УХВАЛА

про відстрочення виконання рішення

м. Київ

16.07.2024Справа № 910/16424/23
Господарський суд міста Києва у складі:

судді - Бондаренко-Легких Г. П.

за участю секретаря - Ковачова В.В.

розглянувши у відкритому засіданні в залі суду в місті Києві матеріали господарської справи №910/16424/23

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська лляна компанія плюс» та ОСОБА_1

про відстрочення виконання судового рішення

За позовом Акціонерного товариства "ОТП Банк"

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська лляна компанія плюс";

2) ОСОБА_1

про стягнення 11 532 587,37 грн

За участі представників сторін:

Від позивача: Храновський В.М., адвокат (в залі суду)

Від відповідача-1 (заявник): Котенко О.В., адвокат (в залі суду)

Від відповіда-2 (заявник): Котенко О.В., адвокат (в залі суду)

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "ОТП Банк" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська лляна компанія плюс" та ОСОБА_1 про стягнення 11 532 587,37 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Товариством з обмеженою відповідальністю "Українська лляна компанія плюс" зобов`язань за Договором про надання банківських послуг №CR 19-232/28-1 від 15.05.2019 в частині повернення суми кредиту та сплати відсотків у сумі 11532587,37 грн.

При цьому, з огляду на те, що виконання зобов`язання за вказаним договором забезпечені ОСОБА_1 згідно Договору поруки № CR 19-285/28-1 від 15.05.2019, позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за договором у розмірі 11 532 587,37 грн, з якої 11 0074 415,78 грн заборгованості по тілу кредиту та 525 171,59 грн заборгованості по процентам.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 30.01.2024 у складі судді Картавцевої Ю. В. позов задоволено повністю; стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська лляна компанія плюс" та ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "ОТП Банк" заборгованість по кредиту у розмірі 11 007 415,78 коп. та заборгованість по відсоткам у розмірі 525 171,59 коп.; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська лляна компанія плюс" на користь Акціонерного товариства "ОТП Банк" судовий збір у розмірі 86 494,41 коп. та стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "ОТП Банк" судовий збір у розмірі 86 494,41 коп.

19.03.2024 матеріали справи № 910/16424/23 були скеровані до Північного апеляційного господарського суду, у зв`язку з надходженням апеляційної скарги від Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська лляна компанія плюс " на рішення Господарського суду міста Києва від 30.01.2024.

25.03.2024 через канцелярію суду від представника відповідачів надійшла заява про відстрочення виконання рішення у справі № 910/16424/23.

Ухвалою суду від 02.04.2024 у складі судді Картавцевої Ю. В. було відкладено вирішення питання щодо розгляду заяви відповідачів про відстрочення виконання рішення до повернення матеріалів справи до Господарського суду міста Києва.

В подальшому, розпорядженням в. о. керівника апарату Господарського суду міста Києва №01.3-16/947/24 від 13.06.24 було проведено повторний автоматизований розподіл матеріалів судової справи, у зв`язку з відпусткою судді Картавцевої Ю.В., після чого справу передано на розгляд судді Бондаренко-Легких Г.П.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 05.06.2024 рішення Господарського суду міста Києва від 30.01.2024 залишено без змін.

24.06.2024 матеріали справи №910/16424/23 було повернуто до Господарського суду міста Києва.

26.06.2024 до суду від представника відповідачів надійшло клопотання про прийняття та призначення заяви до розгляду, а також пояснення щодо додаткових підстав для відстрочення виконання судового рішення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.07.2024 розгляд заяви відповідачів про відстрочення виконання судового рішення призначено на 16.07.2024.

16.07.2024 через систему «Електронний суд» від позивача надійшли додаткові пояснення по справі, в яких він просив відмовити в задоволенні заяви про відстрочення виконання судового рішення.

В судове засідання 16.07.2024 прибули представники сторін.

Суд, дослідивши заяву відповідачів про відстрочення виконання рішення та заперечення позивача щодо даного питання, усно заслухавши в залі суд позиції представників сторін та порадившись в нарадчій кімнаті ухвалив частково задовольнити заяву відповідачів про відстрочення виконання судового рішення від 30.01.2024 з наступних підстав.

Згідно частини 1 статті 331 Господарського процесуального кодексу України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Відповідно до частини 3 статті 331 Господарського процесуального кодексу України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

У відповідності до частини 4, 5 статті 331 Господарського процесуального кодексу України, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Заява відповідача про відстрочення виконання судового рішення від 30.01.2024 мотивована тим, що відповідача-1 був заснований відповідачем-2 (який виступає поручителем відповідача-1). Кредитні кошти були надані позивачем та використані відповідачем-1 для поповнення обігових коштів на потреби господарської діяльності підприємства.

Проте, повномасштабне вторгнення росії в Україну 24.02.2022 критично вплинуло на підприємницьку діяльність та платоспроможність відповідача-1, оскільки виробничі потужності та посівні площі відповідача-1 знаходяться на території Новгород-Сіверської міської та Семенівської міської територіальних громад Новгород-Сіверського району Чернігівської області, які безпосередньо межують на півночі України з росією.

В період з лютого по квітень 2022 року територія зазначеного району перебувала під тимчасовою окупацією, а після деокупації та по сьогоднішній день Новгород-Сіверський район відноситься до території, на якій ведуться (велися) бойові дії.

Зазначені обставини поставили підприємство у вкрай скрутне матеріальне становище, що, в свою чергу, позбавляє відповідачів можливості вчасно повернути кредитні кошти.

Однак представник заявників стверджує, що наразі вживаються відповідні заходи, спрямовані на покращення фінансового стану в майбутньому, що надасть змогу отримати дохід, за рахунок якого погасити заборгованість перед позивачем.

З огляду на зазначене, представник заявників просить відстрочити виконання рішення суду від 30.01.2024 у справі №910/16424/23 до 30.01.2025.

Позивач, заперечуючи проти задоволення заяви про відстрочення виконання рішенні зазначає, що не можуть братися до уваги посилання заявника на те, що покращення фінансового стану підприємства очікується через рік, оскільки вказане ґрунтується на основі припущень та не підтверджено відповідними доказами, а тому позивач просить відмовити в задоволенні заяви відповідача про відстрочення виконання судового рішення від 30.01.2024.

Питання про відстрочення виконання рішення суду господарські суди мають вирішувати із дотриманням балансу інтересів сторін. Необхідною умовою задоволення заяви про відстрочення виконання рішення суду є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, господарські суди повинні досліджувати та оцінювати доводи та заперечення як позивача, так і відповідача, а також дотримуватися розумного строку відстрочення. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 21.01.2020 у справі № 910/1180/19.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом. Стосовно системності виконання Європейський суд з прав людини підкреслює, що присудження грошових коштів не надає пом`якшення у виконавчому провадженні, а отже, сама можливість надання розстрочки виконання судового акту повинна носити виключний характер. Обставини, які зумовлюють надання відстрочки виконання рішення суду повинні бути об`єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Таким чином питання щодо надання відстрочення виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі. Господарські суди повинні досліджувати та оцінювати не тільки доводи боржника, а і заперечення кредитора, зокрема, щодо і його фінансового стану. При цьому суд повинен врахувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк, але, перш за все, повинен врахувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення.

У даному випадку суд також зважає на те, що передбачена процесуальним законом можливість відстрочення виконання судового рішення жодним чином не звільняє сторону боржника від виконання взятих на себе зобов`язань та виконання вимог стягувача, проте, надає сторонам можливість врегулювати фінансові питання зі зменшенням ризику негативних наслідків для обох сторін, а саме: для боржника - загроза неможливості подальшого виконання своїх зобов`язань та припинення своєї господарської діяльності, а для стягувача - загроза можливості неотримання одразу протягом тривалого часу присудженої до стягнення суми коштів внаслідок переходу боржника у стан неплатоспроможності.

Надання відстрочення виконання рішення суду у даній справі, на думку суду, сприятиме належному виконанню заявниками своїх наявних зобов`язань, можливості запланувати та здійснити відповідні витрати, а отже, належним чином виконати рішення суду у справі та, як наслідок, буде сприяти захисту інтересів обох сторін та переслідуватиме мету недопущення значного погіршення економічної ситуації боржників.

Таким чином, зважаючи на місцезнаходження виробничих потужностей відповідача-1, яке у відповідності до відомостей з Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, що затверджено наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №309 від 22.12.2022 (зі змінами) з 24.02.2022 по 03.04.2022 перебувало в окупації, а з 22.06.2022 та по сьогоднішній день територія відноситься до територій де ведуться бойові дії, враховуючи сезонність в діяльності відповідача, а також строки збору урожаю, зважаючи на нерівний фінансовий стан сторін та збитковість діяльності відповідача, суд приходить до висновку, що відстрочення виконання рішення суду від 30.01.2024 можливе до 30.09.2024 включно, у зв`язку з чим, суд задовольняє заяву відповідачів про відстрочення виконання судового рішення частково.

Суд також зазначає, що відстрочення виконання рішення суду не на рік, а на більш короткий термін враховує і інтереси позивача у справі, який є фінансовою установою та зацікавлений в поверненні кредитних коштів.

На підставі викладеного та керуючись статтями 234, 235, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заву Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська лляна компанія плюс» та ОСОБА_1 про відстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 30.01.2024 у справі №910/16424/23 - задовольнити частково.

2. Відстрочити виконання рішення Господарського суду міста Києва від 30.01.2024 у справі №910/16424/23 до 30.09.2024 включно.

3. Згідно з частини 2 статті 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Дана ухвала може бути оскаржена у порядку, встановленому статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено: 26.07.2024.

Суддя Г.П. Бондаренко-Легких