ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2024 року м. ЧернівціСправа № 926/1688/24

Суддя Господарського суду Чернівецької області Гурин Микола Олександрович, розглянувши матеріали справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Тепла енергетична компанія» (01001, м. Київ, вул. Ірининська, 5/24, )

до закладу дошкільної освіти (дитячий садок) № 55 «Мрія» Чернівецької міської ради (60410, Чернівецька обл., Чернівецький р-н, село Коровія, вул. Центральна, буд. 20 Б, )

про стягнення заборгованості в сумі 33297,17 грн

Представники сторін:

від позивача не з`явився;

від відповідача не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Тепла енергетична компанія» звернулось до Господарського суду Чернівецької області з позовною заявою до закладу дошкільної освіти (дитячий садок) № 55 «Мрія» Чернівецької міської ради про стягнення заборгованості в сумі 33297,17 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань щодо своєчасної оплати поставленого йому природного газу згідно договору на постачання природного газу №77 від 25.12.2023, внаслідок чого відповідач заборгував позивачу 33297,17 грн, з яких 20547,40 грн основна заборгованість, 2739,09 грн пеня, 286,32 грн 3% річних, 414,14 грн інфляційні втрати та 9310,22 грн збитки.

24.06.2024 відділом документального забезпечення та аналітичної роботи суду матеріали позовної заяви зареєстровані за вх.№1688.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.06.2024 позовну заяву передано судді Гурину М.О.

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 27.06.2024 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 16.07.2024.

На призначений день розгляду справи представник позивача у судове засідання не з`явився, про причин неявки суд не повідомив.

Відповідач, явку уповноваженого представника у судове засідання не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідач своїм правом на подання до суду відзиву, у встановлений судом строк, не скористався.

Згідно з частиною 8 статті 165 Господарського процесуального кодексу України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Згідно із статтею 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Інші заяви по суті справи до суду не надійшли.

При цьому, суд приймає до уваги, що відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України та ухвалою суду про відкриття провадження у даній справі не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, справа може бути розглянута за наявними у ній документами з урахуванням згаданого вище приписів частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України та частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

За частиною 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. За статтею 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини першої статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно із пунктом 1 частини третьої цієї статті Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

За таких обставин, суд вирішив за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні на підставі наявних матеріалів.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд Чернівецької області,

ВСТАНОВИВ:

25.12.2023 між товариством з обмеженою відповідальністю «Тепла енергетична компанія» (далі позивач, постачальник) та закладом дошкільної освіти (дитячий садок) № 55 «Мрія» Чернівецької міської ради (далі відповідач, споживач) укладено договір №77 на постачання природного газу для потреб споживачів, що не є побутовими (далі договір), відповідно до п.1.1. якого постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ за визначеним предметом закупівлі: природний газ (ДК 021:20 - 6 Газове паливо) належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується прийняти та своєчасно оплатити вартість природного газу в розмірі, строки та порядку, на умовах даного договору. Споживачу присвоєний наступний ЕІС код 56ХS0000LC43700H.

Відповідно до п. 1.2 договору, загальний об`єм постачання природного газу споживачеві у 2023 році за договором складає 545 куб. м., у тому числі за місяцями: грудень - 545 м. куб.

Дані обсяги є плановими та можуть змінюватися як в більшу, так і в меншу сторону на відповідний місяць, але загальний обсяг споживання на рік не повинен перевищувати загального об`єму споживання.

Обсяг переданого постачальником споживачеві газу, визначається за даними інформаційної платформи Оператора ГТС, з урахуванням процедур, передбачених Кодексом ГРМ (п. 2.2. договору).

Ціна за 1000 куб.м. природного газу, з урахуванням вартості транспортування, становить 19269,63 грн, в тому числі ПДВ 3211,61 грн.

Загальна вартість цього договору на дату його укладення становить 10501,95 грн, в тому числі ПДВ 1750,33 грн. (п.2.4. договору).

За підсумками розрахункового періоду споживач до 07 числа місяця, наступного за розрахунковим, зобов`язаний надати постачальнику копію акту приймання-передачі про фактичний об`єм (обсяг) розподіленого (про транспортованого) природного газу споживачу за попередній місяць, що складений між оператором ГРМ та споживачем (п. 2.8 договору).

На підставі отриманих від споживача даних та/або даних Оператора ГТС постачальник протягом трьох робочих днів готує два примірники акта приймання-передачі природного газу за розрахунковий період, підписаних уповноваженим представником постачальника (п. 2.9 договору).

Споживач протягом двох днів з дати отримання акта приймання-передачі природного газу зобов`язується повернути постачальнику один примірник оригінала акта приймання-передачі природного газу, підписаний уповноваженим представником споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта приймання-передачі природного газу (п. 2.10 договору).

Згідно п. 2.11. договору оплата здійснюється на підставі актів приймання-передачі природного газу протягом 3 (трьох) банківських днів з дня підписання актів. Місячна вартість газу визначається як добуток ціни газу та загального обсягу фактично поставленого (спожитого) газу протягом місяця.

Датою оплати споживачем вартості спожитого природного газує дата надходження грошових коштів на рахунок постачальника.

Згідно п.3.3.2. договору споживач зобов`язаний дотримуватись дисципліни споживання газу, визначеної договором, а також Правилами постачання природного газу.

За невиконання або неналежне виконання договірних зобов`язань сторони несуть відповідальність у випадках, передбачених чинним законодавством України, а також цим договором. Сплата штрафних та господарських санкцій за даним договором не звільняє від виконання основного зобов`язання та відшкодування збитків в порядку, визначеному діючим законодавством та правилами постачання природного газу (п. 4.1 договору).

Пунктом 4.2. договору передбачено, що у разі порушення споживачем строків оплати, споживач сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період порушення, від несплаченої суми за кожний день прострочення.

Якщо за підсумками розрахункового періоду (газового місяця) фактичний об`єм (обсяг) постачання газу споживачу постачальником буде перевищувати підтверджений обсяг газу на цей період, споживач компенсує постачальнику вартість різниці між підтвердженим обсягом газу та фактичним об`ємом (обсягом) споживання газу за ціною вартості газу, визначеною договором з урахуванням необхідності відшкодування збитків. В разі відшкодування споживачем збитків відповідно до порядку, передбаченого правилами постачання природного газу, застосовується коефіцієнт 0,5 (п. 4.3 договору).

Пунктом 7.12. договору сторони погодили, що останній набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2023 року, але в будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору товариство з обмеженою відповідальністю «Тепла енергетична компанія» у грудні 2023 поставило, а заклад дошкільної освіти (дитячий садок) № 55 «Мрія» Чернівецької міської ради прийняв згідно акту приймання-передачі природного газу №ТЕК00003753 від 31.12.2023 природний газ в обсязі 1,51131 тис. м.куб. на загальну суму 29122,38 грн.

В свою чергу, відповідач зобов`язання за договором виконав тільки частково, сплативши 8574,98 грн за спожитий природний газ, в зв`язку з чим у нього виникла заборгованість за спожитий природний газ у розмірі 20547,40 грн.

Відповідно до вимог частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно частини 1статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту статті 77 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Приписами статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Із змісту статті 11 Цивільного кодексу України вбачається, що цивільні права та обов`язки виникають зокрема, з договору.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1ст. 638 Цивільного кодексу України).

За умовами статті 627 Цивільного кодексу України та відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно статті 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Згідно частини 1 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

За нормами статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших умов, що звичайно ставляться (ст. 526 Цивільного кодексу України).

Положеннями частини 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 7 статті 193 Господарського кодексу України унормовано, що не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язання, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Спір у даній справі виник у зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань в частині своєчасної оплати за поставлений позивачем товар.

Матеріалами справи встановлено, що у грудні 2023 відповідачем спожито природний газ на загальну суму 29122,38 грн.

Доказів повної оплати відповідачем отриманого природного газу на суму 29122,38 грн матеріали справи не містять.

За таких обставин, заявлена до стягнення сума боргу в розмірі 20547,40 грн є обґрунтованою та підлягає стягненню з відповідача.

Щодо стягнення збитків за перевищення обсягів споживання природного газу в розмірі 9310,22 грн суд зазначає наступне.

Як вже зазначалося вище, п. 1.2. договору сторони погодили загальний об`єм постачання природного газу споживачеві у 2023 році (грудень) у розмірі 545 м.куб.

Однак, згідно підписаного акту приймання-передачі природного газу відповідачем у грудні 2023 фактично спожито 1,51131 тис. м.куб. природного газу.

Положеннями частини 5 статті 12 Закону України «Про ринок природного газу» передбачено, що договір постачання повинен містити такі істотні умови, зокрема порядок відшкодування та визначення розміру збитків, завданих внаслідок порушення договору постачання.

При цьому, дана норма також не ототожнює термін збитки з терміном штрафні санкції.

Відповідно до пункту 1 розділу VI Правил постачання природного газу відшкодування збитків споживачем, що не є побутовим, постачальнику здійснюється таким чином та в таких випадках:

1) якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний об`єм (обсяг) споживання природного газу, що закуплений постачальником за договором постачання природного газу, буде менший від підтвердженого обсягу природного газу (за умови, що підтверджений обсяг відповідав замовленому споживачем), постачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків у розмірі не більше подвійної облікової ставки Національного банку України від вартості недовикористаного обсягу газу за звітний період;

2) якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний об`єм (обсяг) постачання природного газу споживачу його постачальником буде перевищувати підтверджений обсяг природного газу на цей період, постачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків за перевищення об`єму (обсягу) природного газу, що розраховується за формулою: В = (Vф - Vп) х Ц х К, де: Vф - об`єм (обсяг) фактично поставленого газу Споживачу протягом розрахункового періоду за договором на постачання природного газу; Vп - підтверджений обсяг газу на розрахунковий період; Ц - ціна природного газу за договором постачання природного газу; К - коефіцієнт, який визначається постачальником та не може перевищувати 0,5.

Отже, з огляду на положення чинного законодавства щодо обов`язковості умов укладеного між сторонами договору, з урахуванням положень Закону України «Про ринок природного газу», в якому визначені істотні умови договору про постачання природного газу, зокрема, порядок відшкодування та визначення розміру збитків, завданих внаслідок порушення договору постачання, а також здійснення постачальником розрахунку грошових коштів саме за формулою та в порядку, визначеному договором та Правилами постачання природного газу, постачальник природного газу має право на відшкодування споживачем збитків за перевищення/зменшення фактично спожитого обсягу природного газу, що відрізняється від замовленого споживачем обсягу.

Аналогічні правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 25.03.2021 y справі № 910/4608/20 та від 21.09.2021 у справі № 904/6992/20.

Згідно п.3.3.2. договору споживач зобов`язаний дотримуватись дисципліни споживання газу, визначеної договором, а також правилами постачання природного газу.

Відповідно до п.1.2. договору загальний обсяг споживання на рік не повинен перевищувати загального об`єму постачання.

За невиконання або неналежне виконання договірних зобов`язань сторони несуть відповідальність у випадках передбачених чинним законодавством України, а також цим договором (п.4.1. договору).

Пунктом 4.3. договору сторони погодили, що у разі якщо за підсумками розрахункового періоду (газового місяця) фактичний об`єм (обсяг) постачання газу споживачу постачальником буде перевищувати підтверджений обсяг газу на цей період, Споживач компенсує постачальнику вартість різниці між підтвердженим обсягом газу та фактичним об`ємом (обсягом) споживання газу за ціною вартості газу, визначеною договором з урахуванням необхідності відшкодування збитків. В разі відшкодування споживачем збитків відповідно до порядку, передбаченого Правилами постачання природного газу, застосовується коефіцієнт 0,5.

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків.

Частиною 2 статті 224 Господарського кодексу України встановлено, що під збитками розуміються витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Статтею 225 Господарського кодексу України передбачено, що до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Згідно акту приймання-передачі природного газу від 31.12.2023, фактичний обсяг спожитого відповідачем газу в грудні 2023 становив 1,51131 тис. куб.м., що перевищує договірний обсяг, замовлений споживачем.

Таким чином, судом встановлено, що у грудні 2023 року фактичний об`єм споживання природного газу відповідача був більший від підтвердженого обсягу природного газу за договором. Перевіривши розрахунок збитків за перевищення обсягу споживання природного газу у грудні 2023 року, суд дійшов до висновку, що такий є вірним. Таким чином, суд задовольняє вимогу про стягнення з відповідача збитків за перевищення обсягу споживання природного газу у грудні 2023 року згідно п.4.3. договору в розмірі 9310,22 грн.

Щодо інфляційних втрат та 3 % річних, суд зазначає наступне.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі статтею 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

З огляду на це, суд перевірив здійснений позивачем розрахунок 3% річних за період з 04.01.2024 по 21.06.2024 та інфляційних втрат за період з січня по травень 2024 року, і такі є вірними, тому суд задовольняє вимогу про стягнення 414,14 грн інфляційних нарахувань та 286,32 грн 3 % відсотків річних від простроченої суми в повному обсязі.

Щодо стягнення з відповідача пені у розмірі 2739,09 грн за період з 04.01.2024 по 21.06.2024, суд зазначає наступне.

Так, відповідно до вимог ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Штрафними санкціями, у відповідності до положень ст. 230 Господарського кодексу України є господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання зобов`язання.

Пунктом 4.2. договору передбачено, що у разі порушення споживачем строків оплати, споживач сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період порушення, від несплаченої суми за кожний день прострочення.

Згідно з розрахунком позивача сума пені складає 2739,09 грн, яка нарахована за період з 04.01.2024 по 21.06.2024.

На цій підставі позивачем правомірно нарахована пеня в сумі 27398,09 грн.

Нарахування позивачем пені є обґрунтованим та законним, розрахунок здійснений вірно.

При вирішенні клопотання позивача про стягнення з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн, суд враховує наступне.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 123 ГПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частиною 8 статті 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Тотожне правило містить й частина 1 статті 221 ГПК України, за якою, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

В той же час, п. 8 ст. 252 ГПК України визначає, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Враховуючи вищевикладене, суд звертає увагу, що докази, які б підтверджували розмір понесених позивачем судових витрат, мали б бути долучені стороною до позовної заяви в момент її подання.

Вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації та дотримання критерії, передбачених частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

З огляду на вищезазначене, суд констатує, що позивачем не надано жодного належного доказу (договорів, рахунків тощо), а матеріали справи не містять таких доказів, які б підтверджували понесення судових витрат на професійну правничу допомогу та їх розмір. У зв`язку з чим, суд відмовляє позивачу у стягненні з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн.

На підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір в сумі 2422,40 грн покласти на відповідача з вини якого спір доведено до вирішення в судовому порядку.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 4, 5, 123, 129, 130, 185, 232, 233, 236 242 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з закладу дошкільної освіти (дитячий садок) № 55 «Мрія» Чернівецької міської ради (60410, Чернівецька обл., Чернівецький р-н, село Коровія, вул. Центральна, буд. 20 Б, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Тепла енергетична компанія» (01001, м. Київ, вул. Ірининська, 5/24, ) заборгованість за Договором на постачання природного газу № 77 від 25.12.2023 року в сумі 20547,40 грн, збитки за перевищення підтвердженого обсягу споживання природного газу в сумі 9310,22 грн, пеню в сумі 2739,09 грн, 3% річних в сумі 286,32 грн, втрати від інфляції в сумі 414,14 грн та 2422,40 грн судового збору.

3. В частині стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн відмовити.

4. З набранням судовим рішенням законної сили видати наказ.

Повний текст рішення складено та підписано 17.07.2024

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене в Західному апеляційному господарському суді в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Суддя М.О. Гурин

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://cv.arbitr.gov.ua/sud5027/.