ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

"29" липня 2024 р.м. Одеса № 916/3254/24
Господарський суд Одеської області у складі судді Деркач Т. Г.

розглянувши матеріали вх.№3325/24 від 24.07.2024

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «КОПІЙКА-ЦЕНТР» (вул. Болгарська, 1, м. Одеса, 65007)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «PASTIFICIO GALLO NATALE Е F.LLI» S.R.L (МАДЗАРА-ДЕЛЬ-ВАЛЛО (провінція ТРАПАНІ), ВІЯ ЕНШТЕЙН 3, ІТАЛІЯ, індекс 91026)

про стягнення 26 417, 83 Євро

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «КОПІЙКА-ЦЕНТР» звернулося до Господарського суду Одеської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «PASTIFICIO GALLO NATALE Е F.LLI» суми основного боргу в розмірі 24 689,56 Євро, суми штрафних санкцій в розмірі 1728,27 Євро, що в загальному розмірі становить 26 417,83 Євро, а також судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 17 381,24 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов контракту № 12/ІМР/2021 на поставку товару від 16.03.2021.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити виклад обставин якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Згідно з ч.1 ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Допустимість доказів означає, що у випадках, передбачених нормами матеріального права, певні обставини повинні підтверджуватися певними засобами доказування або певні обставини не можуть підтверджуватися певними засобами доказування.

Статтею 12 Закону України Про судоустрій та статус суддів та ст. 10 ГПК України передбачено, що судочинство і діловодство в судах України проводяться державною мовою. Суди забезпечують рівність прав громадян у судовому процесі за мовною ознакою. Учасники судового процесу, які не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, надавати пояснення, виступати в суді і заявляти клопотання рідною мовою або мовою, якою вони володіють, користуючись при цьому послугами перекладача в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про забезпечення функціонування української мови як державної єдиною державною (офіційною) мовою в Україні є українська мова. Статус української мови як єдиної державної мови зумовлений державотворчим самовизначенням української нації. Державний статус української мови є невіддільним елементом конституційного ладу України як унітарної держави. Статус української мови як єдиної державної мови в Україні визначається виключно Конституцією України. Порядок функціонування і застосування державної мови визначається виключно законом.

Частиною 1, частиною 6 ст. 13 Закону України Про забезпечення функціонування української мови як державної визначено, що мовою нормативно-правових актів і актів індивідуальної дії, діловодства і документообігу органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування є державна мова. Органи державної влади, органи влади Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації державної і комунальної форм власності беруть до розгляду документи, складені державною мовою, крім випадків, визначених законом.

Приписами ст. 14 Закону України Про забезпечення функціонування української мови як державної у судах України судочинство провадиться, а діловодство здійснюється державною мовою. У судовому процесі може застосовуватися інша мова, ніж державна, у порядку, визначеному процесуальними кодексами України та Законом України Про судоустрій і статус суддів. Суди ухвалюють рішення та оприлюднюють їх державною мовою у порядку, встановленому законом. Текст судового рішення складається з урахуванням стандартів державної мови.

Наказом Державної судової адміністрації України № 814 від 20.08.2019 з метою вдосконалення порядку ведення діловодства в місцевих та апеляційних судах України затверджено Інструкцію з діловодства в місцевих та апеляційних судах України. Статтею 8 Інструкції передбачено, що у діловодстві суду можуть використовуватися вхідні документи, викладені іноземною мовою, забезпечені перекладом відповідно до вимог чинного законодавства.

Між тим, додані позивачем до позовної заяви докази, зокрема pro-forma № 50 від 10.04.2024, викладені іноземною мовою.

Згідно з п. 12 частини 1 статті 34 Закону України Про нотаріат нотаріуси засвідчують вірність перекладу документів з однієї мови на іншу.

Відповідного перекладу зазначеного документу на державну мову до позову не додано.

Більш того, додані до позову документи з перекладом на українську мову, не засвідчені нотаріусом на їх вірність, як то передбачено вимогами ст. 79 Закону України Про нотаріат та Главою 8 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5.

Частиною 2 ст. 164 ГПК України передбачено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Поміж іншого, відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 91 ГПК України копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

При цьому, порядок засвідчення копії документів визначений пунктом 5.26 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації "Вимоги до оформлення документів" (далі - ДСТУ 4163-2020), затвердженого наказом Державного підприємства "Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості" від 1 липня 2020 року № 144. За вказаним нормативно-правовим актом відмітка про засвідчення копії документа складається зі слів "Згідно з оригіналом" (без лапок), найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії.

При огляді додатків до позовної заяви, судом встановлено, що позивач до свого позову додав копії документів, які не містить належних відміток про засвідчення копій, передбачених пунктом 5.26 ДСТУ 4163-2020, зокрема дати їх засвідчення.

Отже, позивачу необхідно подати суду належним чином засвідчені копії документів, доданих до позовної заяви.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору встановлюються Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» установлено, що у 2024 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб становить: з 1 січня 2024 року 3028 грн.

Судом встановлено, що позивачем заявлено майнову вимогу про стягнення з відповідача 26 417,83 Євро.

Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання нерезидентами позовів, ціна яких визначається в іноземній валюті, судовий збір може сплачуватися нерезидентами в іноземній валюті з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати.

Відповідно до інформації з офіційного сайту НБУ офіційний курс гривні до євро станом на 16.07.2024 (день сплати позивачем судового збору) становив 44,7263 грн за 1 євро (https://bank.gov.ua/ua/markets/exchangerates?date=16.07.2024&period=daily).

Таким чином, з урахуванням курсу євро на дату 16.07.2024, судовий збір за подання даного позову, підлягав сплаті в сумі 17 723, 58 грн.

Проте, зі змісту долученої позивачем до позову платіжної інструкції від 16.07.2024 № 20618 вбачається, що останнім за подання даного позову до суду було сплачено лише 17 381, 24 грн.

Отже, позивачу необхідно доплатити судовий збір за подання цієї позовної заяви в розмірі 342, 34 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, господарський суд вважає, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КОПІЙКА-ЦЕНТР» належить залишити без руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене, господарський суд повідомляє позивача, що способом усунення недоліків позовної заяви є подання до канцелярії суду заяви про усунення недоліків, з урахуванням виявлених недоліків.

Керуючись 164, 172, 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «КОПІЙКА-ЦЕНТР» залишити без руху.

2. Встановити Товариству з обмеженою відповідальністю «КОПІЙКА-ЦЕНТР» строк для усунення недоліків позовної заяви: протягом 10 (десяти) днів з дня вручення даної ухвали суду шляхом:

- подання до суду нотаріально засвідчених перекладів українською мовою доказів, що додані до позовної заяви;

- надання належним чином засвідчених копій документів, доданих до позовної заяви;

- доплати судового збору у розмірі 342, 34 грн та надання до суду відповідних документів про оплату.

3. Повідомити Товариство з обмеженою відповідальністю «КОПІЙКА-ЦЕНТР», що згідно з вимогами ч. 4 ст. 174 ГПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://od.arbitr.gov.ua

Ухвала набирає законної сили 29.07.2024р. та оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Г. Деркач