СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2024 року м. Харків Справа № 913/91/24

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:головуюча суддя Терещенко О.І., суддя Тихий П.В. , суддя Плахов О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг"- адвокат Овчарук О.О. (вх. №1470/1-18)

на рішення господарського суду Луганської області від 22.05.2024 року у справі № 913/91/24, ухвалене в приміщенні господарського суду Луганської області (суддя Ірина Голенко), повний текст якого складено 22.05.2024 року

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг", м. Київ

до відповідача Комунального некомерційного підприємства Луганської обласної ради "Луганський обласний медичний центр соціально небезпечних інфекційних хвороб", м. Сєвєродонецьк Луганської області

про стягнення 150 506 грн 28 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Луганської області від 22.05.2024 року у справі №913/91/24 у задоволенні позову відмовлено; судові витрати покладено на позивача.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг"- адвокат Овчарук О.О. з рішенням господарського суду першої інстанції не погодився та звернувся до Східного апеляційного господарського суду через систему "Електронний суд" з апеляційною скаргою в електронній формі, в якій просить скасувати рішення господарського суду Луганської області від 22.05.2024 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Апелянт в обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує на таке.

Належність, ефективність та прийнятність даного способу комунікації, а саме електронної пошти відповідача з адресою: підтверджується самим відповідачем, оскільки в відзиві відповідач вказав саме дану адресу електронної пошти, а тому обраний спосіб комунікації позивача та відповідача є достовірним, належним та ефективним, а позиція суду, що дана обставина є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог суперечить матеріалам справи.

З наданих позивачем скріншотів слідує, що всі акти були надіслані на електронну адресу відповідача, оскільки листи знаходяться в розділі "надіслані"; суд, зазначаючи "ваше повідомлення готове до надсилання" не врахував способів додавання файлу до електронного листа та зробив помилковий висновок з даної обставини.

Оскільки, предметом позову у справі є стягнення заборгованості за поставлений позивачем природний газ за договором, то предметом дослідження судом в рамках заявленої позовної вимоги має бути з`ясування обставин щодо факту виконання договору позивачем та відповідачем, тобто факт постачання газу позивачем та його оплати відповідачем.

Позивачем надано докази, в тому числі щодо постачання природного газу відповідачу в спірний період, відповідачем в свою чергу не надано жодного доказу на спростування споживання газу з ресурсу позивача в спірний період, а тому подані позивачем документи (данні з Інформаційної платформи, договір, акти, докази часткової оплати) є більш вірогідними доказами, що підтверджують як сам факт постачання відповідачу природного газу так і обсяг переданого природного газу в спірний період.

Акти приймання передачі природного газу направлялись відповідачу; від відповідача не надходила незгода щодо розрахованої суми заборгованості (що зазначена як в Актах) та вони не оскаржувались відповідачем.

Посилається на правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 04.12.2019 року у справі №917/1739/17 та від 11.04.2018 року у справі №910/12827/17.

Також, апелянт просив поновити строк на подання апеляційної скарги, оскільки повний текст оскаржуваного рішення отримано апелянтом 22.05.2024 року.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.06.2024 року, суддею - доповідачем у справі визначено суддю Терещенко О.І. та сформовано колегію суддів у складі: головуюча суддя Терещенко О.І., суддя Тихий П.В., суддя Плахов О.В.

Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №64/2022 від 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією проти України. Указами Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" №133/2022 від 14.03.2022 року, №573/2022 від 15.08.2022 року, №757/2022 від 07.11.2022 року, №58/2023 від 06.02.2023 року, №254/2023 від 01.05.2023 року, №451/2023 від 26.07.2023 року, №734/2023 від 06.11.2023 року, №49/2024 від 05.02.2024 року, №271/2024 від 06.05.2024 року відповідно продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 14 травня 2024 року строком на 90 діб.

Наказом Східного апеляційного господарського суду від 25.03.2022 року № 03 "Про встановлення особливого режиму роботи суду в умовах воєнного стану" встановлено особливий режим роботи суду в умовах воєнного стану з 01.04.2022 року та запроваджено відповідні організаційні заходи, зокрема: рекомендовано учасникам судових справ утриматись від відвідування суду, свої процесуальні права та обов`язки, передбачені ГПК України, реалізовувати з використанням офіційної електронної пошти суду: .

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 13.06.2024 року апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг"- адвоката Овчарук О.О. на рішення господарського суду Луганської області від 22.05.2024 року у справі №913/91/24 залишено без руху; останнього зобов`язано усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху та роз`яснено, що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

17.06.2024 року на адресу суду від апелянта надійшла заява (вх.№ 8150) на виконання вимог ухвали суду, яку разом з додатком долучено до матеріалів справи.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 21.06.2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг"- адвокат Овчарук О.О. на рішення господарського суду Луганської області від 22.05.2024 року у справі №913/91/24; призначено розгляд справи №913/91/24 за апеляційною скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг"- адвокат Овчарук О.О. на рішення господарського суду Луганської області від 22.05.2024 року у справі у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи; учасникам справи встановлено строк - не пізніше 15 днів з моменту вручення даної ухвали, протягом якого вони мають право подати відзив на апеляційну скаргу, який повинен відповідати вимогам ч.2 статті 263 Господарського процесуального кодексу України, з доказами надсилання його апелянту; запропоновано учасникам справи для прискорення документообігу в межах цієї справи, надсилати їх з використанням програми "Електронний суд" (за умов відповідної реєстрації) або скеровувати документи з засвідченням електронним цифровим підписом уповноваженої особи на електронну адресу Східного апеляційного господарського суду . Реєстрація в електронному кабінеті можлива за посиланням https://id.court.gov.ua/rt.gov.ua/sud4875/; учасникам судового процесу необхідно повідомити суд про їх номери телефонів і факсів, адресу електронної пошти або інші засоби зв`язку, зокрема, мобільного (за їх наявності), які можуть бути використані для викликів або повідомлень; клопотання апелянта про поновлення строку на апеляційне оскарження не розглядалось, оскільки строк ним пропущений не був; витребувано з господарського суду Луганської області матеріали справи №913/91/24.

27.06.2024 року на адресу суду з господарського суду Луганської області надійшли матеріали справи (вх.№ 8644).

Згідно із ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши матеріали справи та перевіривши повноту встановлення господарським судом першої інстанції неоспорених обставин справи, колегія суддів встановила наступне.

01.01.2021 року Комунальне некомерційне підприємство Луганської обласної ради "Луганський обласний медичний центр соціально небезпечних інфекційних хвороб" підписало заяви-приєднання 094201RBN4AB011, 094201RBN4DB011 до умов договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим), якими приєдналося до умов Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2498.

Згідно заяв-приєднань оператором ГРМ є Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Луганськгаз", КНП ЛОР "Луганський обласний медичний центр соціально небезпечних інфекційних хвороб" присвоєно EIC-код як суб`єкта ринку природного газу 56XS00001RBN400G.

02.11.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдінг" EIC-код 56Х10Х (далі - позивач, постачальник) та Комунальним некомерційним підприємством Луганської обласної ради "Луганський обласний медичний центр соціально небезпечних інфекційних хвороб" EIC-код 56XS00001RBN400G (далі - відповідач, споживач) укладено договір постачання природного газу № 11-1007/21-БО-Т, за умовами якого постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ, а споживач зобов`язується прийняти його та оплатити на умовах цього договору.

Відповідно до п. 2.1 договору постачальник передає споживачу на умовах цього договору замовлений споживачем обсяг (об`єм) природного газу у період з листопада 2021 року по грудень 2022 року (включно), в кількості 55,299 тис.куб.метрів, в тому числі по місяцях (тис.куб. метрів): листопад 2021 року - 7,045, грудень 2021 року - 4,335, січень 2022 року - 7,050, лютий 2022 року - 6,353, березень 2022 року - 6,157, квітень 2022 року - 4,128, травень 2022 року - 0,016, червень 2022 року - 0,018, липень 2022 року - 0,078, серпень 2022 року - 0,092, вересень 2022 року - 0,894, жовтень 2022 року - 1,565, листопад 2022 року - 7,546, грудень 2022 року - 10,022.

Згідно з п. 2.3 договору підписанням цього договору споживач дає згоду постачальнику на включення його до Реєстру споживачів постачальника, розміщеного на офіційній платформі оператора ГТС відповідно до вимог Кодексу ГТС.

Умовами договору передбачено, що право власності на природний газ переходить від постачальника до споживача після підписання актів приймання-передачі (п. 3.1 договору).

У пункті 3.5 договору передбачено, що приймання-передача газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі газу.

Споживач зобов`язується надати постачальнику не пізніше 5-го числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, завірену належним чином копію відповідного акту надання послуг з розподілу/транспортування газу за такий період, що складений між Оператором(ами) ГРМ та/або Оператором ГТС та споживачем, на підставі даних комерційного вузла обліку споживача, відповідно до вимог Кодексу ГТС/Кодексу ГРМ (п. 3.5.1 договору).

Відповідно до п. 3.5.2 договору на підставі отриманих від споживача даних та даних щодо остаточної алокації відборів споживача на Інформаційній платформі Оператора ГТС постачальник готує та надає споживачу два примірники акту приймання-передачі за відповідний розрахунковий період, підписані уповноваженим представником постачальника.

Згідно з п. 3.5.3 договору споживач протягом 2-х робочих днів з дати одержання акту зобов`язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акту, підписаний уповноваженим представником споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від його підписання.

У пункті 3.5.4 договору сторони погодили, що у випадку неповернення споживачем підписаного оригіналу акту до 15-го числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, а також у випадку розбіжностей між даними, отриманими від споживача відповідно до пункту 3.5.1 цього договору, та даних щодо остаточної алокації відборів споживача на Інформаційній платформі Оператора ГТС, обсяг (об`єм) спожитого газу вважається встановленим (узгодженим) відповідно до даних Інформаційної платформи Оператора ГТС та переданим у власність споживачу, а вартість поставленого протягом відповідного розрахункового періоду газу розраховується з урахуванням цін, визначених в розділі 4 цього договору.

Ціна та порядок зміни ціни на природний газ, який постачається за цим договором, встановлюється наступним чином: ціна природного газу за 1000 куб.м газу без ПДВ - 13658,42 грн., крім того податок на додану вартість за ставкою 20%, крім того тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи - 124,16 грн. без ПДВ, коефіцієнт, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед у відповідному періоді на рівні 1,10 умовних одиниць, всього з коефіцієнтом - 135,576 грн., крім того ПДВ 20%, всього з ПДВ - 163,89 грн. за 1000 куб.м.

Всього ціна газу за 1000 куб.м. з ПДВ, з урахуванням тарифу на послуги транспортування та коефіцієнту, який застосовується при замовленні потужності на добу, за цим договором становить 16554,00 грн. (п. 4.1 договору).

За змістом п. 4.3 договору загальна вартість цього договору на дату укладення становить 762849,71 грн., крім того ПДВ - 152569,94 грн., разом з ПДВ - 915419,65 грн.

Згідно з п. 5.1 договору оплата за природний газ за відповідний розрахунковий період (місяць) здійснюється споживачем виключно грошовими коштами в наступному порядку: 70% вартості фактично переданого відповідно до акту приймання-передачі природного газу - до останнього числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання газу.

Остаточний розрахунок за фактично переданий відповідно до акту приймання-передачі природний газ здійснюється споживачем до 15 числа (включно) місяця, наступного за місяцем, в якому споживач повинен був сплатити 70% грошових коштів за відповідний розрахунковий період. У разі відсутності акту приймання-передачі, фактична вартість використаного споживачем газу розраховується відповідно до умов пп. 3.5.4 п. 3.5 цього договору.

Сторони погоджуються, що під час перерахування коштів у призначенні платежу посилання на номер договору є обов`язковим (п. 5.2 договору).

У пункті 5.3 договору передбачено, що оплата за природний газ здійснюється споживачем шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника, зазначений в розділі 14 цього договору.

Споживач зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі розрахуватися за поставлений природний газ відповідно до п. 5.1 договору.

Кошти, які надійшли від споживача, зараховуються як передоплата за умови оплати споживачем 100% вартості природного газу, замовленого за попередній розрахунковий період, та 100% оплати вартості фактичного переданого природного газу у попередні розрахункові періоди.

Споживач зобов`язаний прийняти газ на умовах цього договору, своєчасно оплачувати вартість поставленого природного газу в розмірі та порядку, що передбачені цим договором (пп. 4 п. 6.2 договору).

Відповідно до п. 7.1 договору за невиконання або неналежне виконання договірних зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність у випадках, передбачених законодавством і цим договором.

Згідно з п. 7.2 договору у разі прострочення споживачем строків остаточного розрахунку згідно п. 5.1 та/або строків оплати за п. 8.4 цього договору, споживач зобов`язується сплатити постачальнику 3% річних, інфляційні збитки та пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

У пункті 13.1 договору визначено, що договір набирає чинності з дати його укладення і діє в частині поставки газу до 31.12.2022 року включно, а в частині розрахунків - до повного їх виконання.

Договір постачання природного газу № 11-1007/21-БО-Т від 02.11.2021 року підписаний сторонами та скріплений їх печатками.

20.12.2021 року між ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" та КНП ЛОР "Луганський обласний медичний центр соціально небезпечних інфекційних хвороб" укладено додаткову угоду № 1 до договору постачання природного газу № 11-1007/21-БО-Т від 02.11.2021 року, в якій виклали п. 2.1 договору в наступній редакції: " 2.1 Постачальник передає споживачу на умовах цього договору замовлений споживачем обсяг (об`єм) природного газу у період з листопада 2021 року по грудень 2022 року (включно), в кількості 55,299 тис.куб.метрів, в тому числі по місяцях (тис.куб.метрів): листопад 2021 року - 3,447, грудень 2021 року - 7,933, січень 2022 року - 7,050, лютий 2022 року - 6,353, березень 2022 року - 6,157, квітень 2022 року - 4,128, травень 2022 року - 0,016, червень 2022 року - 0,018, липень 2022 року - 0,078, серпень 2022 року - 0,092, вересень 2022 року - 0,894, жовтень 2022 року - 1,565, листопад 2022 року - 7,546, грудень 2022 року - 10,022.

Решта умов залишаються незмінними і обов`язковими для виконання сторонами.

Додаткова угода № 1 до договору належним чином підписана сторонами та скріплена печатками.

Згідно даних, наданих Оператором ГТС "Луганськгаз", остаточна алокація відборів споживача з EIC-код 56XS00001RBN400G - КНП ЛОР "Луганський обласний медичний центр соціально небезпечних інфекційних хвороб" у листопаді 2021 року становить 3447,00, у грудні 2021 року - 8040,00, у січні 2022 року - 6596,18, у лютому 2022 року - 5013,08, що підтверджується скріншотами з Інформаційної платформи Оператора ГТС. Всього - 23096,26.

Позивач посилається на те, що акти приймання - передачі природного газу у період з листопада 2021 року по лютий 2022 року включно в кількості 23,09626 тис. куб. м на загальну суму 382335,38 грн. були направлені відповідачу електронною поштою - , яка є офіційною електронною адресою відповідача (роздруківка з ЄДР з зазначенням електронної адреси додана до заяви про усунення недоліків), зокрема, акт приймання-передачі природного газу від 31.12.2021 року в кількості 8,04000 тис.куб.м на суму 133094,12 грн. надіслано 12.01.2022 року; акт приймання-передачі природного газу від 31.01.2022 року в кількості 6,59618 тис.куб.м на суму 109193,14 грн. надіслано 12.02.2022 року; акт приймання-передачі природного газу від 28.02.2022 року в кількості 5,01308 тис.куб.м на суму 82986,50 грн. надіслано 12.02.2022 року та 13.03.2022 року, що підтверджується скріншотами з електронної пошти позивача.

Позивачем не додано до заяви докази направлення акту приймання-передачі природного газу від 30.11.2021 року в кількості 3,44700 тис. куб. м на суму 57061,62 грн., хоча вказана сума не є спірною.

Позивачем на зазначену адресу направлено відповідачу 24.12.2021 року рахунок-фактуру № 11-1007/21-БО-Т/12/21 за грудень 2021 року на суму 131322,85 грн. та 15.02.2022 року рахунок-фактуру № 11-1007/21-БО-Т/Б21 про наявність поточної заборгованості за грудень 2021 року у розмірі 1771, 27 грн., що підтверджується скріншотами з електронної пошти позивача.

Відповідачем надано акт № 1 приймання-передачі природного газу від 10.12.2022 року на суму 57061, 62 грн. (за листопад 2021 року), акт № 1 приймання-передачі природного газу від 14.02.2022 року на суму 109193,14 грн. (за січень 2022 року), які належним чином підписані сторонами договору та скріплені печатками підприємств, а також додано рахунок-фактуру № 11-1007/21-БО-Т/12/21 за грудень 2021 року на суму 131322,85 грн.

На виконання умов договору відповідач сплатив вартість поставленого природного газу на загальну суму 297577 грн. 61 коп., що підтверджується платіжними дорученнями № 641 від 22.12.2021 року на суму 57061,62 грн. з призначенням платежу "оплата за природний газ за листопад 2021 року згідно акту № 1 від 10.12.2021 року; дог № 11-1007/21-БО-Т від 02.11.2021", № 694 від 28.12.2021 року на суму 131322,85 грн. з призначенням платежу "оплата за природний газ за грудень 2021 року, зг. рах-факт. № 11-1007/21-БО-Т/12/21 від 24.12.2021 року; дог. № 11-1007/21-БО-Т від 02.11.2021 року", № 32 від 05.08.2022 року на суму 109193,14 грн. з призначенням платежу "Опл посл. постач. природного газу за січень 2022 р.; зг. акт № 1 від 14.02.2022 року ; дог.№ 11-1007/21-БО-Т від 02.11.2021року".

Факт оплати також підтверджується інформацією про надходження коштів за період з 02.11.2021 року до 30.08.2023 року, листом № 16/2-09/43657/2023 від 08.08.2023 року АТ "Державний ощадний банк України" з реєстром надходжень коштів від КНП ЛОР "Луганський обласний медичний центр соціально небезпечних інфекційних хвороб".

Позивач посилається на те, що відповідач здійснив оплату вартості поставленого природного газу частково та не у строк, встановлений договором.

Вказані вище обставини стали підставою для звернення позивача з відповідним позовом до господарського суду Луганської області, в якому останній просив стягнути з відповідача основної заборгованості в сумі 84757 грн. 77 коп., пені в сумі 32636 грн. 66 коп. за період з 16.02.2022 року до 15.10.2022 року, 3% річних у сумі 4391 грн. 09 коп. за період з 16.02.2022 року до 30.06.2023 року, інфляційних втрат у сумі 28720 грн. 76 коп. за період з березня 2022 року до червня 2023 року.

23.02.2024 року господарським судом Полтавської області ухвалено оскаржуване рішення, з підстав викладених вище.

Переглянувши справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення господарського суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Після ратифікації Верховною радою України Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, остання, відповідно до статті 9 Конституції України набула статусу частини національного законодавства.

З прийняттям у 2006 році Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", Конвенція та практика Суду застосовується судами України як джерело права.

Відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод справи про цивільні права та обов`язки осіб, а також справи про кримінальне обвинувачення мають бути розглянуті у суді впродовж розумного строку. Ця вимога спрямована на швидкий захист судом порушених прав особи, оскільки будь-яке зволікання може негативно відобразитися на правах, які підлягають захисту. А відсутність своєчасного судового захисту може призводити до ситуацій, коли наступні дії суду вже не матимуть значення для особи та її прав.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах "Ryabykh.Russia" від 24.07.2003 року, "Svitlanav. Ukraine" від 09.11.2014 року зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване частиною 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Згідно із ч. ч. 1, 6 ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно із ч. ч. 1-3 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару.

У ч. 1 ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Відповідно до ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 12 Закону України "Про ринок природного газу" постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором.

Постачання природного газу здійснюється за цінами, що вільно встановлюються між постачальником та споживачем, крім випадків, передбачених цим Законом.

Права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним і Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу.

Аргументи апелянта на те, що позивачем надано докази, в тому числі щодо постачання природного газу відповідачу в спірний період, відповідачем в свою чергу не надано жодного доказу на спростування споживання газу з ресурсу позивача в спірний період, а тому, як зазначає апелянт, подані позивачем документи (данні з Інформаційної платформи, договір, акти, докази часткової оплати) є більш вірогідними доказами, що підтверджують як сам факт постачання відповідачу природного газу так і обсяг переданого природного газу в спірний період; акти приймання передачі природного газу направлялись відповідачу; від відповідача не надходила незгода щодо розрахованої суми заборгованості (що зазначена як в Актах) та вони не оскаржувались відповідачем, не приймаються з огляду на таке.

Матеріалами справи підтверджено факт укладення договору постачання природного газу № 11-1007/21-БО-Т від 02.11.2021 року та додаткової угоди № 1 до договору.

Факт поставки позивачем природного газу та отримання відповідачем підтверджуються підписаними сторонами договору актами приймання-передачі природного газу № 1 від 10.12.2022 року за листопад 2021 року на суму 57061,62 грн., № 1 від 14.02.2022 року за січень 2022 року на суму 109193,14 грн.

Позивач виставив відповідачу рахунок-фактуру № 11-1007/21-БО-Т/12/21 за грудень 2021 року на суму 131322,85 грн.

Відповідач здійснив оплату з посиланням у призначенні платежу на підписані сторонами акти, які додані до відзиву.

Вказане підтверджується платіжними дорученнями № 641 від 22.12.2021 року на суму 57061,62 грн. з призначенням платежу "оплата за природний газ за листопад 2021 року згідно акту № 1 від 10.12.2021; дог № 11-1007/21-БО-Т від 02.11.2021", № 694 від 28.12.2021 на суму 131322,85 грн. з призначенням платежу "оплата за природний газ за грудень 2021 року, зг. рах-факт. № 11-1007/21-БО-Т/12/21 від 24.12.2021; дог. № 11-1007/21-БО-Т від 02.11.2021", № 32 від 05.08.2022 на суму 109193,14 грн. з призначенням платежу "Опл посл. постач. природного газу за січень 2022 р.; зг. акт № 1 від 14.02.2022; дог. № 11-1007/21-БО-Т від 02.11.2021", а також інформацією про надходження коштів за період з 02.11.2021 до 30.08.2023, листом № 16/2-09/43657/2023 від 08.08.2023 АТ "Державний ощадний банк України" з реєстром надходжень коштів від КНП ЛОР "Луганський обласний медичний центр соціально небезпечних інфекційних хвороб".

За умовами укладеного договору постачальник (позивач) зобов`язується поставити споживачеві (відповідачу) природний газ, а споживач зобов`язується прийняти його та оплатити на умовах цього договору.

Приймання-передача газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі газу (п. 3.5 договору).

Згідно з п. 3.1 договору право власності на природний газ переходить від постачальника до споживача після підписання актів приймання-передачі.

Пунктами 3.5.2 та 3.5.3 договору передбачено, що на підставі отриманих від споживача даних та даних щодо остаточної алокації відборів споживача на Інформаційній платформі Оператора ГТС постачальник готує та надає споживачу два примірники акту приймання-передачі за відповідний розрахунковий період, підписані уповноваженим представником постачальника.

Споживач протягом 2-х робочих днів з дати одержання акту зобов`язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акту, підписаний уповноваженим представником споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від його підписання.

У випадку неповернення споживачем підписаного оригіналу акту до 15-го числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, а також у випадку розбіжностей між даними, отриманими від споживача відповідно до пункту 3.5.1 цього договору, та даних щодо остаточної алокації відборів споживача на Інформаційній платформі Оператора ГТС, обсяг (об`єм) спожитого газу вважається встановленим (узгодженим) відповідно до даних Інформаційної платформи Оператора ГТС та переданим у власність споживачу, а вартість поставленого протягом відповідного розрахункового періоду газу розраховується з урахуванням цін, визначених в розділі 4 цього договору (п. 3.5.4 договору).

Умови проведення розрахунків передбачено розділом 5 договору. Оплата за природний газ за відповідний розрахунковий період (місяць) здійснюється споживачем виключно грошовими коштами в наступному порядку: 70% вартості фактично переданого відповідно до акту приймання-передачі природного газу - до останнього числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання газу.

Остаточний розрахунок за фактично переданий відповідно до акту приймання-передачі природний газ здійснюється споживачем до 15 числа (включно) місяця, наступного за місяцем, в якому споживач повинен був сплатити 70% грошових коштів за відповідний розрахунковий період. У разі відсутності акту приймання-передачі, фактична вартість використаного споживачем газу розраховується відповідно до умов пп. 3.5.4 п. 3.5 цього договору.

Разом з цим, сторони не передбачили порядок надсилання актів приймання-передачі природного газу електронною поштою.

В матеріалах справи відсутні належні докази направлення відповідачу актів приймання-передачі природного газу, в тому числі, від 31.12.2021 року на суму 133094,12 грн. за грудень місяць 2021 року (в яку включена сума 1771,27 грн.) та від 28.02.2022 на суму 82986,50 грн. за лютий місяць 2022 року засобами поштового зв`язку, як це передбачено договором.

Позивач не обґрунтував причини неможливості направлення відповідачу актів приймання-передачі природного газу засобами поштового зв`язку.

Відповідач здійснював оплату за отриманий газ з посиланням на підписані сторонами договору акти, що підтверджується призначеннями платежу у вказаних платіжних дорученнях.

Крім того, акти, які відправлялися позивачем електронною поштою, відрізняються номером та датою укладення, від тих, що підписані сторонами договору, хоча суми актів співпадають.

Розділ 14 договору містить реквізити сторін, зокрема, адреса електронної пошти позивача - та відповідача - .

В той же час, позивач для направлення спірних документів використовував електронну пошту відповідача , яка була офіційною електронною поштою Луганського обласного туберкульозного диспансеру до дати припинення - 30.03.2020 року, а Комунальне некомерційне підприємство Луганської обласної ради "Луганський обласний медичний центр соціально небезпечних інфекційних хвороб" немає такої офіційної електронної пошти, що підтверджується витягами з ЄДРПОУ.

Позивач для відправлення документів зі своєї сторони також використав іншу електронну пошту, ніж та, яка передбачена розділом 14 договору.

Матеріали справи не містять доказів ділового електронного листування між сторонами спору з використанням електронної пошти, які не передбачені умовами договору.

Зі скріншотів електронної пошти позивача також слідує, що акт від 31.12.2021 року на суму 133094,12 грн., акт від 28.02.2022 року на суму 82986,50 грн. та інші документи, окрім додаткової угоди до договору, мають дописи "ваше повідомлення готове до надсилання" у розділі "Надіслані", тобто відсутні відмітки про факт надіслання кожного документу.

Посилання позивача на те, що відповідач, при бажанні, через свій особистий кабінет мав можливість встановити, в якому обсязі і який постачальник поставив природний газ, враховуючи дані з Інформаційної платформи, та самостійно здійснити розрахунок вартості переданого товару місцевим господарським судом обгрунтовано відхилено, оскільки умовами договору не передбачено такого права та обов`язку споживача (відповідача).

Дані з інформаційної платформи сторони договору використовують для щоденного моніторингу фактично відібраного споживачем обсягу природного газу, а також для звірки фактичного використаного обсягу газу споживачем (п. 3.4, п. 3.6 договору).

А тому, господарський суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відсутність правових підстав для стягнення заявленої основної суми заборгованості та, відповідно, для нарахування 3% річних, інфляційних втрат та пені.

Аргументи апелянта на те, що належність, ефективність та прийнятність даного способу комунікації, а саме електронної пошти відповідача з адресою: підтверджується самим відповідачем, оскільки в відзиві відповідач вказав саме дану адресу електронної пошти, а тому обраний спосіб комунікації позивача та відповідача, на думку апелянта, є достовірним, належним та ефективним, а позиція суду, що дана обставина є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог суперечить матеріалам справи; з наданих позивачем скріншотів слідує, що всі акти були надіслані на електронну адресу відповідача, оскільки листи знаходяться в розділі "надіслані"; суд, зазначаючи "ваше повідомлення готове до надсилання" не врахував способів додавання файлу до електронного листа та зробив помилковий висновок з даної обставини, не приймаються.

Вказане не звільняє позивача від обов`язку скласти належним чином у письмовій формі оригінали актів приймання-передачі природного газу та надіслати їх засобами поштового зв`язку для підписання, для того щоб у разі неповернення цих актів у позивача були правові підстави для нарахування заявлених до стягнення сум.

Посилання апелянта на правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 04.12.2019 року у справі №917/1739/17, де, зокрема, вказано на те, що визначаючи розмір заборгованості відповідача, суд зобов`язаний належним чином дослідити подані стороною докази (у цьому випадку - зроблений позивачем розрахунок заборгованості), перевірити їх, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а в разі незгоди з ними повністю бо частково - зазначити правові аргументи на їх спростування та навести в рішенні свій розрахунок - це процесуальний обов`язок суду та від 11.04.2018 року у справі №910/12827/17, де, зокрема, вказано на те, що акт приймання-передачі природного газу є лише одним із доказів і суд був зобов`язаний оцінювати належність, допустимість, достовірність як кожного доказу окремо, так і достатність, взаємний зв`язок доказів у їх сукупності; акт приймання-передачі природного газу не є правочином у розумінні ст. 202 Цивільного кодексу України, оскільки його підписання не створює, не змінює та не припиняє прав та обов`язків у сторін договору, а лише посвідчує факт здійснення послуги з транспортування природного газу, а також визначає обсяги транспортованого газу, не приймаються, з огляду на таке.

Предметом спору у справі №917/1739/17 є стягнення збитків за порушення земельного законодавства, предметом позову у справі №910/12827/17 є визнання відсутнім права іпотекодержателя.

Колегія суддів враховує правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 31.05.2021 року у справі №913/567/19 (913/403/20), де, між іншим, вказано на таке.

"Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду в ухвалі від 27.03.2020 року у справі № 910/4450/19 зазначив, що подібність правовідносин в іншій аналогічній справі визначається за такими критеріями: суб`єктний склад сторін спору, зміст правовідносин (права та обов`язки сторін спору) та об`єкт (предмет). Велика Палата Верховного Суду виходить з того, що подібність правовідносин означає тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). При цьому, зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності визначається обставинами кожної конкретної справи (п. 32 постанови від 27.03.2018 року №910/17999/16; п. 38 постанови від 25.04.2018 року № 925/3/7, п. 40 постанов від 25.04.2018 року № 910/24257/16). Аналогічні висновки викладені в постановах Верховного Суду України від 21.12.2016 року у справі № 910/8956/15 та від 13.09.2017 року у справі № 923/682/16. При цьому, під судовими рішеннями в подібних правовідносинах необхідно розуміти такі рішення, де подібними (тотожними, аналогічними) є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог і встановлені судом фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин. Суд звертається до правової позиції, щодо послідовно та неодноразово викладалась Великою Палатою Верховного Суду в питанні визначення подібності правовідносин у судових рішеннях: п. 60 постанови від 23.06.2020 року у справі № 696/1693/15-ц (провадження № 14-737цс19), п. 6.30 постанови від 19.05.2020 року у справі № 910/719/19, постанова від 16.01.2019 року у справі № 757/31606/15-ц, постанова від 12.12.2018 року у справі № 2-3007/11, пункт 5.5 від 19.06.2018 року у справі №922/2383/16; п. 8.2 постанови від 16.05.2018 року у справі № 910/5394/15-г."

Таким чином, правовідносини у справах, на які посилається апелянт та обставини вказаних справ №917/1739/17 та №910/12827/17, не є подібними до правовідносин у справі №913/91/24, оскільки предмети та підстави позовів у цих справах, відповідно і встановлені судами фактичні обставини, що формують зміст правовідносин, а також їх правове регулювання є різними, що виключає подібність спірних правовідносин у цих справах.

Отже, висновок місцевого господарського суду про відмову у позові відповідає принципам справедливого судового розгляду у контексті частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржників та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006 року).

Зокрема, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Апелянту було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків господарського суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Стаття 74 ГПК України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Гарантуючи право на справедливий судовий розгляд, стаття 6 Конвенції в той же час не встановлює жодних правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання, в першу чергу, національного законодавства та оцінки національними судами (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010 року)

Апелянту була надана можливість спростувати достовірність доказів і заперечити проти їх використання.

Питання справедливості розгляду не обов`язково постає у разі відсутності будь-яких інших матеріалів на підтвердження отриманих доказів, слід мати на увазі, що у разі, якщо доказ має дуже вагомий характер і якщо відсутній ризик його недостовірності, необхідність у підтверджувальних доказах відповідно зменшується (рішення Європейського суду з прав людини у справі Яременко проти України, no. 32092/02 від 12.06.2008 року).

Отже, на думку колегії суддів, під час розгляду справи її фактичні обставини були встановлені господарським судом першої інстанції на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження поданих доказів; висновки суду відповідають цим обставинам, юридична оцінка надана їм з вірним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 269, 270, ч.1 ст. 275, ст. 282 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг"- адвокат Овчарук О.О. залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Луганської області від 22.05.2024 року у справі №913/91/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків визначених ч. 3 ст.287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуюча суддя О.І. Терещенко

Суддя П.В. Тихий

Суддя О.В. Плахов