УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

м. Київ

25.07.2024Справа № 910/9112/24

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукаса А.Ю., дослідивши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс-Гарант»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Акріс-Груп»

про надання відповіді на адвокатський запит,

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Транс-Гарант» (далі за текстом - ТОВ «Транс-Гарант», Позивач) з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Акріс-Груп» (далі за текстом - ТОВ «Акріс-Груп», Відповідач) з вимогою про зобов`язання ТОВ «Акріс-Груп» надати відповіді на адвокатський запит адвоката Адвокатського об`єднання «Колт» Легкої Олени поданий в інтересах позивача № 13-03-5/24 від 13.03.2024 та надати належним чином завірені копії таких документів: договору №№ АГ-227 684/20200911 від 11.09.2020, АГ-408 053/20210831 від 31.08.2021, 08/01/2022-1 від 06.01.2022, а також акти наданих послуг, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, рахунки, акти звірки взаєморозрахунків.

Свої позовні вимоги Позивач обґрунтовує тим, що Відповідач в порушення норм чинного законодавства України не виконав встановлені Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» зобов`язання щодо надання адвокату запитувану в адвокатському запиті № 13-03-5/24 від 13.03.2024 інформацію, чим порушив право Позивача на отримання інформації.

Дослідивши матеріали позовної заяви та її обґрунтування, суд дійшов висновку відмовити у відкритті провадження, з огляду на наступне.

Згідно із статтею 2 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом -ГПК України) завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Указана норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права полягає у позбавленні його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 16 ЦК України та частини другої статті 20 ГК України одним зі способів захисту цивільного права є примусове виконання обов`язку в натурі. Цей спосіб захисту застосовується в зобов`язальних правовідносинах у випадках, коли особа зобов`язана вчинити певні дії щодо позивача, але відмовляється від виконання цього обов`язку чи уникає його. Стосується він, зокрема, невиконання обов`язку сплатити кошти за виконану роботу, надані послуги, передати річ кредитору (за договорами купівлі-продажу, міни, дарування з обов`язком передати річ у майбутньому), виконати роботи чи надати послугу за відповідним договором. Іноді обов`язок виникає не на підставі договірних відносин (діючого зобов`язання), а й вказівки закону.

Відповідно до позиції, висловленої в постанові Великої Палати Верховного Суду (справа № 908/1568/18, 05.06.2019), господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною 2 статті 20 Господарського процесуального кодексу України), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Відповідно до положень частини другої статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням, мають юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування.

Суд вказує, що спір підвідомчий господарському суду за таких умов:

1) участь у спорі суб`єкта господарювання;

2) наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин;

3) наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом;

4) відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

В силу приписів ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Діюче законодавство не визначає адвокатську діяльність, як господарську.

Суд зазначає, що в даному випадку відсутній господарський спір оскільки фактично порушено права адвоката, здійснюючи звернення з адвокатським запитом в інтересах клієнта, а отже цивільне право саме адвоката (чи адвокатського об`єднання), який надає професійну правничу допомогу своєму клієнтові.

Відповідно до пункту 1 частини 1, 6 статті 175 ГПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини 1 цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

У спеціальному законі, у відповідності до частини 3 статті 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», відмова в наданні інформації на адвокатський запит, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, тягнуть за собою відповідальність, встановлену законом, крім випадків відмови в наданні інформації з обмеженим доступом.

Стаття 212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлює адміністративну відповідальність (1) за порушення Закону України "Про доступ до публічної інформації", а саме: необґрунтоване віднесення інформації до інформації з обмеженим доступом, ненадання відповіді на запит на інформацію, ненадання інформації, неправомірна відмова в наданні інформації, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання недостовірної інформації; (2) за неправомірну відмову в наданні інформації, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, у відповідь на адвокатський запит, запит кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, її палати або члена відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Відповідно до Рішення Ради адвокатів України від 19.11.2013 № 238 «Про затвердження у новій редакції Порядку оформлення головою ради адвокатів Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва і Севастополя або уповноваженим радою членом ради адвокатів матеріалів про адміністративні правопорушення» (далі - Порядок), цей Порядок розроблено відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», Положення про Раду адвокатів України, затвердженого Установчим з`їздом адвокатів України 17 листопада 2012 року, та інших актів законодавства з метою визначення процедури складання головою ради адвокатів Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва і Севастополя, або уповноваженим радою членом ради адвокатів протоколів про адміністративні правопорушення за статтею 212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення та ведення діловодства у справах про адміністративні правопорушення.

Порядок, зокрема, містить підстави для порушення провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, порядок оформлення протоколів про адміністративне правопорушення, порядок оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, рух протоколів про адміністративне правопорушення, в тому числі й передання матеріалів про адміністративне правопорушення до відповідного суду.

З огляду на зазначене, суд зазначає, що розгляд визначених в позовній заяві вимог не віднесений до юрисдикції господарських судів, оскільки спеціальним законодавством встановлено особливий порядок відновлення права адвоката (адвокатського об`єднання) на отримання інформації на відповідь на адвокатський запит.

З поміж викладеного суд також вважає за необхідне зауважити, що Позивач вже звертався до Господарського суду міста Києва з аналогічним позовом - справа № 910/8699/24, у відкритті провадження за яким судом було відмовлено ухвалою від 17.07.2024.

Суд звертає увагу Позивача, що відмова у відкритті провадження має процесуальний наслідок для Позивача та є формою остаточного закінчення провадження на стадії відкриття.

Відтак, аналогічне та повторне звернення Позивача з позовом має ризик визнання таких дій зловживанням процесуальними правами.

Керуючись статтями 4, 20, пунктом 1 частини 1, частиною 6 статті 175 та статтею 234 ГПК України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. У відкритті провадження у справі № 910/9112/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс-Гарант» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Акріс-Груп» про надання відповіді на адвокатський запит - відмовити.

2. Матеріали позовної заяви у справі № 910/9112/24 повернути заявникові.

Ухвала набрала законної сили 25.07.2024 та може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту її підписання до Північного апеляційного господарського суду.

Повний текст ухвали підписано: 25.07.2024.

Суддя Антон ПУКАС