ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2024 року м.Харків Справа № 913/65/24
Провадження №8/913/65/24
Господарський суд Луганської області у складі:
суддя Іванов А.В.
при секретарі судового засідання Чуєвій М.С.,
розглянувши у судовому засіданні справу
за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк», м. Київ,
до відповідача-1 Селянського (фермерського) господарства «Радуга», с. Мілуватка Сватівського району Луганської області,
відповідача-2 ОСОБА_1 , м. Рубіжне Луганської області,
відповідача-3 ОСОБА_2 , смт Красноріченська Сватівського району Луганської області,
про стягнення 363 882 грн. 78 коп.
У засіданні брали участь:
від позивача: представник не прибув;
від відповідача-1: представник не прибув;
від відповідача-2: представник не прибув;
від відповідача-3: представник не прибув.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Суть спору: Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк» звернулося до Господарського суду Луганської області з позовною заявою до Селянського (фермерського) господарства «Радуга», ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в якій просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість в розмірі 363 882 грн. 78 коп., з яких: заборгованість по кредиту строкова 212 800 грн. 00 коп., заборгованість по кредиту прострочена 73 150 грн. 00 коп., заборгованість по процентах поточна 7 422 грн. 30 коп.; заборгованість по процентах прострочена 59 679 грн. 62 коп., заборгованість по процентах (компенсація ФРП) 10 805 грн. 67 коп. та всього пеня за несвоєчасне погашення кредиту, процентів та комісії в межах строку позовної давності 25 грн. 19 коп.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 24.09.2020 між позивачем та відповідачем-1 було укладено Договір №1652/2020/СРД-МСБ-НВКЛ про приєднання до Правил надання кредиту клієнтам мікро- та малого бізнесу за Програмою фінансової державної підтримки суб`єктів мікро- та малого підприємництва «Доступні кредити 5-7-9 %» в АБ «Укргазбанк».
Позивач зазначає, що за умовами Договору про приєднання №1652/2020/СРД-МСБ-НВКЛ від 24.09.2020 надання Кредиту здійснюється з « 24» вересня 2020 року по « 23» вересня 2025 року (включно). Позичальник погашає кредит у строки дії ліміту відповідного періоду та в сумі перевищення фактичної заборгованості по кредиту цього періоду над лімітом кредитної лінії наступного періоду, відповідно до Графіку зменшення ліміту кредитування (Додаток 1 до Договору про приєднання).
Також в забезпечення виконання зобов`язань за Договором про приєднання між позивачем, відповідачем-1 та відповідачем-2 було укладено Договір поруки №1652/2020/СРД-МСБ-П1 від 24.09.2020, згідно з умовами якого ОСОБА_1 зобов`язався перед банком відповідати за виконання Позичальником зобов`язань за Договором про приєднання №1652/2020/СРД-МСБ-НВКЛ від 24.09.2020.
Крім того, в забезпечення виконання зобов`язань за Договором про приєднання між позивачем, відповідачем-1 та відповідачем-3 було укладено Договір поруки №1652/2020/СРД-МСБ-П2 від 24.09.2020, згідно з умовами якого ОСОБА_2 зобов`язався перед банком відповідати за виконання Позичальником зобов`язань за Договором про приєднання №1652/2020/СРД-МСБ-НВКЛ від 24.09.2020.
Позивач вказує, що виконав свої зобов`язання за Договором про приєднання у повному обсязі та надав позичальнику кредитні кошти, що підтверджується виписками по рахунку.
В свою чергу, за твердженням позивача, відповідач-1 порушив умови Договору про приєднання, оскільки своєчасно не здійснював погашення, в зв`язку з чим у останнього перед позивачем виникла заборгованість в розмірі 363 882 грн. 78 коп.
Оскільки відповідачі заборгованість за Договором про приєднання не сплатили, вказане стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.03.2024 справу №913/65/24 передано на розгляд судді Іванову А.В.
Ухвалою Господарського суду Луганської області від 06.03.2024 позовну заяву залишено без руху. Надано позивачу 10 днів з дня вручення даної ухвали для усунення недоліків позовної заяви та подання до суду відповідної заяви.
Ухвалою Господарського суду Луганської області від 13.03.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 27.03.2024 о 14 год. 45 хв.
Ухвалою Господарського суду Луганської області від 27.03.2024 продовжено строк проведення підготовчого провадження. Відкладено підготовче засідання на іншу дату та час. Про дату та час наступного судового засідання буде повідомлено додатково. Продовжено учасниками справи строк на надання заяв по суті, додаткових пояснень, інших заяв і клопотань.
Ухвалою Господарського суду Луганської області від 29.05.2024 повідомлено учасників справи про призначення підготовчого засідання на 12.06.2024 о 14 год. 00 хв.
Ухвалою Господарського суду Луганської області від 12.06.2024 закрито підготовче провадження. Призначено справу до судового розгляду по суті. Про дату та час судового засідання вирішено повідомити учасників справи в подальшому. Продовжено учасникам справи строк на подання заяв по суті, додаткових пояснень, інших заяв і клопотань до відкриття судового засідання з розгляду справи по суті.
Ухвалою Господарського суду Луганської області від 21.06.2024 повідомлено учасників справи про призначення підготовчого засідання на 10.07.2024 о 14 год. 45 хв.
Ухвалою Господарського суду Луганської області від 03.07.2024 виправлено описку, яку допущено у резолютивній частині ухвали Господарського суду Луганської області від 21.06.2024 у справі №913/65/24, та вирішено вважати вірним повідомлення про дату та час судового засідання «Повідомити учасників справи про призначення судового засідання з розгляду справи по суті на 17.07.2024 о 09 год. 45 хв.».
Станом на 17.07.2024 будь-яких заяв по суті, додаткових пояснень, інших заяв і клопотань від сторін не надходило.
В судове засідання 17.07.2024 представники сторін не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
При цьому, у позовній заяві позивач просив розглядати справу без участі його представника, що було враховано судом.
Згідно з ч. 6. ст. 6 ГПК України адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.
Однак відповідач-1 добровільно не зареєстрував свій електронний кабінет в ЄСІТС.
При цьому, згідно інформації з даного реєстру місцезнаходженням відповідача-1 є: АДРЕСА_1 .
Суд звернувся до із запитами від 04.03.2024 до уповноважених органів про надання інформації щодо реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
06.03.2024 Управління Державної міграційної служби України у Луганській області надало відповідь, в якій повідомило, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 з 08.08.1978; ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 з 28.08.2020.
В свою чергу 06.03.2024 Рубіжанська міська військова адміністрація повідомила, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 з 08.08.1978 по теперішній час, а стосовно ОСОБА_2 інформація відсутня.
Також суд звернувся до Міністерства соціальної політики України з метою отримання відомостей із Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Проте, відповіді від Міністерства соціальної політики України не надходило.
Відтак наразі єдино відомим та підтвердженим місцем реєстрації ОСОБА_1 є: АДРЕСА_2 , а ОСОБА_2 : АДРЕСА_3 .
Разом з тим, судом враховано, що Рубіжанську та Сватівську міські територіальні громади було включено до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій №309 від 22.12.2022.
Тому суд був фактично позбавлений можливості надіслати відповідачам копії ухвал в даній справі засобами поштового зв`язку.
Натомість, відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції» якщо остання відома адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи учасників справи знаходиться в районі проведення антитерористичної операції, суд викликає або повідомляє учасників справи, які не мають офіційної електронної адреси, про дату, час і місце першого судового засідання у справі через оголошення на офіційному вебсайті судової влади України (з посиланням на вебадресу відповідної ухвали суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень), яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за двадцять днів до дати відповідного судового засідання.
З огляду на викладене, на офіційному сайті Господарського суду Луганської області були розміщені повідомлення для відповідачів з інформацією про відкриття провадження та подальший розгляд справи №913/65/24.
Тому суд вважає відповідачів належним чином повідомленими про відкриття провадження у справі №913/65/24 та її розгляд в умовах воєнного стану.
Окрім того, участь у справі приймала представник відповідача-3 адвокат Гучканюк Е.В., яка отримувала ухвали в даній справі в її електронний кабінет в ЄСІТС, про що свідчать відповідні довідки.
Проте, у встановлений судом строк відзиви на позовну заяву від відповідачів не надходили.
У судовому засіданні 17.07.2024 суд, розглянувши справу по суті, з`ясувавши обставини справи та дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, ухвалив вступну та резолютивну частини судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд -
24.09.2020 між Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк «Укргазбанк» (далі Банк, позивач) та Селянським (фермерським) господарством «Радуга» (далі Позичальник, відповідач-1) було укладено Договір №1652/2020/СРД-МСБ-НВКЛ про приєднання до Правил надання кредиту клієнтам мікро- та малого бізнесу за Програмою фінансової державної підтримки суб`єктів мікро- та малого підприємництва «Доступні кредити 5-7-9 %» в АБ «Укргазбанк» (надалі Договір), за умовами п.п. 1-3 загальний ліміт кредитної лінії 399 000,00 грн. Кредитна лінія відкривається з « 24» вересня 2022 року по « 23» вересня 2025 року (включно). Позичальник погашає кредит у строки дії ліміту відповідного періоду та в сумі перевищення фактичної заборгованості по кредиту цього періоду над лімітом кредитної лінії наступного періоду, відповідно до Графіку зменшення ліміту кредитування (Додаток 1 до Договору про приєднання). Позичальник зобов`язаний сплачувати Банку комісії у розмірі та у порядку, визначеному Тарифами, які наведені в Додатку 2 до Договору про приєднання.
Пунктом 5 Договору встановлено, що кредитні кошти надаються Банком Позичальнику на підставі письмової Заяви на отримання кредиту Позичальника відповідно до Додатку №1 до Правил в межах невикористаного залишку Ліміту кредитної лінії згідно з Графіком зменшення лінії окремим траншами, шляхом оплати в межах сум та відповідно до строків, визначених у п. 2 Договору про приєднання, розрахункових документів Позичальника безпосередньо з позичкового рахунку в національній валюті, відкритого в АБ «Укргазбанк».
За змістом п. 6 Договору за користування кредитом, в межах строку кредитування, визначеного п. 2 цього Договору про приєднання, Позичальник сплачує Банку проценти за користування кредитними коштами з врахуванням встановленого зменшення Ліміту кредитної лінії за Договором про приєднання (строкова заборгованість): - при дотриманні Позичальником умов Програми та/або умов цього Договору про приєднання, - у розмірі, що станом на дату укладення цього Договору про приєднання складає 7,0 (сім цілих нуль десятих) % річних (далі - Компенсаційна процентна ставка). Розмір компенсаційної процентної ставки переглядається та встановлюється банком щоквартально згідно з процедурою, визначеної в Розділі 7 Правил відповідно до умов Програми. при неподанні або невчасному поданні Позичальником у строк, вказаний в п. 7.2.2. Правил, Звітності щодо кількості працівників Позичальника, розмір Компенсаційної процентної ставки складає 7,0 (сім цілих нуль десятих) % річних на наступний за звітним календарний квартал. При недотриманні позичальником умов Програми та/або умов цього Договору про приєднання, а також у випадках, передбачених цим Договором про приєднання, у розмірі який встановлюється та переглядається Банком щоквартально згідно з процедурою, визначеною в розділі 7 Правил, та станом на дату цього Договору про приєднання складає суму значення індексу UIRD3m для національної валюти, станом на попередній банківський день, що передує даті укладення кредитного договору та значення фіксованої маржі 5,0 (п`ять цілих нуль десятих) процентних пункти (далі - Базова процентна ставка).
Згідно з п. 7 Договору за користування кредитними коштами, що не повернуті в строки/терміни, передбачені Договором про надання кредиту (прострочена заборгованість), у т.ч. у строки визначені в Графіку зменшення Ліміту кредитної лінії за цим Договором про приєднання та/або відповідно до умов дострокового погашення Кредиту встановлених внаслідок застосування Банком вимоги дострокового повного або часткового виконання Позичальником своїх зобов`язань за цим Договором про приєднання, процентна ставка за користування кредитними коштами встановлюється в розмірі: Компенсаційної процентної ставки, збільшеної на 5 процентних пунктів, у випадку, якщо на момент виникнення підстави застосування підвищеної ставки діяла Компенсаційна процентна ставка; Базової процентної ставки, збільшеної на 5 процентних пунктів, у випадку, якщо на момент виникнення підстави застосування підвищеної ставки діяла Базова процентна ставка.
Положеннями п. 10.1. Договору передбачено, що у забезпечення зобов`язань за Договором прийнято поруку ОСОБА_1 та поруку ОСОБА_2 .
Сторони узгодили, що інші умови надання кредитних коштів не передбачені цим Договором про приєднання регулюються положеннями Правил (п. 16 Договору).
Договір підписано та скріплено печатками уповноважених представників сторін без жодних зауважень та застережень.
Правилами надання кредиту клієнтам мікро-, малого та середнього бізнесу за Програмою фінансової державної підтримки суб`єктів малого та середнього підприємництва «Доступні кредити 5-7-9 %» в АБ «УКРГАЗБАНК» (далі Правила) визначено, що Банк надає Позичальнику кредитні кошти/ відкриває кредитну лінію у розмірі та на умовах, визначених Договором про надання кредиту, а Позичальник зобов`язується повернути кредитні кошти, сплатити комісії та проценти за користування кредитними коштами у порядку та на умовах, визначених Договором про надання кредиту.
Нарахування процентів за користування кредитними коштами в межах строку кредитування, визначеного Договором про приєднання, здійснюється на суму фактичного щоденного залишку заборгованості за наданими кредитними коштами (строкової заборгованості), виходячи з процентної ставки за користування кредитними коштами, визначеної в Договорі про приєднання. При розрахунку процентів за користування кредитними коштами використовується метод «факт/360», виходячи із фактичної кількості днів у місяці та банківського року з розрахунку 360 днів у році, враховуючи перший день та не враховуючи останній день користування кредитними коштами. Проценти за користування кредитними коштами нараховуються Банком щомісячно, не пізніше останнього банківського дня місяця, за період з дати надання кредиту по останній календарний день місяця, в якому наданий кредит, та надалі з першого дня по останній календарний день місяця, в день повного (у т.ч. дострокового) погашення заборгованості по кредиту, в день дострокового розірвання Договору про надання кредиту, а також в день
закінчення строку, на який надано кредит, за період з першого календарного дня місяця, в якому відбувається погашення кредиту, по день, що передує дню погашення Кредиту, а у разі настання Події припинення до дня настання Події припинення, відповідно до п. 5.4.2. цих Правил (п. 2.7. Правил)
Відповідно до пункту 2.8. Правил проценти за користування кредитними коштами сплачуються Позичальником щомісячно, не пізніше 15- го числа місяця, наступного за місяцем користування кредитом, а також в день закінчення строку, на який надано кредит відповідно до п.2 Договору про приєднання, в день повного погашення заборгованості по кредиту, в день повного дострокового погашення заборгованості по кредиту або в день зазначений в письмовому повідомленні Банку про дострокове повернення кредиту, на рахунок вказаний в п.14 Договору про приєднання. У разі ненадходження платежів від Позичальника в рахунок погашення процентів за користування кредитними коштами у встановлені цими Правилами строки, суми непогашених у строк процентів за користування кредитними коштами наступного банківського дня визнаються простроченими.
Пунктом 2.14. Правил встановлено, що нарахування процентів за користування кредитними коштами, що не повернуті в строки/терміни, передбачені Договором про надання кредиту (прострочена заборгованість), здійснюється на суму фактичного щоденного залишку простроченої заборгованості по кредиту, виходячи з процентної ставки за користування кредитними коштами, визначеної в Договорі про приєднання. Проценти за користування кредитними коштами нараховуються Банком щомісячно не пізніше останнього банківського дня місяця за період з дати виникнення простроченої заборгованості по останній календарний день місяця, в якому виникла така заборгованість (або до дня погашення простроченої заборгованості), та надалі з першого дня по останній календарний день місяця, в якому існує така прострочена заборгованість, та з першого календарного дня місяця до дня погашення простроченої заборгованості в місяці, в якому відбулось таке погашення. Сторони узгодили, що в разі настання Події припинення, Банк зупиняє нарахування процентів за користування кредитними коштами з дати визначеної для такої події у п.5.4.2. Правил, а Позичальник зобов`язується сплатити на користь Банку платежі визначені в п.5.4. цих Правил у випадку їх виникнення.
Також 03.02.2022 між Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк «Укргазбанк» (Кредитор, позивач), Селянським (фермерським) господарством «Радуга» (Позичальник, відповідач-1) та ОСОБА_1 (Поручитель, відповідач-2) було укладено Договір поруки №1652/2020/СРД-МСБ-П1 від 24.09.2020 (далі - Договір поруки), згідно умов п. 1.1. якого ОСОБА_1 зобов`язався перед банком відповідати за виконання Позичальником зобов`язань за Договором про приєднання №1652/2020/СРД-МСБ-НВКЛ від 24.09.2020.
Крім того, в забезпечення виконання зобов`язань за Договором про приєднання 03.02.2022 між Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк «Укргазбанк» (Кредиток, позивач), Селянським (фермерським) господарством «Радуга» (Позичальник, відповідач-1) та ОСОБА_2 (Поручитель, відповідач-3) було укладено Договір поруки №1652/2020/СРД-МСБ-П2 від 24.09.2020, згідно з умовами якого ОСОБА_2 зобов`язався перед банком відповідати за виконання Позичальником зобов`язань за Договором про приєднання №1652/2020/СРД-МСБ-НВКЛ від 24.09.2020.
Пунктом 1.2. Договорів поруки унормовано, що Поручитель несе солідарну відповідальність з Позичальником перед кредитором за виконання зобов`язань по кредитному договору.
Поручитель відповідає за повернення заборгованості за кредитним договором у тому ж обсязі, що і Позичальник (п. 1.3. Договору поруки).
Як зазначає позивач, він виконав свої зобов`язання за Договором про приєднання у повному обсязі та надав позичальнику кредитні кошти, що підтверджується виписками по рахунку.
В свою чергу, відповідач-1 порушив умови Договору про приєднання, оскільки своєчасно не здійснював погашення, в зв`язку з чим у останнього перед позивачем виникла заборгованість в розмірі 363 882 грн. 78 коп.
Оскільки відповідачі заборгованість за Договором не сплатили, позивач звернувся з даним позовом до суду про стягнення солідарно з відповідачів заборгованості в розмірі 363 882 грн. 78 коп., з яких: заборгованість по кредиту строкова 212 800 грн. 00 коп., заборгованість по кредиту прострочена 73 150 грн. 00 коп., заборгованість по процентах поточна 7 422 грн. 30 коп.; заборгованість по процентах прострочена 59 679 грн. 62 коп., заборгованість по процентах (компенсація ФРП) 10 805 грн. 67 коп. та пеня за несвоєчасне погашення кредиту, процентів та комісії в межах строку позовної давності 25 грн. 19 коп.
Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, виходячи з наступних підстав.
Приписами ст. 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
За змістом ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань) є, зокрема, договір.
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК України).
За умовами ст. 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
За своєю правовою природою договір, який укладено сторонами, є кредитним договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ст. 1046 ЦК України).
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається (ст. 525 ЦК України).
У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Положеннями ч. 1 ст. 193 ГК України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.
Частиною 7 ст. 193 ГК України унормовано, що не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язання, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
З матеріалів справи вбачається, що позивач належним чином виконав свої зобов`язання за Договором №1652/2020/СРД-МСБ-НВКЛ про приєднання від 24.09.2020 та надавав відповідачу-1 кредитні кошті в межах Ліміту кредитної лінії в розмірі 399 000 грн. 00 коп., що підтверджується відповідними виписками по рахунку СФГ «Радуга».
Як вказав Верховний Суд в постанові від 25.05.2020 у справі №554/4300/16-ц належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» .
Згідно із зазначеною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.
Пунктом 5.6 «Положення про організацію операційної діяльності в банках України», затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.
Такого ж змісту норма закріплена у п. 62 «Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України», затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року №75.
Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.
Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 16.09.2020 у справі №200/5647/18, від 28.10.2020 у справі №760/7792/14-ц та від 17.12.2020 у справі №278/2177/15-ц.
Таким чином, надані банком виписки підтверджують обставини видачі кредиту та його розміру, а також заборгованість по кредиту, розмір якої відображено у детальному розрахунку та не спростовано будь-яким контррозрахунком відповідачів.
Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
За правилами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Частиною 1 ст. 530 ЦК України врегульовано, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Так, згідно з п. 2. Договору Позичальник погашає кредит у строки дії ліміту відповідного періоду та в сумі перевищення фактичної заборгованості по кредиту цього періоду над лімітом кредитної лінії наступного періоду, відповідно до Графіку зменшення ліміту кредитування (Додаток 1 до Договору про приєднання). Позичальник зобов`язаний сплачувати Банку комісії у розмірі та у порядку, визначеному Тарифами, які наведені в Додатку 2 до Договору про приєднання.
Відтак, відповідач-1 мав сплачувати Кредит у строки дії Ліміту відповідного періоду та в сумі перевищення фактичної заборгованості по кредиту цього періоду над лімітом кредитної лінії наступного періоду, відповідно до Графіку зменшення ліміту кредитування, а також відповідні комісії.
Натомість, з матеріалів справи вбачається, що у відповідача-1 виникла заборгованість за Договором про приєднання, а саме заборгованість по кредиту строкова в розмірі 212 800 грн. 00 коп. та заборгованість по кредиту прострочена в сумі 73 150 грн. 00 коп.
Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч. 3 ст. 1049 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України).
Проте відповідач-1 заборгованість по кредиту строкову в розмірі 212 800 грн. 00 коп. та заборгованість по кредиту прострочену в сумі 73 150 грн. 00 коп. не погасив.
Доказів оплати відповідачем-1 заборгованості по кредиту строкової в розмірі 212 800 грн. 00 коп. та заборгованості по кредиту простроченої в сумі 73 150 грн. 00 коп. матеріали справи не містять.
Приймаючи до уваги те, що відповідач-1 не вчинив необхідних дій, передбачених сторонами у Договорі, та не погасив кредит у строк, визначений Договором, суд дійшов висновку, що останній є таким, що прострочив виконання грошового зобов`язання за Договором про приєднання №1652/2020/СРД-МСБ-НВКЛ від 24.09.2020.
За таких обставин, вимоги позивача про стягнення заборгованості по кредиту строкової в розмірі 212 800 грн. 00 коп. та заборгованості по кредиту простроченої в сумі 73 150 грн. 00 коп. є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.
Стосовно вимог про стягнення заборгованості по процентах поточної в розмірі 7 422 грн. 30 коп., заборгованості по процентах простроченої в сумі 59 679 грн. 62 коп. та заборгованості по процентах (компенсація ФРП) в розмірі 10 805 грн. 67 коп., суд зазначає наступне.
Положеннями ч. 1 ст. 1048 ЦК України унормовано, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України).
Частинами 1-2 ст. 1056-1 ЦК України встановлено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Положеннями п. п. 6 Договору передбачено, що за користування кредитом, в межах строку кредитування, визначеного п. 2 цього Договору про приєднання, Позичальник сплачує Банку проценти за користування кредитними коштами з врахуванням встановленого зменшення Ліміту кредитної лінії за Договором про приєднання (строкова заборгованість): - при дотриманні Позичальником умов Програми та/або умов цього Договору про приєднання, - у розмірі, що станом на дату укладення цього Договору про приєднання складає 7,0 (сім цілих нуль десятих) % річних (далі - Компенсаційна процентна ставка). Розмір компенсаційної процентної ставки переглядається та встановлюється банком щоквартально згідно з процедурою, визначеної в Розділі 7 Правил відповідно до умов Програми. при неподанні або невчасному поданні Позичальником у строк, вказаний в п. 7.2.2. Правил, Звітності щодо кількості працівників Позичальника, розмір Компенсаційної процентної ставки складає 7,0 (сім цілих нуль десятих) % річних на наступний за звітним календарний квартал. При недотриманні позичальником умов Програми та/або умов цього Договору про приєднання, а також у випадках, передбачених цим Договором про приєднання, у розмірі який встановлюється та переглядається Банком щоквартально згідно з процедурою, визначеною в розділі 7 Правил, та станом на дату цього Договору про приєднання складає суму значення індексу UIRD3m для національної валюти, станом на попередній банківський день, що передує даті укладення кредитного договору та значення фіксованої маржі 5,0 (п`ять цілих нуль десятих) процентних пункти (далі - Базова процентна ставка).
Також згідно з п. 7 Договору за користування кредитними коштами, що не повернуті в строки/терміни, передбачені Договором про надання кредиту (прострочена заборгованість), у т.ч. у строки визначені в Графіку зменшення Ліміту кредитної лінії за цим Договором про приєднання та/або відповідно до умов дострокового погашення Кредиту встановлених внаслідок застосування Банком вимоги дострокового повного або часткового виконання Позичальником своїх зобов`язань за цим Договором про приєднання, процентна ставка за користування кредитними коштами встановлюється в розмірі: Компенсаційної процентної ставки, збільшеної на 5 процентних пунктів, у випадку, якщо на момент виникнення підстави застосування підвищеної ставки діяла Компенсаційна процентна ставка; Базової процентної ставки, збільшеної на 5 процентних пунктів, у випадку, якщо на момент виникнення підстави застосування підвищеної ставки діяла Базова процентна ставка.
Отже, положеннями чинного законодавства та умовами Договору передбачено право позивача на отримання процентів за користування кредитом.
У відповідності до розрахунку позивача заборгованість за Договором по процентах поточна становить - 7 422 грн. 30 коп., заборгованість по процентах прострочена - 59 679 грн. 62 коп. та заборгованість по процентах (компенсація ФРП) - 10 805 грн. 67 коп.
Суд, перевіривши розрахунок заборгованості по процентах, наданий позивачем, вважає його арифметично вірним, зробленим у відповідності до норм закону та умов Договору.
Відтак, вимоги позивача про стягнення заборгованості по процентах поточної в розмірі 7 422 грн. 30 коп., заборгованості по процентах простроченої в сумі 59 679 грн. 62 коп. та заборгованості по процентах (компенсація ФРП) в розмірі 10 805 грн. 67 коп. також підлягають задоволенню повністю.
Відносно вимоги позивача про стягнення пені у розмірі 25 грн. 19 коп. суд зазначає наступне.
Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
За правилами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
У відповідності до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Стаття 216 ГК України передбачає відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим кодексом, іншими законами і договором.
Згідно п. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.
Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.
Частиною 1 ст. 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).
У випадку порушення Позичальником зобов`язань за Договором про надання кредиту, Банк має право відмовитися від виконання своїх зобов`язань, при цьому Позичальник зобов`язаний відшкодувати Банку збитки, а також сплатити штрафи, пеню та інші видатки, понесені Банком за Договором про надання кредиту (п. 5.1. Правил).
Таким чином, приписами законодавства та умовами укладеного сторонами Договору встановлена відповідальність відповідача-1 у випадку порушення ним строків сплати кредиту та інших платежів.
Позивачем за несвоєчасне погашення відповідачем-1 кредиту, процентів та комісії була нарахована пеня у загальному розмірі 25 грн. 19 коп. за періоди в 2020, 2021 та 2022 роках, але до 18.01.2022 включно.
Перевіривши розрахунок пені, наданий позивачем, суд вважає його арифметично вірним та зробленими у відповідності умов Договору та норм чинного законодавства.
Отже, вимога позивача про стягнення пені у розмірі 25 грн. 19 коп. є законною та такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі.
Разом з тим, судом встановлено, що 03.02.2022 між Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк «Укргазбанк» (Кредиток, позивач), Селянським (фермерським) господарством «Радуга» (Позичальник, відповідач-1) та ОСОБА_1 (Поручитель, відповідач-2) було укладено №1652/2020/СРД-МСБ-П1 від 24.09.2020 (далі - Договір поруки), згідно умов п. 1.1. якого ОСОБА_1 зобов`язався перед банком відповідати за виконання Позичальником зобов`язань за Договором про приєднання №1652/2020/СРД-МСБ-НВКЛ від 24.09.2020.
Крім того, в забезпечення виконання зобов`язань за Договором про приєднання 03.02.2022 між Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк «Укргазбанк» (Кредиток, позивач), Селянським (фермерським) господарством «Радуга» (Позичальник, відповідач-1) та ОСОБА_2 (Поручитель, відповідач-3) було укладено Договір поруки №1652/2020/СРД-МСБ-П2 від 24.09.2020, згідно з умовами якого ОСОБА_2 зобов`язався перед банком відповідати за виконання Позичальником зобов`язань за Договором про приєднання №1652/2020/СРД-МСБ-НВКЛ від 24.09.2020.
Пунктом 1.2. Договорів поруки унормовано, що Поручитель несе солідарну відповідальність з Позичальником перед кредитором за виконання зобов`язань по кредитному договору.
Поручитель відповідає за повернення заборгованості за кредитним договором у тому ж обсязі, що і Позичальник (п. 1.3. Договору поруки).
Частиною 1 ст. 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.
Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
З урахуванням невиконання СФГ «Радуга» умов Договору, непогашення ним у повному обсязі суми заборгованості за кредитом, комісією та процентами, відповідачі мають виступати перед позивачем в даному зобов`язанні як солідарні боржники, але кожен окремо, оскільки Договори поруки не передбачають солідарної відповідальності боржників між собою.
Схожий висновок міститься у постанові Верховного Суд від 24.01.2018 у справі №907/425/16, який зазначив, що норми закону, якими врегульовано поруку, не містять положень щодо солідарної відповідальності поручителів за різними договорами, якщо договорами поруки не передбачено іншого. У разі укладення між поручителями кількох договорів поруки на виконання одного й того самого зобов`язання у них не виникає солідарної відповідальності між собою.
За таких обставин, кредитор, керуючись статтею 543 ЦК України, має право на свій розсуд пред`явити вимогу до боржника й кожного з поручителів разом чи окремо, в повному обсязі, чи частково, але поручитель, що виконав зобов`язання, не має права пред`явити вимогу до іншого поручителя щодо розподілу відповідальності перед кредитором (аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 11.11.2015 зі справи №6-511цс15 та від 11.11.2014 зі справи №919/699/13).
При цьому, як вказала Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13.03.2018 №415/2542/15-ц, захист прав кредитора у справі за його позовом до боржника і кількох поручителів у межах одного виду судочинства є більш прогнозованим і відповідає принципу правової визначеності, оскільки не допускає роз`єднання вимог кредитора до сторін солідарного зобов`язання залежно від суб`єктного складу останнього.
В даній справі позивач скористався наданим законом правом і пред`явив вимоги до боржника й кожного з поручителів разом, що відповідає сталій судовій практиці.
За таких обставин заборгованість по кредиту строкова в розмірі 212 800 грн. 00 коп., заборгованість по кредиту прострочена в сумі 73 150 грн. 00 коп., заборгованість по процентах поточна в розмірі 7 422 грн. 30 коп., заборгованість по процентах прострочена в сумі 59 679 грн. 62 коп., заборгованість по процентах (компенсація ФРП) в розмірі 10 805 грн. 67 коп. та пеня в сумі 25 грн. 19 коп. має бути стягнута солідарно з Селянського (фермерського) господарства «Радуга», ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими належними та допустимими доказами, і такими, що підлягають задоволенню повністю.
В зв`язку з чим з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню солідарно заборгованість по кредиту строкова в розмірі 212 800 грн. 00 коп., заборгованість по кредиту прострочена в сумі 73 150 грн. 00 коп., заборгованість по процентах поточна в розмірі 7 422 грн. 30 коп., заборгованість по процентах прострочена в сумі 59 679 грн. 62 коп., заборгованість по процентах (компенсація ФРП) в розмірі 10 805 грн. 67 коп. та пеня в сумі 25 грн. 19 коп.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.
З позовної заяви вбачається, що судовими витратами в даній справі є сума сплаченого позивачем судового збору у розмірі 5 458 грн. 24 коп.
Разом з тим, за приписами ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Отже, звертаючись до суду з даним позовом за допомогою підсистеми «Електронний суд», позивачем мав бути сплачений судовий збір в розмірі 4 366 грн. 59 коп.
Відповідно до ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи, що вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі, судовий збір в розмірі 4 366 грн. 59 коп. слід покласти на відповідача.
Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.
Оскільки позивачем було сплачено суму судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом, судовий збір в сумі 1 091 грн. 65 коп. підлягає поверненню в разі звернення до суду із відповідним клопотанням.
Суд звертає увагу відповідачів, що згідно із ч. 2 ст. 11 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції» учасники справи, остання відома адреса місця проживання (перебування) чи місцезнаходження яких знаходиться в районі проведення антитерористичної операції і які не мають офіційної електронної адреси, повідомляються про ухвалення відповідного судового рішення шляхом розміщення інформації на офіційному веб-порталі судової влади з посиланням на веб-адресу такого судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень. З моменту розміщення такої інформації вважається, що особа отримала судове рішення.
До моменту відкриття провадження у справі Рубіжанську та Старобільську міську територіальну громаду включено до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій №309 від 22.12.2022, тому суд вважає за необхідне розмістити повідомлення для відповідачів про ухвалення рішення у даній справі на офіційному веб-порталі судової влади з посиланням на веб-адресу такого рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень.
Керуючись ст.ст. 46, 73-74, 76-80, 129, 233, 236-238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд
1. Позов Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» до Селянського (фермерського) господарства «Радуга», ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити повністю.
7. Видати накази після набрання судовим рішенням законної сили.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції у строки, передбачені ст. 256 ГПК України та у порядку, визначеному ст. 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено і підписано 25.07.2024.

Суддя А.В. Іванов