкриття провадження у справі надіслана сторонам поштовим зв`язком 25.04.2024, що підтверджується списком розсилки поштової кореспонденції (а.с. 34).

Відзив на позовну заяву до суду від відповідача станом на 22.07.2024 не надходив.

Ухвала від 25.04.2024 про відкриття провадження у даній справі направлялась рекомендованою кореспонденцією на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Пастернак» (45651, Волинська обл., Луцький район, село Коршів, вул. Лесі Українки, 5) та була повернута до суду без вручення адресату з підстав: "адресат відсутній за вказаною адресою".

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що неотримання кореспонденції суду (ухвали від 25.04.2024) відповідачем та повернення її до суду з відмітками "адресат відсутній за вказаною адресою" є наслідками діяння відповідача щодо належного отримання, тобто його власною волею. Відтак, відповідач вважається повідомленим про розгляд справи належним чином, оскільки судом було виконано всі покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Таким чином, процесуальні документи суду надсилалися відповідачу за належною адресою.

Не перебування відповідачів за місцем їх державної реєстрації чи небажання отримати поштову кореспонденцію не є перешкодою розгляду справи судом відповідно за наявними матеріалами і не свідчить про порушення норм процесуального права судом. Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 03.03.2018р. та від 15.03.2018р. у справах №911/1163/17 та №910/32340/15 відповідно.

Згідно із п.п. 4, 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Враховуючи, що норми ст. 74 ГПК України щодо обов`язку суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, п. 4 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що ним, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів .

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

встановив:

15.06.2022 між ПАТ "Укрнафта" (позивач, орендодавець) та ТОВ "Пастернак" (відповідач, орендар) укладено договір оренди № 01/01/12/01/03/06-26/1-ОР.

Відповідно до п. 1.1 договору орендодавець зобов`язується передати орендарю в строкове оплатне користування об`єкт оренди (частина приміщення, загальною площею 34 м кв., яка є частиною будівлі, що знаходиться за адресою: м. Луцьк, вул. Яровиця, буд. 3) на умовах цього договору, а орендар зобов`язується прийняти об`єкт оренди та сплачувати орендодавцю орендну плату.

Відповідно до п. 5.1 договору за користування об`єктом оренди, починаючи з дати підписання Акту передачі Орендарем сплачується щомісячна орендна плата. Орендна плата за перший місяць оренди, який є базовим місяцем оренди, складає 1 700, 00грн., крім того податок на додану вартість 340,00 грн.., всього 2 040,00 грн. Оренда плата за базовий місяць не індексується. За кожний наступний місяць, що слідує базовим, орендна плата визначається орендодавцем у розмірі суми орендної плати за попередній місяць, скоригованої на індекс інфляції за попередній місяць. У разі коли індекс інфляції (індекс споживчих цін) не перевищує 100 відсотків, такий індекс застосовується із значенням 100 відсотків.

У п. 5.12 договору сторони погодили, що орендар сплачує орендну плату щомісяця не пізніше 15 числа кожного поточного місяця, в національній валюті України шляхом перерахування відповідної суми грошових коштів на поточний банківський рахунок орендодавця, який визначений цим договором.

Відповідно до п. 9.1 цей договір укладений строком на 1 рік до 30.04.2023 та вступає в силу з моменту підписання його сторонами та затвердження Головою Правління ПАТ "Укрнафта" або його заступником. Умови цього договору зберігають силу протягом строку дії договору, а в частині зобов`язань орендаря щодо сплати орендної плати до повного виконання зобов`язань.

Згідно ст. 174 ГК України, господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Загальні умови укладання договорів, що породжують господарські зобов`язання, наведені в ст. 179 ГК України, згідно з якою майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями. При укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі: вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству. Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Відповідно до ч. 2 ст. 180 ГК України, господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Так, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з положеннями статей 626- 629 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини 1 статті 759 та статті 761 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права. Наймодавцем може бути також особа, уповноважена на укладення договору найму.

У частині 1 статті 762 зазначеного Кодексу передбачено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Аналогічні положення закріплені у частині 1 статті 283 ГК України, відповідно до змісту якої за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

За вимогами ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

Частиною 1 ст. 283 ГК України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності (ч. 1 ст. 286 ГК України).

Строки внесення орендної плати визначаються в договорі (ч. 4 ст. 286 ГК України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У порушення умов договору відповідач не провів оплату за оренду нерухомого майна за період з лютого - березень 2023 та квітень 2024 в повному обсязі, в результаті чого виник борг в сумі 14 282,21 грн. Протилежного суду не доведено.

Щодо стягнення з відповідача 711,37 грн. інфляційних втрат та 503,25 грн. 3% річних за період з 01.02.2023 по 04.04.2024.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України).

Суд здійснив перевірку розрахунку 3 % річних та інфляційних втрат встановив, що 3 % річних за вказані періоди становлять 503.25 грн.; інфляційні втрати -711.37грн.

Позивач просить стягнути з відповідача 6 881,00 грн. пені .

Приписами п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України).

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

У п. 6.2 договору сторони домовились, що у випадку порушення з вини орендаря строку сплати орендної плати, встановленого п. 5.12 цього договору, останній сплачує орендодавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, нарахованої на суму прострочених платежів, за кожен день існування прострочення.

Розглянувши здійснений позивачем розрахунок суми пені , господарський суд відзначає його правильність та обґрунтованість, у зв`язку з чим позовні вимоги ПАТ "Укрнафта" в частині стягнення з ТОВ "Пастернак" 6 881.00 грн. пені підлягають задоволенню.

Суд звертає увагу, що матеріали справи не містять доказів у підтвердження протилежного та вищенаведених висновків суду.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 77 ГПК України).

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до статті 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 86, 129, 233,236-240 Господарського процесуального кодексу України, суд-

вирішив:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Пастернак» ((45651, Волинська обл., Луцький район, село Коршів, вул. Лесі Українки, 5, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" (м. Київ, пров. Несторівський, 3-5, ) 22 377,83 грн. заборгованості, з яких: 14 282,21 грн. основного боргу, 6 881,00 грн. штрафу, 503, 25 грн. 3% річних, 711,37 грн. інфляційних втрат та 3 028.00 грн. витрат зі сплати судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст. 255-256, п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Суддя М. С. Шум