ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2024 року

м. Київ

cправа № 922/202/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Бенедисюка І. М. (головуючого), Ємця А. А., Малашенкової Т.М.,

за участю секретаря судового засідання Росущан К. О.,

представників учасників справи:

прокуратури - Яремчук А.В. (прокурор Офісу Генерального прокурора)

позивача 1 - не з`явився

позивача 2 - не з`явився

відповідача - Єграшина Т.Г. (самопредставництво)

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - не з`явився

розглянув у відкритому судовому засіданні

касаційну скаргу заступника керівника Харківської обласної прокуратури

на постанову Східного апеляційного господарського суду від 19.09.2023

за позовом керівника Київської окружної прокуратури м. Харкова в інтересах держави в особі: Національної академії наук України;

Інституту радіофізики та електроніки імені О.Я. Усикова Національної академії наук України

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вєк Технолоджі"

про визнання недійсними додаткових угод до договору та стягнення безпідставно сплачених коштів,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Північно-східний офіс Держаудитслужби.

1. Короткий зміст позовних вимог

1.1. Керівник Київської окружної прокуратури м. Харкова (далі - прокурор) в інтересах держави в особі Національної академії наук України (далі - НАН України, позивач 1) та Інституту радіофізики та електроніки імені О.Я. Усикова Національної академії наук України (далі - Інститут, позивач 2) звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вєк Технолоджі" (далі - ТОВ "Вєк Технолоджі", відповідач) та просив суд визнати недійсними додаткові угоди № 3, № 4, № 6, № 7, № 8, № 9, № 10, № 11, № 12, № 13, № 14, № 15, № 16 до договору від 21.01.2021 № 25/01/2021, укладеного між позивачем 2 та відповідачем.

1.2. В обґрунтування заявлених вимог прокуратура вказує, що оскаржувані додаткові угоди до договору від 21.01.2021 № 25/01/2021 укладені в порушення вимог чинного законодавства України про публічні закупівлі та є недійсними.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

2.1. Рішенням Господарського суду Харківської області від 31.05.2023 (суддя Лаврова Л.С.) задоволено позовні вимоги Керівника Київської окружної прокуратури м. Харкова.

Визнано недійсною Додаткову угоду від 28.04.2021 № 3 до Договору від 21.01.2021 № 25/01/2021, укладеного між Інститутом і ТОВ "Вєк Технолоджі".

Визнано недійсною Додаткову угоду від 17.06.2021 № 4 до Договору від 21.01.2021 № 25/01/2021, укладеного між Інститутом і ТОВ "Вєк Технолоджі".

Визнано недійсною Додаткову угоду від 26.08.2021 № 6 до Договору від 21.01.2021 № 25/01/2021, укладеного між Інститутом і ТОВ "Вєк Технолоджі".

Визнано недійсною Додаткову угоду від 18.10.2021 № 7 до Договору від 21.01.2021 № 25/01/2021, укладеного між Інститутом і ТОВ "Вєк Технолоджі".

Визнано недійсною Додаткову угоду від 22.10.2021 № 8 до Договору від 21.01.2021 № 25/01/2021, укладеного між Інститутом і ТОВ "Вєк Технолоджі".

Визнано недійсною Додаткову угоду від 23.10.2021 № 9 до Договору від 21.01.2021 № 25/01/2021, укладеного між Інститутом і ТОВ "Вєк Технолоджі".

Визнано недійсною Додаткову угоду від 18.11.2021 № 10 до Договору від 21.01.2021 № 25/01/2021, укладеного між Інститутом і ТОВ "Вєк Технолоджі".

Визнано недійсною Додаткову угоду від 22.11.2021 № 11 до Договору від 21.01.2021 № 25/01/2021, укладеного між Інститутом і ТОВ "Вєк Технолоджі".

Визнано недійсною Додаткову угоду від 23.11.2021 № 12 до Договору від 21.01.2021 № 25/01/2021, укладеного між Інститутом і ТОВ "Вєк Технолоджі".

Визнано недійсною Додаткову угоду від 24.11.2021 № 13 до Договору від 21.01.2021 № 25/01/2021, укладеного між Інститутом і ТОВ "Вєк Технолоджі".

Визнано недійсною Додаткову угоду від 24.11.2021 № 14 до Договору від 21.01.2021 № 25/01/2021, укладеного між Інститутом і ТОВ "Вєк Технолоджі".

Визнано недійсною Додаткову угоду від 24.11.2021 № 15 до Договору від 21.01.2021 № 25/01/2021, укладеного між Інститутом і ТОВ "Вєк Технолоджі".

Визнано недійсною Додаткову угоду від 24.11.2021 № 16 до Договору від 21.01.2021 № 25/01/2021, укладеного між Інститутом і ТОВ "Вєк Технолоджі".

Стягнуто з ТОВ "Вєк Технолоджі" на користь Інституту грошові кошти у розмірі 389 217,31 грн.

2.2. Постановою Східного апеляційного господарського суду від 19.09.2023 (колегія суддів: Шевель О.В., Бородіна Л.І., Крестьянінов О.О.) рішення Господарського суду Харківської області 31.05.2023 у справі скасовано. Прийнято нове рішення, яким позов залишено без розгляду.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги

3.1. Заступник керівника Харківської обласної прокуратури (далі - скаржник), не погоджуючись із судовим рішенням апеляційної інстанції, звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просить постанову апеляційного господарського суду скасувати і залишити в силі рішення Господарського суду Харківської області.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

4. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

4.1. Підставою касаційного оскарження постанови Східного апеляційного господарського суду від 19.09.2023 у справі скаржник визначив пункт 3 частини другої статті 287 ГПК України:

- неправильне застосування норм матеріального права, а саме статті 131-1 Конституції України та статей 23, 24 Закону України "Про прокуратуру", щодо правильності визначення позивачів у справі за позовними вимогами про визнання недійсними додаткових угод до договору та стягнення безпідставно сплачених бюджетних коштів (у цьому випадку - НАН України та Інституту) за відсутності висновку Верховного Суду щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах.

4.2. Скаржник також зазначає про порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, а саме статей 13, 79, 86, 226, частини п`ятої статті 236 ГПК України, щодо повного та всебічного дослідження обставин, доказів та аргументів сторін, що мають значення для правильного розгляду позовних вимог, за відсутності висновку Верховного Суду щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах.

5. Доводи інших учасників справи

5.1. Від НАН України надійшли пояснення (документ сформовано в системі "Електронний суд" 14.01.2024), в яких позивач 1 звертає увагу на те, що укладений в результаті проведення закупівлі договір - виконаний, права та інтереси НАН України під час проведення процедури закупівлі не порушені та просить розгляд справи здійснювати без участі представника НАН України.

5.2. До Верховного Суду від відповідача надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому ТОВ "Вєк Технолоджі" заперечує проти доводів скаржника, документ сформовано в системі "Електронний суд" 15.01.2024. Оскільки ТОВ "Вєк Технолоджі" надіслано відзив на касаційну скаргу поза межами строку, встановленого ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.12.2023, а також враховуючи відсутність підстав для поновлення/продовження пропущеного процесуального строку, відзив долучається до матеріалів справи, однак залишається без розгляду, відповідно до положень статей 118, 295 ГПК України (пункти 14-24 постанови Великої Палати Верховного Суду від 31.08.2021 у справі № 903/1030/19).

5.3. Від ТОВ "Вєк Технолоджі" 06.02.2024 (документ сформовано в системі "Електронний суд" 05.02.2024) та 11.06.2024 (документ сформовано в системі "Електронний суд") надійшли додаткові пояснення у справі.

6. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

6.1. Інститутом (замовник) в 2021 році проведено відкриті торги з закупівлі (UA-2020-12-17-007151-b) ДК 021:2015:09310000-5: Електрична енергія. За їх результатами замовником (споживачем) з переможцем відкритих торгів ТОВ "Вєк Технолоджі" (постачальником) укладено 21.01.2021 договір № 25/01/2021 (далі - Договір) про постачання електричної енергії на суму 1 869 486 грн з ПДВ.

6.2. Згідно з пунктом 5.1 Договору, річний плановий обсяг постачання електричної енергії - 950000кВт. Згідно з пунктом 5.2 Договору, ціна за 1 кВт електричної енергії розраховується відповідно до Додатку 3 до Договору та складає 1,96788 грн з ПДВ.

6.3. Відповідно до пункту 5.3 та пункту 5.4 Договору сторони домовились, що постачальник зобов`язаний при встановленні Акта приймання - передавання товарної продукції за електричну енергію Споживачу окремо вказувати тариф та суму вартості оплачуваної послуги з передачі електричної енергії у складі оплати вартості електричної енергії. Ціна за одиницю товару за Договором може змінюватись з дотриманням норм, передбачених частиною п`ятою статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі".

6.4. Додатковою угодою від 21.01.2021 № 1 до Договору, керуючись пунктом 1 частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі", Сторони домовилися внести зміни до пункту 5.1 Договору, а саме зменшили обсяг постачання електричної енергії на період з 01.02.2021 по 31.12.2021 до 75 0000кВт. Загальна ціна договору становить 1 475 910 грн.

6.5. Додатковою угодою від 21.01.2021 № 2 до Договору слова "на період з 01.02.2021" виключено.

6.6. Додатковою угодою від 28.04.2021 № 3 до Договору, керуючись пунктом 2 частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі", Сторони дійшли згоди щодо зміни ціни за одиницю товару у бік збільшення з 01.03.2021 в межах 10 відсотків за одиницю Товару від попередньої ціни, до подорожчання такого товару на ринку, без збільшення загальної вартості Договору, за рахунок зменшення обсягів закупівлі, а саме зменшили обсяг постачання електричної енергії на період до 31.12.2021 до 690090 кВт. Ціна за одиницю товару - за 1 кВт електричної енергії з 01.03.2021 складає 2,1627 грн., з ПДВ. Загальна ціна договору становить 1 475 908, 93 грн.

6.7. Додатковою угодою від 17.06.2021 № 4 до Договору, керуючись пунктом 2 частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі", Сторони дійшли згоди щодо зміни ціни за одиницю товару у бік збільшення з 01.04.2021 в межах 10 відсотків за одиницю Товару від попередньої ціни, до подорожчання такого товару на ринку, без збільшення загальної вартості Договору, за рахунок зменшення обсягів закупівлі, а саме зменшили обсяг постачання електричної енергії на період до 31.12.2021 до 651971 кВт. Ціна за одиницю товару - за 1 кВт електричної енергії з 01.04.2021 складає 2,3436803 грн., з ПДВ. Загальна ціна договору становить 1 475 908, 73 грн.

6.8. Додатковою угодою від 02.07.2021 № 5 внесено зміни банківських реквізитів споживача.

6.9. Додатковою угодою від 26.08.2021 № 6 до Договору, керуючись пунктом 2 частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі", Сторони дійшли згоди щодо зміни ціни за одиницю товару у бік збільшення з 01.08.2021 в межах 10 відсотків за одиницю Товару від попередньої ціни, до подорожчання такого товару на ринку, без збільшення загальної вартості Договору, за рахунок зменшення обсягів закупівлі, а саме зменшили обсяг постачання електричної енергії на період до 31.12.2021 до 630578 кВт. Ціна за одиницю товару - за 1 кВт електричної енергії з 01.08.2021 складає 2, 5427586 грн., з ПДВ. Загальна ціна договору становить 1 475 906, 40 грн.

6.10. Додатковою угодою від 18.10.2021 № 7 до Договору, керуючись пунктом 2 частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі", Сторони дійшли згоди щодо зміни ціни за одиницю товару у бік збільшення з 21.08.2021 в межах 10 відсотків за одиницю Товару від попередньої ціни, до подорожчання такого товару на ринку, без збільшення загальної вартості Договору, за рахунок зменшення обсягів закупівлі, а саме зменшили обсяг постачання електричної енергії на період до 31.12.2021 до 612194 кВт. Ціна за одиницю товару - за 1 кВт електричної енергії з 21.08.2021 складає 2,76173898 грн., з ПДВ. Загальна ціна договору становить 1 475 905, 34 грн.

6.11. Додатковою угодою від 22.10.2021 № 8 до Договору, керуючись пунктом 2 частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі", Сторони дійшли згоди щодо зміни ціни за одиницю товару у бік збільшення з 01.09.2021 в межах 10 відсотків за одиницю Товару від попередньої ціни, до подорожчання такого товару на ринку, без збільшення загальної вартості Договору, за рахунок зменшення обсягів закупівлі, а саме зменшили обсяг постачання електричної енергії на період до 31.12.2021 до 602860 кВт. Ціна за одиницю товару - за 1 кВт електричної енергії з 01.09.2021 складає 2,9007993 грн., з ПДВ. Загальна ціна договору становить 1 475 903,07 грн.

6.12. Додатковою угодою від 23.10.2021 № 9 до Договору, керуючись пунктом 2 частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі", Сторони дійшли згоди щодо зміни ціни за одиницю товару у бік збільшення з 18.09.2021 в межах 10 відсотків за одиницю Товару від попередньої ціни, до подорожчання такого товару на ринку, без збільшення загальної вартості Договору, за рахунок зменшення обсягів закупівлі, а саме зменшили обсяг постачання електричної енергії на період до 31.12.2021 до 591204 кВт. Ціна за одиницю товару - за 1 кВт електричної енергії з 18.09.2021 складає 3,121906грн., з ПДВ. Загальна ціна договору становить 1 475 902,55 грн.

6.13. Додатковою угодою від 18.11.2021 № 10 до Договору, керуючись пунктом 2 частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі", Сторони дійшли згоди щодо зміни ціни за одиницю товару у бік збільшення з 01.10.2021 в межах 10 відсотків за одиницю Товару від попередньої ціни, до подорожчання такого товару на ринку, без збільшення загальної вартості Договору, за рахунок зменшення обсягів закупівлі, а саме зменшили обсяг постачання електричної енергії на період до 31.12.2021 до 584798 кВт. Ціна за одиницю товару - за 1 кВт електричної енергії з 01.10.2021 складає 3,274998 грн., з ПДВ. Загальна ціна договору становить 1 475 900,50 грн.

6.14. Додатковою угодою від 22.11.2021 № 11 до Договору, керуючись пунктом 2 частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі", Сторони дійшли згоди щодо зміни ціни за одиницю товару у бік збільшення з 05.10.2021 в межах 10 відсотків за одиницю Товару від попередньої ціни, до подорожчання такого товару на ринку, без збільшення загальної вартості Договору, за рахунок зменшення обсягів закупівлі, а саме зменшили обсяг постачання електричної енергії на період до 31.12.2021 до 575306 кВт. Ціна за одиницю товару - за 1 кВт електричної енергії з 05.10.2021 складає 3,549819 грн., з ПДВ. Загальна ціна договору становить 1475899,77 грн.

6.15. Додатковою угодою від 23.11.2021 № 12 до Договору, керуючись пунктом 2 частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі", Сторони дійшли згоди щодо зміни ціни за одиницю товару у бік збільшення з 14.10.2021 в межах 10 відсотків за одиницю Товару від попередньої ціни, до подорожчання такого товару на ринку, без збільшення загальної вартості Договору, за рахунок зменшення обсягів закупівлі, а саме зменшили обсяг постачання електричної енергії на період до 31.12.2021 до 568414 кВт. Ціна за одиницю товару - за 1 кВт електричної енергії з 14.10.2021 складає 3,827241 грн., з ПДВ. Загальна ціна договору становить 1475898,60 грн.

6.16. Додатковою угодою від 24.11.2021 № 13 до Договору, керуючись пунктом 2 частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі", Сторони дійшли згоди щодо зміни ціни за одиницю товару у бік збільшення з 01.11.2021 в межах 10 відсотків за одиницю Товару від попередньої ціни, до подорожчання такого товару на ринку, без збільшення загальної вартості Договору, за рахунок зменшення обсягів закупівлі, а саме зменшили обсяг постачання електричної енергії на період до 31.12.2021 до 566359 кВт. Загальна ціна договору становить 1 475 897,22 грн.

6.17. Додатковою угодою від 24.11.2021 № 14 до Договору, керуючись пунктом 2 частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі", Сторони дійшли згоди щодо зміни ціни за одиницю товару у бік збільшення з 04.11.2021 в межах 10 відсотків за одиницю Товару від попередньої ціни, до подорожчання такого товару на ринку, без збільшення загальної вартості Договору, за рахунок зменшення обсягів закупівлі, а саме зменшили обсяг постачання електричної енергії на період до 31.12.2021 до 564219 кВт. Ціна за одиницю товару - за 1 кВт електричної енергії з 04.11.2021 складає 4,188937 грн., з ПДВ. Загальна ціна договору становить 1475 895,08 грн.

6.18. Додатковою угодою від 24.11.2021 № 15 до Договору, керуючись пунктом 2 частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі", Сторони дійшли згоди щодо зміни ціни за одиницю товару у бік збільшення з 07.11.2021 в межах 10 відсотків за одиницю Товару від попередньої ціни, до подорожчання такого товару на ринку, без збільшення загальної вартості Договору, за рахунок зменшення обсягів закупівлі, а саме зменшили обсяг постачання електричної енергії на період до 31.12.2021 до 563011 кВт. Ціна за одиницю товару - за 1 кВт електричної енергії з 07.11.2021 складає 4,336559 грн., з ПДВ. Загальна ціна договору становить 1 475 891,19 грн.

6.19. Додатковою угодою від 24.11.2021 № 16 до Договору, керуючись пунктом 2 частини п`ятої статті 41 Закону України Про публічні закупівлі, Сторони дійшли згоди щодо зміни ціни за одиницю товару у бік збільшення з 10.11.2021 в межах 10 відсотків за одиницю Товару від попередньої ціни, до подорожчання такого товару на ринку, без збільшення загальної вартості Договору, за рахунок зменшення обсягів закупівлі, а саме зменшили обсяг постачання електричної енергії на період до 31.12.2021 до 562371 кВт. Ціна за одиницю товару - за 1 кВт електричної енергії з 10.11.2021 складає 4,437653 грн., з ПДВ. Загальна ціна договору становить 1 475 886,98 грн.

6.20. Керівник Київської окружної прокуратури м. Харкова в інтересах держави в особі: 1) НАН України, 2) Інституту, звернувся з позовом до ТОВ "Вєк Технолоджі", в якому просив:

- визнати недійсними додаткові угоди №3, №4, №6, №7, №8, №9, №10, №11, №12, №13, №14, №15, №16 до договору від 21.01.2021 № 25/01/2021 з тих підстав, що цими додатковими угодами необґрунтовано підвищено ціну за електричну енергію;

- стягнути з ТОВ "Вєк Технолоджі" на користь Інституту грошові кошти у розмірі 389 217,31 грн, які, за твердженням прокурора, надмірно сплачено Споживачем за електроенергію у періоди з березня по листопад 2021 року, внаслідок чого державі заподіяно шкоду.

6.21. В ході розгляду справи в суді першої інстанції відповідач надавав заперечення проти вказаних позовних вимог, зазначаючи, у тому числі, і про відсутність у прокурора підстав для представництва інтересів держави в особі НАН України та Інституту із посиланням на те, що позивачі не є органами державної влади або місцевого самоврядування.

6.22. Рішенням Господарського суду Харківської області від 31.05.2023 у справі позов задоволено.

6.23. В обґрунтування рішення місцевий господарський суд зазначив наступне: при укладанні оспорюваних додаткових угод не додержані вимоги про збільшення ціни за одиницю товару не більше ніж на 10%; споживач мав беззаперечне право на отримання електричної енергії по ціні, визначеній в укладеному сторонами договорі, однак підписав оскаржувані додаткові угоди, внаслідок чого ціна електричної енергії збільшилася на 75,39%, що, на думку місцевого господарського суду, свідчить про наявність так званого "каскадного" укладення додаткових угод, яке є нечесною і недобросовісною діловою практикою з боку продавця і призводить до нівелювання результатів відкритих торгів; оскільки спірні додаткові угоди до договору підлягають визнанню недійсними, підстава для оплати поставленої електричної енергії за ціною, встановленою у додаткових угодах, фактично відпала, а тому відповідач повинен повернути грошові кошти у розмірі 389 217,31 грн як безпідставно набуте майно.

6.24. Надаючи оцінку наявності підстав для звернення прокурора з даним позовом в інтересах держави в особі НАН України та Інституту, господарський суд в оскаржуваному рішенні зазначив, що НАН України та Інститут є уповноваженими державними органами, на які відповідно до положень Закону України "Про управління об`єктами державної власності", Закону України "Про особливості правового режиму діяльності Національної академії наук України, національних галузевих академій наук та статусу їх майнового комплексу" покладено забезпечення реалізації прав держави у спірних правовідносинах; прокуратура звернулась до суду із цим позовом, оскільки НАН України не виконувала своїх обов`язків щодо забезпечення ефективного використання державного майна, зокрема коштів Інституту, не вжила жодних заходів після повідомлення прокуратурою про факти порушення законодавства, тобто допустила бездіяльність; Інститут, по суті, реалізує функції держави як суб`єкта владних повноважень щодо розпорядження належними державі коштами, саме дії Інституту як сторони договору про публічні закупівлі за бюджетні кошти і призвели до вчинення порушення у сфері публічних закупівель; до цього часу не вжито заходів до повернення до бюджету у судовому порядку безпідставно витрачених коштів. Враховуючи, що Інститут є стороною договору, у разі визнання додаткових угод до нього недійсними, кошти будуть стягуватись саме на користь цієї установи, тому остання має бути позивачем у справі - таким чином, за висновком господарського суду, наявні порушення інтересів держави, наявний суб`єкт владних повноважень в особі НАН України, який, так само як і його структурний підрозділ (Інститут), не здійснив жодних заходів, спрямованих на відновлення порушених інтересів держави, чим допустив бездіяльність.

6.25. Місцевий господарський суд в оскаржуваному рішенні погодився з наданим прокурором обґрунтуванням підстав представництва інтересів держави в особі вищевказаних суб`єктів.

6.26. Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення місцевого суду та приймаючи нове рішення, яким позов залишено без розгляду, не погодився з висновками суду першої інстанції. Апеляційний господарський суд дійшов висновку, зокрема, що позивачі у цій справі не є суб`єктами, бездіяльність яких могла би бути підставою для представництва прокурором інтересів держави в суді.

7. Касаційне провадження

7.1. Ухвалою Верховного Суду від 06.02.2024 у справі № 922/202/23, зокрема, зупинялося касаційне провадження за касаційною скаргою заступника керівника Харківської обласної прокуратури на постанову Східного апеляційного господарського суду від 19.09.2023 до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду в касаційному порядку судових рішень у справі № 520/8065/19 та оприлюднення в установленому законом порядку повного тексту судового рішення, ухваленого за результатами такого розгляду.

7.2. У зв`язку з відпусткою суддів Жайворонок Т.Є., Колос І.Б. склад судової колегії Касаційного господарського суду змінився, що підтверджується Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.07.2024, який наявний в матеріалах справи.

8. Порядок та межі розгляду справи судом касаційної інстанції

8.1. Відповідно до частини першої статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

8.2. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 300 ГПК України).

8.3. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається (частина третя статті 300 ГПК України).

8.4. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги (частина четверта статті 300 ГПК України).

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

9. Джерела права. Оцінка аргументів учасників справи і висновків попередніх судових інстанцій

9.1. Суд, забезпечуючи реалізацію основних засад господарського судочинства закріплених у частини третій статті 2 ГПК України, зокрема, ураховуючи принцип рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальності сторін, та дотримуючись принципу верховенства права, на підставі встановлених фактичних обставин здійснює перевірку застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.

9.2. Верховний Суд звертає увагу на те, що касаційне провадження у справах залежить виключно від доводів та вимог касаційної скарги, які наведені скаржником і стали підставою для відкриття касаційного провадження.

9.3. Касаційне провадження у даній справі відкрито на підставі пункту 3 частини другої статті 287 ГПК України.

9.4. Відповідно до приписів пункту 3 частини другої статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у випадку якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

9.5. Положення пункту 3 частини другої статті 287 ГПК України спрямовані на формування єдиної правозастосовчої практики шляхом висловлення Верховним Судом висновків щодо питань застосування тих чи інших норм права, які регулюють певну категорію правовідносин, та підлягають застосуванню господарськими судами під час вирішення спору.

9.6. У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини другої статті 287 ГПК України, крім встановлення відсутності висновку Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, обов`язковому дослідженню підлягає також питання щодо необхідності застосування таких правових норм для вирішення спору з огляду на встановлені фактичні обставини справи.

9.7. В основу оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції, якою скасовано рішення суду першої інстанції про задоволення позовних вимог прокурора, поданих в інтересах держави в особі НАН України та Інституту, та залишено позов без розгляду, покладено висновок про те, що НАН України та Інститут є неприбутковими бюджетними державними установами і не є органами державної влади, органами місцевого самоврядування чи іншими суб`єктами владних повноважень, бездіяльність яких могла би бути підставою для представництва прокурором інтересів держави в суді.

9.8. Скаржник посилається на невідповідність висновку суду апеляційної інстанції вимогам статті 131-1 Конституції України та статей 23, 24 Закону України "Про прокуратуру", щодо правильності визначення позивачів у справі за позовними вимогами про визнання недійсними додаткових угод до договору та стягнення безпідставно сплачених бюджетних коштів (у цьому випадку - НАН України, Інституту) за відсутності висновку Верховного Суду щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах та порушенням норм процесуального права.

9.9. Відповідно до частин першої та другої статті 1 Закону України від 7 лютого 2002 року № 3065-ІІІ "Про особливості правового режиму діяльності Національної академії наук України, національних галузевих академій наук та статусу їх майнового комплексу" (далі - Закон № 3065-ІІІ) НАН України є вищою державною науковою організацією України, яка організовує і здійснює фундаментальні та прикладні наукові дослідження, а також координує проведення фундаментальних досліджень у наукових установах та організаціях України. Національні галузеві академії наук є державними науковими організаціями України, які здійснюють фундаментальні дослідження, організовують, проводять та координують прикладні дослідження у відповідних галузях науки.

9.10. НАН України, національні галузеві академії наук засновані на державній власності, фінансуються з Державного бюджету України, а також з інших, не заборонених законодавством України, джерел фінансування.

9.11. Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань за організаційно-правовою формою НАН України є державною організацією (установою, закладом).

9.12. Статутом НАН України, ухваленим постановою загальних зборів НАН України від 14 квітня 2016 року № 2 (далі - Статут), визначено, що НАН України є вищою науковою самоврядною організацією України, яка заснована на державній власності (пункт 1.1 Статуту).

9.13. НАН України є державною організацією, створеною як неприбуткова державна бюджетна установа (пункт 1.11 Статуту).

9.14. Отже, НАН України є державною неприбутковою бюджетною організацією (установою).

9.15. Абзацом 3 частини третьої статті 23 Закон України "Про прокуратуру" передбачено заборону здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній, а також у правовідносинах, пов`язаних із виборчим процесом, проведенням референдумів, діяльністю Верховної Ради України, Президента України, створенням та діяльністю засобів масової інформації, а також політичних партій, релігійних організацій, організацій, що здійснюють професійне самоврядування, та інших громадських об`єднань.

9.16. Водночас у преамбулі Закону України від 07.02.2002 № 3065-ІІІ "Про особливості правового режиму діяльності Національної академії наук України, національних галузевих академій наук та статусу їх майнового комплексу" визначено мету правового регулювання режиму діяльності НАН України, національних галузевих академій наук та вказано, що метою цього Закону є забезпечення ефективного використання державних коштів та майнового комплексу НАН України, національних галузевих академій наук щодо задоволення державних і суспільних потреб.

9.17. Таке формулювання співвідноситься із частиною першою статті 23 Закону України "Про прокуратуру", яка визначає, що представництво прокурором держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

9.18. Якщо законодавцем виключено можливість представництва прокурором державних компаній, то така норма не може тлумачитись у спосіб розширення обсягу процесуальної заборони на інших суб`єктів господарювання, зокрема державних організацій (установ).

9.19. Подібний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2024 у справі № 520/8065/19.

9.20. Як вже зазначалося вище, касаційне провадження у цій справі зупинялося до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду в касаційному порядку судових рішень у справі № 520/8065/19, тому колегія суддів, забезпечуючи єдність судової практики згідно з частиною четвертою статті 300 ГПК України, розглядає зазначену справу з урахуванням висновків Великої Палати Верховного Суду, сформованих у постанові від 10.04.2024 у справі № 520/8065/19, в якій розглядалося питання застосування статті 23 Закону України "Про прокуратуру" та наявності у прокурора повноваження на представництво інтересів держави в особі НАН України.

9.21. Ухвалюючи оскаржувану постанову, суд апеляційної інстанції не надав належної оцінки правовідносинам, які виникли між сторонами, джерелу фінансування закупівлі з урахуванням Статуту НАН України та Закону № 3065-ІІІ (зокрема, фінансово-економічні основи діяльності НАН України), передчасно дійшовши висновку про те, що позов прокурора, поданий у цій справі в інтересах держави в особі НАН України та Інституту, підлягає залишенню без розгляду.

9.22. Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язками, відносинами і залежностями. Таке з`ясування запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

9.23. Отже, апеляційний господарський суд неправильно застосував зазначені вище норми матеріального права, не звернув уваги на викладене та не оцінив обставини, які мають значення для правильного вирішення справи з урахуванням особливостей конкретних правовідносин.

9.24. Для правильного вирішення цього спору суду апеляційної інстанції необхідно урахувати викладене, перевірити доводи учасників справи, повно дослідити наявні в матеріалах справи докази, встановити усі обставини, що входять до предмета доказування такого позову щодо правової оцінки умов додаткових угод до договору, викладених у позовній заяві прокурора.

9.25. Колегія суддів касаційної інстанції зазначає, що суди повинні неухильно додержуватися вимог про законність та обґрунтованість рішення у справі, яке повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з`ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

9.26. Отже, апеляційний господарський суд, допустив порушення норм процесуального права: статей 86, 210, 236, 237 ГПК України, та неправильне застосуванням норм матеріального права; не звернув уваги на викладене та не оцінив обставини, які мають значення для правильного вирішення справи з урахуванням особливостей конкретних правовідносин.

9.27. За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що в порушення принципу повноти розгляду всіх обставин справи зазначені вище обставини не були перевірені судом апеляційної інстанції при винесенні оскаржуваної постанови, суд апеляційної інстанції дійшов передчасного висновку у справі щодо залишення без розгляду позову прокурора

9.28. Верховний Суд наголошує, що встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів та їх переоцінювати згідно з положеннями статті 300 ГПК України.

9.29. З огляду на викладене, Верховний Суд зазначає, що аргументи скаржника, викладені в касаційній скарзі, знайшли своє часткове підтвердження. Інші доводи касаційної скарги не розглядаються у зв`язку з передчасністю висновків суду апеляційної інстанції та необхідністю встановлення фактичних обставин справи. Верховний Суд дійшов висновку, що оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню, а справа - передачі на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. З огляду на необхідність встановлення судом апеляційної інстанції всіх фактичних обставин справи, передчасним є надання оцінки іншим доводам касаційної скарги, які обґрунтовані з посиланням на пункт 3 частини другої статті 287 ГПК України.

9.30. Порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення цієї справи, не можуть бути усунуті Верховним Судом самостійно в силу меж розгляду справи судом касаційної інстанції.

9.31. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

9.32. У справі "Трофимчук проти України" (№4241/03, §54, ЄСПЛ, 28 жовтня 2010 року) ЄСПЛ також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

9.33. Колегія суддів касаційної інстанції, з огляду на викладене, зазначає, що учасникам справи надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

10. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

10.1. Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема, за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

10.2. Відповідно до частини 4 статті 310 ГПК кодексу України справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом.

10.3. Зважаючи на те, що висновки суду апеляційної інстанції не можна вважати такими, що відповідають положенням статей 86, 210, 236, 269 ГПК України, колегія суддів вбачає підстави для скасування оскаржуваної у справі постанови, передачі справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції та часткового задоволення касаційної скарги.

10.4. Під час нового розгляду справи суду слід установити й дослідити фактичні обставини справи, які мають значення для її правильного вирішення, надати їм належну правову оцінку з урахуванням викладеного в цій постанові та на підставі зазначених норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

11. Судові витрати

11.1. Розподіл судового збору, сплаченого за подання касаційної скарги, відповідно до частини чотирнадцятої статті 129 ГПК України, не здійснюється, адже суд не змінює та не ухвалює нового рішення, а скасовує оскаржуване судове рішення та передає справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, тому за результатами нового розгляду має бути вирішено й питання щодо розподілу цього судового збору.

Керуючись статтями 300, 308, 310, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу заступника керівника Харківської обласної прокуратури задовольнити частково.

2. Постанову Східного апеляційного господарського суду від 19.09.2023 скасувати.

Справу № 922/202/23 передати на новий розгляд до Східного апеляційного господарського суду.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І. Бенедисюк

Суддя А. Ємець

Суддя Т. Малашенкова