РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

29.07.2024Справа № 910/3563/24

Господарський суд міста Києва в складі судді Коткова О.В., розглянувши у спрощеному позовному провадженні справу № 910/3563/24

за позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Віді-Страхування"

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробничого підприємства "Ірігаційні системи"

про стягнення грошових коштів

Без виклику учасників судового процесу.

СУТЬ СПОРУ:

У березні 2024 року до Господарського суду міста Києва через систему "Електронний суд" від Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Віді-Страхування" (позивач) надійшла позовна заява б/н від 22.03.2024 року до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробничого підприємства "Ірігаційні системи" (відповідач) про стягнення 21 809,01 грн. (двадцять одна тисяча вісімсот дев`ять гривень 01 копійка).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 19.03.2021 року між ОСОБА_1 та Товариством з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Віді-Страхування" укладено договір добровільного страхування наземного транспорту АС № 016084, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать чинному законодавству України, пов`язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням транспортним засобом "Land Rover", державний номерний знак НОМЕР_1 . 01.04.2021 року по вул. Салютна, 2 в м. Києві (ЖК "Файна Таун") стався наїзд на припаркований транспортний засіб "Land Rover", державний номерний знак НОМЕР_1 . 22.04.2021 року ТДВ "Страхова компанія "Віді-Страхування" на підставі страхового акту № 9079 від 20.04.2021 року здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 21 809,01 грн. Вказана подія сталася внаслідок неправомірних дій працівників ТОВ НВП "Ірігаційні системи". У зв`язку з чим на підставі ст. 108 Закону України "Про страхування", а також ст. 993, 1166, 1172, 1187, 1188 Цивільного кодексу України позивач набув право вимоги до відповідача, як до особи, відповідальної за завдану шкоду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.04.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи № 910/3563/24 здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; встановлено відповідачу строк у п`ятнадцять днів з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позов із урахуванням вимог, передбачених статтею 165 Господарського процесуального кодексу України, з викладенням мотивів повного або часткового відхилення вимог позивача з посиланням на діюче законодавство; докази направлення відзиву позивачу.

Відповідно до повідомлення про доставлення процесуального документа до електронного кабінету особи, вищевказана ухвала суду була доставлена до електронного кабінету Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробничого підприємства "Ірігаційні системи" 16.04.2024 року о 18:39.

Згідно з п. 2 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Отже, ухвала суду вважається врученою Товариству з обмеженою відповідальністю «Науково-виробничого підприємства "Ірігаційні системи" 17.04.2024 року.

Тобто, строк для надання відзиву на позовну заяву до 02.05.2024 року (включно).

На адресу суду від відповідача відзиву на позов, клопотань, заяв тощо не надходило.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що відповідач так і не скористався наданими йому процесуальними правами, а за висновками суду у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами (ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Як зазначає позивач у своїй позовній заяві, 19.03.2021 року між ОСОБА_1 , як страхувальником, АТ «Ощадбанк», як вигодонабувачем та Товариством з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Віді-Страхування", як страховиком, був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту АС № 016084 (надалі - договір страхування), предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать чинному законодавству України, пов`язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням транспортним засобом «Land Rover», державний номерний знак НОМЕР_1 .

01.04.2021 року по вул. Салютна, 2 в м. Києві (ЖК "Файна Таун") стався наїзд на припаркований транспортний засіб "Land Rover", державний номерний знак НОМЕР_1 .

У заяві про настання страхового випадку від 04.04.2021 року (вх. № СТ-003625/01/01 від 05.04.2021 року) ОСОБА_1 повідомила ТДВ «СК "Віді-Страхування", що 27.03.2021 року залишила автомобіль на стоянці по вул. Салютна, 2, а 04.04.2021 року виявила пошкодження переднього бамперу, номерного знаку та рами. 05.04.2021 року управителем ЖК «Файна Таун» було повідомлено, що ТОВ «Ірігаційні системи» робили дорогу та пошкодили транспортний засіб.

На місце події було викликано представників правоохоронних органів для оформлення події, внаслідок якої було пошкоджено застрахований у позивача транспортний засіб, встановлення всіх обставин настання події та встановлення винних та відповідальних осіб.

04.04.2021 року ОСОБА_2 (чоловік ОСОБА_1.) було надано пояснення правоохоронним органам щодо настання пошкоджень застрахованого транспортного засобу, а також повідомлено, що 05.04.2021 року управитель ЖК «Файна Таун» надасть відеозапис моменту пригоди з зовнішньої камери спостереження.

12.04.2021 року ОСОБА_1 звернулася до ТДВ «СК "Віді-Страхування" із заявою про виплату страхового відшкодування № 15/04/9/1/1458-21 у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу «Land Rover», державний номерний знак НОМЕР_1 .

22.04.2021 року ТДВ "Страхова компанія "Віді-Страхування" на підставі страхового акту № 9079 від 20.04.2021 року здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 21 809,01 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1970 від 22.04.2021 року.

Даний випадок трапився під час виконання працівниками основної виробничої операції (укладання асфальту на прилеглій території), що підтверджується листом № 5861/41/11/5/02-2022 від 04.07.2022 року Управління патрульної поліції у місті Києві ДПП.

Як стверджує позивач, факт настання пошкоджень транспортного засобу "Land Rover", державний номерний знак НОМЕР_1 під час виконання робіт (укладання асфальту) працівниками ТОВ НВП «Ірігаційні системи» вбачається з відеозапису із зовнішньої камери спостереження з місця події від 01.04.2021 року.

У листі № 04/02-2022-1 від 04.02.2022 року ТОВ «НВП «Ірігаційні системи» зазначило, що вимога від 21.01.2022 року № 15/04/8/2/0170-22 ТДВ «СК "Віді-Страхування" про відшкодування шкоди не містить жодного підтвердження завдання шкоди транспортного засобу "Land Rover", державний номерний знак НОМЕР_1 саме працівниками ТОВ «НВП «Ірігаційні системи», не зазначено яким чином здійснене пошкодження. При цьому, сам факт здійснення підрядних робіт ТОВ «НВП «Ірігаційні системи» у ЖК «Файна Таун» не є належним підтвердженням завдання шкоди транспортному засобу "Land Rover", державний номерний знак НОМЕР_1 .

З метою встановлення обставин спірної події позивач звернувся до Асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку «Живий квартал Файна Таун» та в усній розмові з`ясував, що роботи на території ЖК «Файна Таун» виконувалися на замовлення забудовника ТОВ «Канбуд».

У листі № 351 від 02.10.2023 року ТОВ «Канбуд» підтвердило, що ТОВ «НВП «Ірігаційні системи» виконувало протягом березня та квітня 2021 року роботи на об`єкті будівництва: «Будівництво житлово-офісного, торговельного комплексу з наземними і підземними паркінгами та вбудовано-прибудинковими приміщеннями громадського, соціального та торговельного призначення на вул. Ак. Тополєва, 12 та вул. Салютній, 2-б» на підставі договору будівельного підряду № 7095 від 11.03.2019 року.

Позивач стверджує, що вказана подія сталася внаслідок неправомірних дій працівників ТОВ НВП "Ірігаційні системи". У зв`язку з чим на підставі ст. 108 Закону України "Про страхування", а також ст. 993, 1166, 1172, 1187, 1188 Цивільного кодексу України позивач набув право вимоги до відповідача, як до особи, відповідальної за завдану шкоду.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження викладених у позовній заяві обставин, а саме: пошкодження застрахованого позивачем транспортного засобу "Land Rover", державний номерний знак НОМЕР_1 , позивачем надано до суду, зокрема: (1) лист № 5861/41/11/5/02-2022 від 04.07.2022 року Управління патрульної поліції у місті Києві ДПП; (2) відеозапис з місця події від 01.04.2021 року; (3) фотографії з місця події; (4) лист № 04/02-2022-1 від 04.02.2022 року ТОВ «НВП «Ірігаційні системи»; (5) лист № 351 від 02.10.2023 року ТОВ «Канбуд»; (6) лист № 02/05/23 від 02.05.2023 року Асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку «Живий квартал Файна Таун».

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з частинами першою, третьою статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, яким суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою.

На сьогодні у праві існують такі основні стандарти доказування: "баланс імовірностей" (balance of probabilities) або "перевага доказів" (preponderance of the evidence); "наявність чітких та переконливих доказів" (clear and convincing evidence); "поза розумним сумнівом" (beyond reasonable doubt).

Законом України від 20.09.2019 року №132-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні" 17.10.2019 року, зокрема внесено зміни до Господарського процесуального кодексу України та змінено назву статті 79 Господарського процесуального кодексу України з "Достатність доказів" на нову - "Вірогідність доказів" та викладено її у новій редакції, фактично впровадивши в господарський процес стандарт доказування "вірогідності доказів".

Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Слід зауважити, що Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 року у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 року у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 року у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 року у справі № 917/2101/17).

Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження №14-400цс19).

Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд акцентує, що обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

У пунктах 1 - 3 частини першої статті 237 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при ухваленні рішення суд вирішує, зокрема питання чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин.

Суд зауважує, що принцип "процесуальної рівності сторін" передбачає, що у випадку спору, який стосується приватних інтересів, кожна зі сторін повинна мати розумну можливість представити свою справу, включаючи докази, в умовах, які не ставлять цю сторону в істотно більш несприятливе становище стосовно протилежної сторони (рішення ЄСПЛ від 27.10.1993 у справі "DOMBO BEHEERB.V. v. THE NETHERLANDS").

З наданого позивачем відеозапису з місця події від 01.04.2021 року не вбачається за можливе встановити, що (1) роботи (укладання асфальту) виконувалися саме працівниками ТОВ «НВП «Ірігаційні системи»; (2) такі роботи виконувалися 01.04.2021 року саме на території ЖК "Файна Таун" по вул. Салютна, 2 в м. Києві; (3) в результаті виконання таких робіт було пошкоджено саме транспортний засіб "Land Rover", державний номерний знак НОМЕР_1 , 2021 року випуску, належний на праві власності ОСОБА_1 (на відеозаписі зафіксовано транспортний засіб чорного кольору, марка, модель, державний номерний знак не фіксуються).

Крім того, надані позивачем фотографії з місця події також не підтверджують, що транспортний засіб "Land Rover", державний номерний знак НОМЕР_1 був пошкоджений 01.04.2021 року саме працівниками ТОВ «НВП «Ірігаційні системи» на території ЖК "Файна Таун" по вул. Салютна, 2 в м. Києві під час виконання робіт (укладання асфальту) (на наданих позивачем фотографіях будь-яка техніка з ідентифікуючими ознаками належності її ТОВ «НВП «Ірігаційні системи» відсутня).

Також надані позивачем листи: № 5861/41/11/5/02-2022 від 04.07.2022 року Управління патрульної поліції у місті Києві ДПП, № 04/02-2022-1 від 04.02.2022 року ТОВ «НВП «Ірігаційні системи», № 351 від 02.10.2023 року ТОВ «Канбуд», № 02/05/23 від 02.05.2023 року Асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку «Живий квартал Файна Таун» жодним чином та беззаперечно не підтверджують викладені позивачем у позовній заяві обставини - пошкодження 01.04.2021 року транспортного засобу "Land Rover", державний номерний знак НОМЕР_1 працівниками ТОВ «НВП «Ірігаційні системи» на території ЖК "Файна Таун" по вул. Салютна, 2 в м. Києві під час виконання робіт (укладання асфальту).

Встановивши обставини даної справи та надавши відповідну правову оцінку зібраним у справі доказам із застосуванням стандарту доказування, суд дійшов висновку про те, що позивачем не доведено обставин, не доведено наданими доказами як окремо так і в їх сукупності факту завдання ТОВ «НВП «Ірігаційні системи» шкоди страхувальнику позивача в результаті пошкодження 01.04.2021 року по вул. Салютна, 2 в м. Києві (ЖК "Файна Таун") транспортного засобу "Land Rover", державний номерний знак НОМЕР_1 .

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивач не довів наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача шкоди у розмірі 21 809,01 грн., тому підстави для задоволення позову відсутні.

Судові витрати по сплаті судового збору відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

Керуючись ст. 73, 86, 129, 219, 233, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 29.07.2024р.

Суддя О.В. Котков