ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

25.07.2024 Справа № 908/2015/24

м.Запоріжжя Запорізької області

Суддя Господарського суду Запорізької області Педорич Станіслав Іванович, розглянувши заяву (вх. №2222/08-07/24 від 23.07.2024) Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» (69063, вул. Олександрівська, буд. 35, м. Запоріжжя, ідентифікаційний код 42093239) про видачу судового наказу

за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ГОТЕЛЬНИЙ КОМПЛЕКС «ВОРОНЦОВСЬКИЙ» (вул. Університетська, буд. 11, м. Мелітополь, ідентифікаційний код 43470026) грошової заборгованості

ВСТАНОВИВ:

23.07.2024 до Господарського суду Запорізької області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ГОТЕЛЬНИЙ КОМПЛЕКС «ВОРОНЦОВСЬКИЙ» грошової заборгованості у розмірі 135 115,05 грн. та витрат на оплату судового збору за подання даної заяви в розмірі 242,24 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.07.2024 вказану заяву передано для розгляду судді Педоричу С.І.

Статтею 148 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» визначено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2024 року в розмірі 3028,00 грн.

Сума стягнення за поданою заявою не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В обґрунтування вимог за поданою заявою заявник посилається порушення боржником зобов`язань за договором №469 про постачання електричної енергії споживачу від 15.09.2020 за період (відповідно до прохальної частини заяви) з 01.01.2024 по 28.02.2024 на суму 127 477,64 грн. За прострочення оплати електричної енергії за спірний період стягувачем нараховано та пред`явлено до стягнення 3% річних у сумі 1 597,41 грн. за період з 09.02.2024 по 27.06.2024, та інфляційні втрати в сумі 6040,00 грн. за період з 01.03.2024 по 30.06.2024

Розглянувши подану заяву та додані до неї документи, суд відмовляє у видачі судового наказу з таких підстав.

Згідно з п. п. 1, 8 ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: заяву подано з порушенням вимог статті 150 цього Кодексу; із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Згідно з вимогами п. 4 ч. 3 ст. 150 ГПК України до заяви про видачу судового наказу додаються документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Заявник вказує в тексті заяви про видачу судового наказу та в додатках до заяви, що заборгованість на суму 127 477,64 грн утворилася за договором №469 про постачання електричної енергії споживачу від 15.09.2020 за період з 01.01.2022 по 28.02.2022. Проте в прохальній частині заявник просить видати наказ про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ГОТЕЛЬНИЙ КОМПЛЕКС «ВОРОНЦОВСЬКИЙ» - заборгованість за спожиту електроенергію - 127 477 (сто двадцять сім тисячі чотириста сімдесят сім) грн. 64 коп. за період з 01.01.2024 по 28.02.2024. Тобто вимоги зазначені заявником не відповідають обставинам, на які посилається заявник.

Крім того з п. 13.1 договору, п. 11 комерційної пропозиції, яка є додатком 2 до договору, вбачається, що строк дії вказаного договору становить до 31.12.2021. Доказів продовження дії договору заявником не надано.

За таких обставин не вбачається виникнення та порушення права грошової вимоги заявника до боржника на підставі договору №469 про постачання електричної енергії споживачу від 15.09.2020, безспірності грошової заборгованості.

Враховуючи викладене, суд відмовляє у видачі судового наказу за вимогою Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ГОТЕЛЬНИЙ КОМПЛЕКС «ВОРОНЦОВСЬКИЙ» грошової заборгованості у розмірі 135 115,05 грн та витрат на оплату судового збору за подання даної заяви в розмірі 242,24 грн на підставі п. п. 1, 8 ч. 1 ст. 152 ГПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 152 ГПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Суд звертає увагу заявника, що відповідно до ст. 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

За приписами ч. 2 ст. 151 ГПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись статями 151, 152, 153, 234, 235, 255, 256 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ГОТЕЛЬНИЙ КОМПЛЕКС «ВОРОНЦОВСЬКИЙ» грошової заборгованості у розмірі 135 115,05 грн та витрат на оплату судового збору за подання даної заяви в розмірі 242,24 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку відповідно до ст.ст. 255, 256 ГПК України.

Суддя С.І. Педорич