номер провадження справи 5/49/24
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.07.2024 Справа № 908/698/24

м. Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі: судді Проскурякова К.В., при секретарі судового засідання Соколові А.А., розглянув матеріали справи

За позовом: Заступника керівника Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області (електронна пошта: ; вул. Космічна, буд. 118-А, м. Запоріжжя, 69050; ) в інтересах держави в особі:

Позивача: Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради (електронна пошта: ; пр. Соборний, буд. 206, м. Запоріжжя, 69105; )

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю ВЕРУМ ПОСТЕР (електронна пошта: невідома; вул. Степова, буд. 26, м. Запоріжжя, 69027; )

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району (електронна пошта: ; вул. Чумаченка, буд. 32, м. Запоріжжя, 69104; )

про розірвання договору оренди та повернення майна,

За участю представників сторін:

Від прокуратури: Ліпартія А.Л., наказ № 812к від 29.07.2022, посвідчення № 075797 від 01.03.2023;

Від позивача: не з`явився;

Від відповідача: не з`явився;

Від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: не з`явився;

СУТЬ СПОРУ:

15.03.2024 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Заступника керівника Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області в інтересах держави в особі Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю ВЕРУМ ПОСТЕР про розірвання договору оренди та повернення майна.

15.03.2024 автоматизованою системою документообігу господарського суду Запорізької області здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, справу розподілено судді Проскурякову К.В.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 20.03.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрите провадження у справі № 908/698/24 в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 15.04.2024 об 11 год. 00 хв. з повідомленням (викликом) сторін. Явку учасників справи визнано обов`язковою та запропоновано сторонам здійснити відповідні процесуальні дії.

Розгляд справи відкладався.

29.04.2024 від Районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району до суду надійшли письмові пояснення по суті спору, відповідно до яких третя особа підтримала заявлені позовні вимоги та просить суд позов задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою суду від 20.05.2024 № 908/698/24 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів. Закрите підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Перше судове засідання з розгляду справи по суті призначено на 10.06.2024 о 10 год. 30 хв. з повідомленням (викликом) сторін. Явка представників сторін у судове засідання визнана обов`язковою, вкотре запропоновано відповідачу здійснити відповідні процесуальні дії.

10.06.2024 від Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради до суду надійшли додаткові пояснення № б/н від 10.06.2024 (вх. № 12018/08-08/24 від 10.06.2024), згідно яких позивач підтримав заявлені позовні вимоги та просить суд позовну заяву Заступника керівника Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою суду від 10.06.2024 № 908/698/24 оголошено перерву у судовому засіданні з розгляду справи по суті до 08.07.2024 об 11 год. 00 хв. з повідомленням (викликом) сторін. Явка представників сторін у судове засідання визнана обов`язковою.

Відповідно до ч. 1 ст. 222 Господарського процесуального кодексу України, судове засідання 08.07.2024 здійснювалось із застосуванням технічних засобів фіксації судового процесу за допомогою ПАК Акорд.

У судовому засіданні прокурор відділу підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі зазначивши, що 17.10.2016 між Департаментом комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради (Орендодавець), Районною адміністрацією Запорізької міської ради по Комунарському району (Балансоутримувач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕРУМ ПОСТЕР» (Орендар) укладений договір оренди нерухомого майна по вул. Степовій, 5 у місті Запоріжжі № 51/16 (Договір), яке знаходиться на балансі районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району та власником якого є територіальна громада міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради. Відповідно до умов договору, на підставі акту прийому-передачі від 17.10.2016 Орендодавець, Балансоутримувач передали, а Орендар прийняв у строкове платне користування комунальне майно, а саме: будівлю (літ. А-2, А1) загальною площею 1244,20 кв. м по вул. Степовій, 5, що у місті Запоріжжі. Строк дії договору оренди продовжено, станом на час звернення до суду з вказаною позовною заявою сторонами не розірваний та відповідно до інформації Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради № 362/0101-07/254 від 18.01.2024 фактично використовується ТОВ «ВЕРУМ ПОСТЕР». Разом з тим, користуючись вказаним комунальним майном ТОВ «ВЕРУМ ПОСТЕР» систематично порушує умови договору щодо сплати орендної плати, внаслідок чого за весь період несплати (2020, 2021-2023) утворилась заборгованість у розмірі 125 698,35 грн. Департаментом комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради на адресу ТОВ «ВЕРУМ ПОСТЕР» неодноразово направлялись претензії з вимогою сплатити наявну заборгованість з орендної плати, дострокового розірвання договору та повернення майна. Проте, вказані вимоги залишені ТОВ «ВЕРУМ ПОСТЕР» без відповіді та задоволення. На підставі викладеного, прокурор відділу просить суд позов задовольнити, розірвати договір оренди нерухомого майна № 51/16 від 17.10.2016 та зобов`язати ТОВ «ВЕРУМ ПОСТЕР» повернути на користь Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради відповідне майно за договором № 51/16 від 17.10.2016.

Представник позивача у судове засідання не з`явився. У додаткових поясненнях № б/н від 10.06.2024 (вх. № 12018/08-08/24 від 10.06.2024) підтримав позовні вимоги зазначивши, що відповідно до договору оренди строк договору оренди закінчився 17.08.2022 року. Таким чином, орендар безпідставно користується оспорюваним комунальним майном, перешкоджає орендодавцю здійснювати контроль за використанням зазначеного майна та не сплачує плату порушуючи умови договору. На підставі викладеного, позивач просить суд позовні вимоги Заступника керівника Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області задовольнити у повному обсязі.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача у судове засідання не з`явився. У письмових поясненнях № б/н від 24.04.2024 (вх. № 9333/08-08/24 від 29.04.2024) підтримав заявлені позовні вимоги посилаючись на те, що за інформацією бухгалтерського обліку та звітності Районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району, у ТОВ «ВЕРУМ ПОСТЕР» виникла заборгованість по сплаті за оренду приміщення по договору № 51/16 від 17.10.2016 у розмірі 125 698,35 грн., з яких: 121 891,60 грн. заборгованість по орендній платі та 3 806,75 грн. сума штрафу за 2020-2023 роки станом на 01.07.2023. У зв`язку з порушенням відповідачем умов договору оренди в частині внесення орендних платежів, позовні вимоги підтримав та просить суд позов задовольнити.

Представник відповідача у жодне судове засідання як на стадії підготовчого провадження так і під час розгляду справи по суті вкотре не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Станом на 08.07.2024 документи запропоновані ухвалами відповідачем до суду не направлені. Про дату, час та місце призначених судових засідань повідомлений належним чином шляхом направлення на його поштову адресу відповідних ухвал суду. Клопотань про розгляд справи без участі уповноваженого представника відповідача або про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило.

Згідно повідомлень про вручення поштової кореспонденції, ухвали суду від 20.03.2024, 15.04.2024 та 20.05.2024 № 908/698/24 отримані представником відповідача 03.04.2024, 25.04.2024 та 10.06.2024 відповідно. Ухвала суду від 10.06.2024 про оголошення перерви у судовому засіданні з розгляду справи по суті, яка надіслана на адресу відповідача повернулась до суду з поштовою відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Судом встановлено, що станом на 08.07.2024 відповідачем вкотре не виконані вимоги ухвал суду від 20.03.2024, 15.04.2024 та 20.05.2024 статті 6 Господарського процесуального кодексу України та не зареєстровано свій електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі).

Згідно п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до ч.ч. 3, 7 ст. 120 ГПК України, виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають електронного кабінету та яких неможливо сповістити за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає чи не перебуває.

Отже, якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії надіслано судом за належною адресою і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення, інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 15.05.2018 у справі № 904/6063/17, отримання поштової кореспонденції залежить від волевиявлення юридичної особи і на неї, як на суб`єкта господарської діяльності покладається обов`язок належної організації отримання поштової кореспонденції, пов`язаної із здійснюваною господарською діяльністю. Сам лише факт неотримання скаржником кореспонденції, якою суд із додержанням вимог процесуального закону надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки наведене зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на її адресу (аналогічна позиція викладена в постановах КГС ВС від 16.05.2018 у справі № 910/15442/17, від 10.09.2018 у справі № 910/23064/17, від 24.07.2018 у справі № 906/587/17).

Як звернув увагу Верховний суд у складі колегії Касаційного господарського суду у постанові від 19.02.2020 у справі № 910/16409/15: свідоме неотримання судової кореспонденції, яка направлялася за офіційною юридичною адресою, є порушенням норм процесуального права та може бути розцінено судом як дії, спрямовані на затягування розгляду справи та свідчити про зловживання процесуальними правами учасника справи, які направлені на перешкоджання здійснення своєчасного розгляду справи. З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку, що, сторона була обізнана про розгляд справи в суді, повідомлялася про дату, час та місце судових засідань за вказаною адресою, однак не скористався правом участі у судових засіданнях, тому відсутні підстави вважати, що судом під час розгляду справи було порушено норми процесуального права щодо повідомлення останнього про час та місце судового розгляду.

Права відповідача, як учасника справи, не можуть забезпечуватись судом за рахунок порушення прав позивача на своєчасне вирішення спору судом, що є безпосереднім завданням господарського судочинства, та яке відповідно до норм частини 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Суд зазначає, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до п. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Згідно зі статтею 194 ГПК України завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат.

Статтею 114 ГПК України визначено, що суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

Наявні матеріали справи дозволяють розглянути справу по суті.

08.07.2024 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 17.10.2016 між Департаментом комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради (Орендодавець), Районною адміністрацією Запорізької міської ради по Комунарському району (Балансоутримувач), з одного боку, та Товариством з обмеженою відповідальністю ВЕРУМ ПОСТЕР (Орендар), з іншого боку, укладений договір №51/16 оренди нерухомого майна по вул. Степовій, 5 (Договір).

Відповідно до п. 1.1 договору, орендодавець балансоутримувач на підставі наказу Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради від 14.01.2016 № 12р передав, а орендар прийняв у строкове платне користування комунальне майно, а саме: будівлю (літ. А-2, А1) загальною площею 1 244,20 кв.м. по вул. Степовій, 5, яка перебуває в оперативному управлінні Районної адміністрації міської ради по Комунарському району.

Згідно з п. 1.2 договору, майно використовується орендарем на правах оренди для здійснення побутового обслуговування населення, а саме: організації пральні.

Відповідно до п. 2.1 договору орендар вступає у строкове платне користування комунальним майном з моменту підписання сторонами договору, акту прийому-передачі майна (додаток №1 до договору).

Пунктом 2.4. договору передбачено, що у разі закінчення строку дії цього договору або його дострокового розірвання орендар передає комунальне майно балансоутримувачу (орендодавцю), одночасно із підписанням Акту приймання-передачі вказаного майна в 10-ти добовий термін у порядку, передбаченому чинним нормативно-правовими актами з цього питання.

Обов`язок по складанню акта приймання-передачі покладається на сторону, яка передає Майно іншій стороні за договором (п. 2.5. договору).

Пунктами 3.1 3.5 договору встановлено, що орендна плата визначається на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 №786, рішення Запорізької міської ради від 06.04.2011 №47 і складає 23 415,10 грн. на рік згідно з розрахунком (додаток№1).

Орендна плата за перший місяць оренди (жовтень 2016) становить 1 951,26 грн. Розмір платежу за неповний місяць оренди визначається з поденного розрахунку місячної орендної плати (п. 3.2).

Орендна плата за кожний наступний місяць розраховується орендарем самостійно і визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць з урахуванням вимог п. 9 Прикінцевих положень Закону України Про Державний бюджет України на 2016 рік (п. 3.3).

Орендна плата перераховується орендарем на розрахунковий рахунок балансоутримувача не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним (п. 3.4).

Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному законодавством України (п. 3.5).

Відповідно до п. 3.7. договору, у випадку порушення строків оплати та обсягу платежу, орендар зобов`язаний сплатити штраф у розмірі трьох відсотків від місячного розміру орендного платежу щодо якого було допущено відповідне порушення. Обов`язок щодо нарахування вказаних вище платежів покладається на Орендаря. В разі здійснення орендарем сплати платежів, нарахування та стягнення штрафу виконує балансоутримувач у встановленому нормативно-правовими актами порядку.

Пунктами 5.2. та 5.4. договору сторони визначили, що орендар зобов`язується: своєчасно і в повному обсязі вносити орендодавцю, балансоутримувачу орендну плату з у рахуванням її індексації незалежно від наслідків господарської діяльності (5.2); в обов`язковому порядку надавати балансоутримувачу (орендодавцю) не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним, інформацію про перерахування орендної плати (копії документів про сплату орендної плати).

Відповідно до п. 9.4. договору, балансоутримувач має право вимагати дострокового розірвання цього договору оренди у випадку порушення орендарем обов`язків передбачених цим договором.

За невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України та умовами цього договору (п. 10.1. договору).

Пунктом 11.1 договору встановлено, що цей договір укладено строком на 2 роки 11 місяців і діє з 17.10.2016 до 17.09.2019.

Згідно з п. 11.7 договору, у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов цього договору після закінчення його строку протягом одного місяця, договір вважається продовженим на той самий термін при умові виконання пункту 5.16 договору та на тих самих умовах, які були передбачені цим договором.

Пунктом 11.9. договору сторони визначили, що дія цього договору серед іншого припиняється внаслідок невнесення орендарем орендної плати протягом трьох місяців підряд.

Відповідно до акту прийому-передачі від 17.10.2016 Орендодавець та Балансоутримувач передали, а Орендар ТОВ ВЕРУМ ПОСТЕР прийняв у строкове платне користування комунальне майно, а саме: будівлю (літ. А-2, А1) загальною площею 1 244,20 кв.м. по вул. Степовій, буд. 5 у місті Запоріжжя.

У подальшому, 22.06.2018 державним реєстратором Рябошапкою І.В. внесено відомості до Державного реєстру речових прав про нерухоме майно про реєстрацію права власності на адміністративну будівлю літ. А-2, площею 1 244,20 кв.м. по вул. Степовій, буд. 5 у місті Запоріжжя, за територіальною громадою міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101).

У зв`язку з вищевикладеним, оспорюваний об`єкт нерухомості, переданий в оренду ТОВ ВЕРУМ ПОСТЕР в акті прийому-передачі від 17.10.2016 зазначений як будівля (літ. А-2, А1), а у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно з 2018 року, як будівля літ. А-2, про що зміни у Договір оренди не вносились.

Водночас співставленням технічних паспортів на будинок по вул. Степовій, 5 у м. Запоріжжі від 17.05.2013 та 05.11.2019, складених на замовлення Запорізької міської ради встановлено, що оспорюваний об`єкт не змінився та має ту саму площу (1 244,20 кв.м.) та ті самі складові.

27.11.2019 сторонами укладено додаткову угоду до договору оренди, якою продовжено термін дії договору оренди на 2 роки 11 місяців з 17.09.2019 до 17.08.2022. Також визначено, що орендна плата складає 44 470,00 грн. на рік згідно з розрахунком (додаток №2). Орендна плата за неповний місяць (вересень 2019) становить 3 720,58 грн. (далі з урахуванням щомісячного індексу інфляції). Розмір платежу за неповний місяць оренди визначається з поденного розрахунку помісячної орендної плати. Початком нарахування такої орендної плати є дата 17.09.2019.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022 на території України з 24.02.2022 на 30 діб введено воєнний стан, який у подальшому неодноразово продовжувався та станом на 08.07.2024 є продовженим.

Відповідно до п. 5 Постанови Кабінету Міністрів України № 634 від 27.05.2022 «Про особливості оренди державного та комунального майна в період воєнного стану» (Постанова), договори оренди державного та комунального майна строк дії яких завершується у період воєнного стану, вважаються продовженими на період дії воєнного стану та протягом чотирьох місяців з дати припинення чи скасування воєнного стану, крім випадків, коли балансоутримувач з урахуванням законодавства, статуту або положення балансоутримувача про погодження уповноваженим органом управління, до сфери управління якого належить балансоутримувач, за 30 календарних днів до дати закінчення договору оренди повідомив орендодавцю та орендарю про непродовження договору оренди з підстав визначених ст. 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна». Норма щодо продовження договору, встановлена цим пунктом, не застосовується до договорів, щодо яких рішення про їх продовження прийнято на аукціоні і аукціон оголошено до дати набрання чинності цією постановою. Для продовження договору оренди на строк, передбачений цим пунктом, заява орендаря та окреме рішення орендодавця не вимагається.

Пунктом 5 вищевказаної Постанови КМУ визначено, що договори оренди державного та комунального майна в період воєнного стану можуть бути достроково припинені за заявою орендаря, поданою ним орендодавцю на адресу електронної пошти, зазначену в договорі оренди. Заява вважається належно поданою, якщо вона підписана уповноваженою особою орендаря, а її PDF - копія надіслана з електронної адреси орендаря, зазначеної в договорі оренди.

Факт продовження та чинності договору № 51/16 від 17.10.2016 підтверджено листом Балансоутримувача № 366/01-37/19.01 від 26.02.2024, в якому зазначено, що районна адміністрація за договором оренди не зверталась до Орендодавця та Орендаря з приводу непродовження дії договору оренди.

З огляду на вищевикладене, строк дії договору оренди, який спливав 17.08.2022 автоматично продовжено на підставі п. 5 Постанови Кабінету Міністрів України «Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану» № 634 від 27.05.2022.

Відповідно до інформації районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району наданої в листі № 366/01-01-37/19.01 від 26.02.2024, остання оплата ТОВ «ВЕРУМ ПОСТЕР» за користування комунальним майном за договором оренди № 51/16 від 17.10.2016 була у липні 2020 на суму 5 000,00 грн.

При цьому у листі зазначено, що з урахуванням протоколу позачергового засідання місцевої комісії з питань техногенно-екологічної безпеки і надзвичайних ситуацій м. Запоріжжя від 16.03.2020 № 07 та на підставі рішення Запорізької міської ради від 25.03.2020 № 42 «Про звільнення орендарів від орендної плати за користування комунальним майном», звернення орендаря від 09.04.2020 № б/н до орендодавця - Департаменту комунальної власності та приватизації міської ради про припинення ТОВ «ВЕРУМ ПОСТЕР» господарської діяльності на період карантину на об`єкті оренди, 10.04.2020 між сторонами договору укладено додаткову угоду до договору оренди від 17.10.2016 № 51/16 за якою Балансоутримувач (районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району), зокрема:

- тимчасово припиняє нарахування орендної плати з 17.03.2020 до скасування введених Протоколом обмежувальних заходів щодо забезпечення національної безпеки в умовах спалаху гострої респіраторної хвороби СОVID-19(п.2);

- після скасування введених Протоколом Обмежувальних заходів Балансоутримувач відновлює нарахування орендної плати без попередження про це Орендаря. Датою відновлення нарахування орендної плати є дата, визначена розпорядчим документом відповідного державного органу або органу місцевого самоврядування. Орендна плата за кожний наступний місяць розраховується Орендарем (ТОВ «ВЕРУМ ПОСТЕР») самостійно і визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць. Розмір платежу за неповний місяць оренди визначається з поденного розрахунку місячної орендної плати (п. 4).

У подальшому, вищевказаний протокол позачергового засідання місцевої комісії з питань техногенно-екологічної безпеки і надзвичайних ситуацій м. Запоріжжя від 16.03.2020 № 07 скасовано протоколом позачергового засідання місцевої комісії з питань техногенно-екологічної безпеки і надзвичайних ситуацій м. Запоріжжя від 15.06.2021 №23.

У зв`язку з зазначеним, з 17.03.2020 по 15.06.2021 орендна плата за договором № 51/16 від 17.10.2016 ТОВ «ВЕРУМ ПОСТЕР» не нараховувалась.

Проте, в порушення умов договору № 51/16 від 17.10.2016 у період з серпня 2021 по липень 2023 ТОВ «ВЕРУМ ПОСТЕР» не здійснював плату за орендну нерухомого майна, внаслідок чого загальна сума заборгованості складає 125 698,35 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, Департамент комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради та Районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району протягом вищевказаного періоду неодноразово звертались до Товариства з обмеженою відповідальністю ВЕРУМ ПОСТЕР з вимогами здійснити оплату заборгованості з договором оренди № 51/16 від 17.10.2016.

Проте, відповіді на вищевказані претензії та доказів оплати заборгованості відповідач суду не надав.

У зв`язку з порушенням відповідачем умов договору № 51/16 від 17.10.2016 в частині здійснення оплати оренди нерухомого майна протягом тривалого строку, заступник керівника Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області звернувся до суду з позовними вимогами про розірвання договору оренди нерухомого майна по вул. Степовій, 5 від 17.10.2016 № 51/16 та зобов`язання ТОВ «ВЕРУМ ПОСТЕР» повернути комунальне майно за вказаним договором.

Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, додаткові пояснення, проаналізувавши норми чинного законодавства суд при прийнятті рішення враховує наступне.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Зобов`язанням відповідно до частини 1 та 2 ст. 509 Цивільного Кодексу України є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 ЦК України.

Пунктом 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Аналогічна норма міститься і в статті 526 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 626, ч. 1 ст. 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1. ст. 2 Закону України «Про оренду державного та комунальною майна» від 10.04.1992 №2269-ХІІ (в редакції, чинній на момент укладення договору, далі - Закон), визначено, що орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької"та іншої діяльності.

З визначення поняття договору оренди випливають такі ознаки оренди, як різновиду майнового найму: оренда передбачає передачу майна у користування; таке користування є платним, що забезпечується внесенням орендарем орендодавцеві орендної плати у визначених розмірах; оренда передбачає передачу майна у строкове (тимчасове) користування; майно, що передається в оренду може використовуватися орендарем виключно для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

У ст. 180 Господарського кодексу України зазначено, що зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства.

Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону, істотними умовами договору оренди є: об`єкт оренди (склад і вартість майна з урахуванням її індексації); термін, на який укладається договір оренди; орендна плата з урахуванням її індексації; порядок використання амортизаційних відрахувань; відновлення орендованого майна та умови його повернення; виконання зобов`язань; забезпечення виконання зобов`язань неустойка (штраф, пеня), порука, завдаток, гарантія тощо; порядок здійснення Орендодавцем контролю за станом об`єкта оренди; відповідальність сторін; страхування орендарем взятого ним в оренду майна; обов`язки сторін щодо забезпечення пожежної безпеки орендованого майна.

Зі змісту приписів ст. 1. ч. 2 ст. 9, ч. 2 ст. 759, ч. З ст. 760 ЦК України, ч. 2 ст. 4, ч. 6 ст. 283 ГК України випливає, що Цивільним кодексом України встановлені загальні положення про найм (оренду), а особливості регулювання майнових правовідносини, які виникають між суб`єктами господарювання і пов`язані з укладенням, виконанням та припиненням договорів оренди, передбачені Господарським кодексом України. Отже, якщо останній не містить таких особливостей, то застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Статтею 759 ЦК України визначено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

У статті 762 ЦК України зазначено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 283 ГК України передбачено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату па певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ч. 3 ст. 285 ГК України, ч. 3 ст. 18 Закону, орендар зобов`язаний, зокрема, своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Приписами ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконаний або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» (чинного на момент укладання Договору), ч. 1 ст. 612 ЦК України, ч. І ст. 286, ч. 6 ст. 231 ГК України орендар сплачує орендодавцю орендну плату незалежно від наслідків своєї господарської діяльності і вважається таким, що прострочив, якщо не приступив до виконання зобов`язаний або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Укладаючи договір, кожна із сторін прийняла на себе певні зобов`язання щодо його виконання, однак відповідач покладений на нього обов`язок щодо внесення орендних платежів, у встановлений договором строк, не виконав, факт порушення відповідачем умов, визначених договором, підтверджений матеріалами справи.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, в порушення умов договору № 51/16 від 17.10.2016 у період з серпня 2021 по липень 2023 відповідач не здійснював сплату за орендну нерухомого майна, у зв`язку з чим загальна сума заборгованості ТОВ «ВЕРУМ ПОСТЕР» за вказаний період становить 125 698,35 грн.

Відповідачем не надано належних та допустимих доказів здійснення оплати за оренду нерухомого майна у вищевказаний період.

Статтею 216 ГК України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання: сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Укладаючи договір, кожна із сторін прийняла на себе певні зобов`язання щодо його виконання, однак Відповідач покладений на нього обов`язок щодо внесення орендних платежів, у встановлений договором строк, не виконав, факт порушення відповідачем умов, визначених договором, підтверджений інформацією наданою районною адміністрацією Запорізької міської ради по Комунарському району. Департаментом комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради та Департаментом управління активами Запорізької міської ради.

Статтею 782 ЦК України передбачено спосіб розірвання договору шляхом вчинення наймодавцем односторонньої відмови від нього, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

Пунктом 11.9. договору № 15/16 від 17.10.2016 серед іншого сторони визначили, що дія цього договору припиняється внаслідок невнесення орендарем орендної плати протягом трьох місяців підряд.

Таким чином, встановлене судом істотне порушення орендарем такої умови договору оренди майна, як невнесення орендної плати протягом трьох місяців підряд, є достатньою правовою підставою для розірвання вказаного договору оренди в судовому порядку та повернення майна Орендодавцю.

За приписом статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї з сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої ним школи друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у своїй постанові від 21.01.2020 № 914/252/19 дійшов висновку, що істотне порушення орендарем (наймачем) такої умови договору оренди державного (комунального) майна, як невнесення орендної плати, є достатньою правовою підставою для дострокового розірвання зазначеного договору оренди в судовому порядку.

З урахуванням вищевикладеного, позовна вимога про розірвання договору оренди нерухомого майна по вул. Степовій, 5 від 17.10.2016 № 51/16 підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 785 ЦК України, у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

У разі припинення договору оренди орендар зобов`язаний протягом трьох робочих днів з дати припинення договору повернути орендоване майно в порядку. визначеному договором оренди (ч. 1 ст. 25 Закону України «Про оренду державного і комунального майна»).

Пунктом 2.4 Договору передбачено умови повернення орендованого майна, а саме: у разі закінчення строку дії цього Договору або його дострокового розірвання Орендар передає комунальне майно Балансоутримувачу (Орендодавцю) одночасно із підписанням Акту приймання-передачі вказаного майна.

Враховуючи вищевикладене, позовна вимога про зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю ВЕРУМ ПОСТЕР повернути на користь Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради комунальне майно будівлю (літ. А-2, А1) загальною площею 1 244,20 кв.м. по вул. Степовій, 5 у м. Запоріжжі (відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно адміністративна будівля літ. А-2, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), яке є предметом договору оренди нерухомого майна від 17.10.2016 № 51/16 одночасно із підписанням акту приймання-передачі вказаного майна також підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 11 ГПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права (ч. 1). Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно із ст. 1291 Конституції України, ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна Сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст. ст. 13 та 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на Сторони. Кожна Сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не Стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 78 ГПК України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 86 ГПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які Сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Також у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" Європейський суд з прав людини в вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Підсумовуючи викладене, оцінивши надані докази, проаналізувавши норми чинного законодавства України, враховуючи предмет та визначені позивачем підстави позову, принципи диспозитивності, змагальності та рівності Сторін перед законом і судом, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи, належними, допустимими, достовірними, достатніми та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно зі ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 76-79, 86, 129, 130, 233, 236 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Розірвати договір оренди нерухомого майна по вул. Степовій, 5 від 17.10.2016 № 51/16, укладений між Департаментом комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради (пр. Соборний, буд. 206, м. Запоріжжя, 69105; ), Районною адміністрацією Запорізької міської ради по Комунарському району (вул. Чумаченка, буд. 32, м. Запоріжжя, 69104; ) та Товариством з обмеженою відповідальністю ВЕРУМ ПОСТЕР (вул. Степова, буд. 26, м. Запоріжжя, 69027; ), яким Товариству з обмеженою відповідальністю ВЕРУМ ПОСТЕР (вул. Степова, буд. 26, м. Запоріжжя, 69027; ) передано в оренду комунальне майно будівлю (літ. А-2, А1) загальною площею 1244,20 кв.м., по вул. Степовій, 5 у м. Запоріжжі.

3. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю ВЕРУМ ПОСТЕР (вул. Степова, буд. 26, м. Запоріжжя, 69027; ) повернути на користь Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради (пр. Соборний, буд. 206, м. Запоріжжя, 69105; ) комунальне майно будівлю (літ. А-2, А1) загальною площею 1 244,20 кв.м. по вул. Степовій, 5 у м. Запоріжжі (відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно адміністративна будівля літ. А-2, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), яке є предметом договору оренди нерухомого майна від 17.10.2016 № 51/16 одночасно із підписанням акту приймання-передачі вказаного майна. Видати наказ після набрання рішенням чинності.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ВЕРУМ ПОСТЕР (вул. Степова, буд. 26, м. Запоріжжя, 69027; ) на користь Запорізької обласної прокуратури (ідентифікаційний код юридичної особи 02909973, адреса: вул. Дмитра Апухтіна, 29-а, м. Запоріжжя, 69005) на розрахунковий рахунок № UA0000271, код класифікації видатків бюджету 2800, відкритий в Державній казначейській службі України, м. Київ, МФО 820172, отримувач: Запорізька обласна прокуратура, ідентифікаційний код юридичної особи 02909973, кошти, витрачені у 2024 році на сплату судового збору при здійсненні представництва інтересів держави у розмірі 6 056 (шість тисячі п`ятдесят шість) грн. 00 коп. Видати наказ після набрання рішенням чинності.

Повний текст рішення складено та підписано 18.07.2024.

Суддя К.В. Проскуряков

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.