ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
23 липня 2024 року Справа № 903/476/24
Господарський суд Волинської області у складі судді Якушевої І.О., за участю секретаря судового засідання Ведмедюка М.П.,
за участю представників:
від відповідача: Копачевська А.О. діє у порядку самопредставництва,
розглянувши заяву Комунального підприємства Рожищенська багатопрофільна лікарня Рожищенської міської ради
про ухвалення додаткового рішення
по справі № 903/476/24
за позовом Комунального підприємства Рожищенська багатопрофільна лікарня Рожищенської міської ради
до Товариства з обмеженою відповідальністю Волиньелектрозбут
про визнання недійсними умов договору та стягнення 16 036, 40 грн.,
рішенням Господарського суду Волинської області від 08.07.2024 задоволено позов Комунального підприємства Рожищенська багатопрофільна лікарня Рожищенської міської ради про визнання недійсними умов договору та стягнення 16 036, 40 грн.

12.07.2024 через систему Електронний суд до суду від адвоката Деркача Д.В. представника позивача - Комунального підприємства Рожищенська багатопрофільна лікарня Рожищенської міської ради надійшла заява від 12.07.2024, в якій представник позивача просить ухвалити додаткове рішення у справі №903/476/24, яким стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Волиньелектрозбут на користь Комунального підприємства Рожищенська багатопрофільна лікарня Рожищенської міської ради витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 грн.

У зв`язку з перебуванням судді Дем`як В.М., у відпустці з 18.07.2024 по 02.08.2024 на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.07.2024 заяву розподілено судді Якушевій І.О.

Відповідно до ч.ч.1-4 ст. 221 Господарського процесуального кодексу України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Ухвалою суду від 16.07.2024 було прийнято заяву до розгляду; постановлено розгляд заяви призначити в судове засідання на 23.07.2024.

18.07.2024 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшли заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, в яких відповідач просить відмовити у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення; у випадку задоволення заяви по суті зменшити суму витрат на надання правової допомоги, заявленої до стягнення у заяві, до 1000 грн.

У заяві від 12.07.2024 про ухвалення додаткового рішення представник позивача просив розглянути заяву без участі позивача.

23.07.2024 в судовому засіданні представник відповідача просила відмовити у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення; у випадку задоволення заяви по суті зменшити суму витрат на надання правової допомоги, заявленої до стягнення у заяві, до 1000 грн.

Заява Комунального підприємства Рожищенська багатопрофільна лікарня Рожищенської міської ради про ухвалення додаткового рішення підлягає до задоволення частково.

Згідно з пунктом 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України однією із основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Відповідно до статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до статті 26 Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (стаття 1 Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність).

Згідно зі статтею 30 цього Закону гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Отже, при визначенні суми відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Критерій розумної необхідності витрат на професійну правничу допомогу є оціночною категорією, яка у кожному конкретному випадку (у кожній конкретній справі) оцінюється судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів, зокрема наданих на підтвердження обставин понесення таких витрат, надання послуг з професійної правничої допомоги, їх обсягу, вартості з урахуванням складності справи та витраченого адвокатом часу тощо.

Окрім цього, суд має також враховувати: складність справи та складність виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

Відповідно до ч.8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У судовому засіданні 08.07.2024 до початку судових дебатів представник позивача зазначив, що на підставі ст.129 ГПК України подасть докази понесення витрат на правничу допомогу впродовж 5 днів після ухвалення рішення судом..

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунок таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Враховуючи викладене, необхідною умовою для вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу є наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення таких витрат учасником справи.

Така правова позиція викладена у додаткових постановах Верховного Суду від 22.03.2018 у справі №910/9111/17 та від 11.12.2018 у справі №910/2170/18.

Факт надання позивачу професійної правничої допомоги під час розгляду справи підтверджується наданими представником позивача доказами:

- копією договору про надання правничої допомоги від 10.05.2024;

- детальним описом витрат на правову допомогу від 14.05.2024 на суму 10000 грн.;

- копією ордера на надання правничої (правової) допомоги серії АС №1098465 від 12.06.2024;

- копією платіжної інструкції №594 від 09.07.2024 на суму 10000 грн.;

- копією акту №1 від 09.07.2024 приймання-передачі до договору про надання правничої допомоги від 10.05.2024 на суму 10000 грн.;

Договір про надання правничої допомоги від 10.05.2024 укладено між адвокатом Деркач Д.В. як виконавцем та Комунальним підприємством Рожищенська багатопрофільна лікарня Рожищенської міської ради як клієнтом (а.с.55-57).

Відповідно до п. 1. договору за договором клієнт доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання надати наступні правничі послуги для клієнта: підготовка, збір та аналіз доказів, ознайомлення з матеріалам справи; підготовка та подача до суду позовної заяви про стягнення з ТОВ «Волиньелектрозбут» безпідставно набутих коштів; підготовка заяв, клопотань та інших документів у судовій справі; представництво інтересів клієнта у суді першої інстанції у судовій справі.

Пунктом 2 договору узгоджено, що перелік послуг, що надаються згідно умов даного договору є вичерпним. Збільшення об`єму робіт за рахунок надання правничих послуг, не передбачених переліком встановленим п.1. даного договору, здійснюється на підставі окремої додаткової угоди до даного договору.

Згідно із п.п. 4.1.-4.2. договору клієнт оплачує дії виконавця, які складають предмет цього договору. Суми, належні до оплати складаються з суми договору вказаній у п.п.4.2, 4.3 даного договору та відшкодування витрат виконавця, понесених в зв`язку із виконанням умов даного договору. Загальна вартість послуг передбачених п.1 цього договору становить 10000,00 (десять тисяч) гривень 00 коп.

Відповідно до п. 5.1. договору оплата наданих послуг виконавцем здійснюється не пізніше 5 днів з моменту підписання акту приймання виконаних наданих послуг.

Перелік наданих послуг адвокатом Деркачем Д.В. наведений в детальному описі витрат на правову допомогу по справі за позовом КП «Рожищенська багатопрофільна лікарня» до ТОВ «Волиньелектрозбут» про визнання договору частково недійсним та стягнення безпідставно набутих коштів від 14.05.2024, згідно з яким представник позивача виконав роботи (надав послуги):

1.1. Підготовка, збір та аналіз доказів, ознайомлення з матеріалам справи - 4 год;

1.2. Підготовка та подача до суду позовної заяви про визнання договору частково недійсним та стягнення з ТОВ «Волиньелектрозбут» безпідставно набутих коштів -12 год;

1.3. Підготовка заяв, клопотань та інших документів у судовій справі - 2 год;

1.4. Представництво інтересів клієнта у суді першої інстанції у судовій справі - 2 год.

Вартість однієї години роботи адвоката становить 500,00 грн.

Загальна вартість наданих послуг становить 10000,00 грн.

Згідно з актом №1 від 09.07.2024 приймання-передачі до договору про надання правничої допомоги від 10.05.2024 було надано правничу допомогу згідно з п. 1 договору на суму 10000 грн.

Оглядом матеріалів справи встановлено, що адвокат Деркач Д.В, як представник позивача приймав участь у підготовчому судовому засіданні 10.06.2024; у судовому засіданні з розгляду справи по суті 08.07.2024, загальна тривалість яких тривала 40 хв.; ним підготовлено позовну заяву про визнання недійсними умов договору та стягнення 16 036, 40 грн., подано заяву про усунення недоліків позовної заяви; заяву про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді; заяву про долучення платіжної інструкції про сплату судового збору.

Згідно із ч. 4, 5, 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року в справі № 755/9215/15-ц).

Для включення всієї суми гонорару та фактичних витрат у відшкодування за рахунок відповідача має бути встановлено, що такі витрати позивача були необхідними, а розмір є розумний, виправданий, що передбачено ст. 126 ГПК України та ст. 30 Закону. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Надані докази в їх сукупності підтверджують реальне надання позивачу послуг професійної правничої допомоги під час розгляду справи №903/476/24.

Разом з цим, для включення всієї суми витрат на професійну правничу допомогу, яка узгоджена адвокатом та клієнтом у договорі, та сплачених позивачем адвокату для відшкодування за рахунок відповідача відповідно до положень ст.126 Господарського процесуального кодексу України має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Такі ж критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст.41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява №19336/04, п.269).

Оцінка тих чи інших витрат сторін, як судових, здійснюється господарським судом з урахуванням обставин конкретної справи, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: тривалість розгляду і складність справи тощо. Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.

У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 Верховний Суд зазначив, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Проаналізувавши обставини, наведені у заяві про відшкодування судових витрат, докази, які приєднані до заяви та позовної заяви, врахувавши, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути не лише доведений, а й документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат, суд вважає за можливе не присуджувати на користь позивача заявлену ним суму у повному обсязі.

За приписами ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на наведені приписи законодавства, на переконання суду заявлені позивачем витрати є неспівмірними із складністю цієї справи, наданими адвокатом послугами, затраченим ним часом на надання послуг, не відповідають критерію реальності витрат, розумності їх розміру. Підготовка справи цієї категорії до розгляду в суді, підготовка позовної заяви не вимагали значного обсягу юридичної й технічної роботи, позовна заява не містить значних за обсягом та складних розрахунків, а судові засідання, в яких брав участь представник позивача, тривали недовго.

Аналізом детального опису витрат на правову допомогу встановлено, що представник позивача відніс до наданих ним правових послуг підготовку, збір та аналіз доказів, ознайомлення з матеріалам справи, вказавши, що затратив на це 4 год. (п.1.1.); підготовку та подачу до суду позовної заяви про визнання договору частково недійсним та стягнення з ТОВ «Волиньелектрозбут» безпідставно набутих коштів, вказавши, що затратив на це 12 год. (п.1.2.). В детальному описі витрат вартість однієї години роботи адвоката визначена у розмірі 500 грн.

Проте, до підготовки позовної заяви до суду входить підготовка, збір та аналіз доказів, ознайомлення з матеріалам справи. У зв`язку з цим, враховуючи предмет і підстави позову, категорію спору, на переконання суду підготовка позовної заяви до суду не вимагала такого обсягу часу як 12 год., реальна потреба на ознайомлення з матеріалами позову, підготовку позовної заяви такої категорії з таким обсягом матеріалів могла становити орієнтовно 9 год. ( 9 год. х 500 грн. = 4500 грн.); реальна потреба на підготовку заяв, клопотань та інших документів (було подано заяву про усунення недоліків позовної заяви; заяву про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді; заяву про долучення платіжної інструкції про сплату судового збору) 1 год. (500 грн.); представництво інтересів у суді першої інстанції - згідно з протоколами судового засідання тривалість судових засідань становила 10.06.2024 00 год. 04 хв., 08.07.2024 00 год. 36 хв. (всього 0 год. 40 хв.; 0 год. 40 хв. х 500 грн. : 0 год. 60 хв. = 333,33 грн.

З огляду на викладене, враховуючи реальну необхідність часу, необхідного на виконання вказаних послуг, та вартість однієї години роботи адвоката, зважаючи на заперечення відповідача про неспівмірність розміру витрат на правовому допомогу, заявлених до стягнення позивачем, порівняно зі складністю справи, виходячи із засад розумності і справедливості, з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 5333, 33 грн. (4500 грн. + 500 грн. + 333,33 грн.)

Оскільки витрати, понесені відповідачем на професійну правничу допомогу в розмірі 5333,33 грн. є документально підтверджені, обґрунтовані, у зв`язку із задоволенням позову їх слід покласти на відповідача.

Заява в частині стягнення з відповідача 4666,67 грн. (10000 грн. 5333,33 грн.) витрат на професійну правничу допомогу не підлягає до задоволення.

Керуючись ч. 8 ст. 129, ст. 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

в и р і ш и в:

1. Заяву Комунального підприємства Рожищенська багатопрофільна лікарня Рожищенської міської ради про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньелектрозбут» (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Яремчука Назарія, будинок 11А, ) на користь Комунального підприємства «Рожищенська багатопрофільна лікарня» Рожищенської міської ради (45101, Волинська область, Луцький район, місто Рожище, вулиця Шилокадзе Коте, будинок 19, ) 5333 грн. 33 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

3. У решті відмовити у задоволенні заяви Комунального підприємства «Рожищенська багатопрофільна лікарня» Рожищенської міської ради.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Додаткове рішення може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду впродовж 20 днів з дня складання повного тексту додаткового судового рішення.

Повний текст додаткового рішення виготовлено і підписано 29.07.2024.

Суддя Якушева І. О.