РІШЕННЯ

08 липня 2024 рокуСправа № 921/791/23(607/5153/24)

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Гевка В.Л.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика", бульвар Лесі Українки, буд. 26, офіс 411, м. Київ, 01133

до відповідача: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 109 669 грн 30 коп.

в межах справи №921/791/23 про неплатоспроможність ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

За участі представників:

Позивача: не з`явився;

Відповідача: не з`явився.

1.Суть справи.

У провадженні Господарського суду Тернопільської області перебуває справа №921/791/23 про неплатоспроможність ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 .

24.04.2024 до господарського суду надійшов супровідний лист Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22.04.2024 з доданою справою №607/5153/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Згідно частини 3 статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо майнових спорів з вимогами до боржника та його майна, провадження в якій відкрито до відкриття провадження у справі про банкрутство, надсилаються до господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, який розглядає спір по суті в межах цієї справи.

Ухвалою суду від 29.04.2024 прийнято до свого провадження матеріали справи №607/5153/24 за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика", бульвар Лесі Українки, буд. 26, офіс 411, м. Київ, 01133 до відповідача: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 109 669 грн 30 коп. в межах справи № 921/791/23 про неплатоспроможність ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 . Постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та із призначенням судового засідання по розгляду справи по суті на 28.05.2023.

Ухвалою суду від 28.05.2024 судове засідання у справі 921/791/23 (607/5153/24) відкладено на 08.07.2024. Витребувано у Акціонерного Товариства Комерційний Банк "ПРИВАТБАНК" (вул. Грушевського, буд. 1Д, м. Київ, 01001, ), згідно частини 2 статті 62 Закону України "Про банки і банківську діяльність", статті 81 Господарського процесуального кодексу України інформацію, що містить банківську таємницю, а саме: чи випускалась банківська карта № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ); інформацію про рух коштів (виписку) по банківській картці № НОМЕР_1 за період з 07.08.2023 року по 12.02.2024 року включно.

У призначене підготовче засідання 08.07.2024 представники сторін не з`явились.

Відповідно до частини 1 статті 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Зважаючи на те, що в матеріалах справи містяться докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу, а також те, що явка сторін не визнавалася судом обов`язковою, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників сторін.

У судовому засіданні 08.07.2024 суд видалився до нарадчої кімнати та після повернення з нарадчої кімнати ухвалив (вступну та резолютивну) частину рішення.

1.2. Розгляд клопотань позивача про витребування доказів.

1. У поданій суду позовній заяві, позивач, серед іншого, просив витребувати в АТ КБ "ПРИВАТБАНК" (, місце знаходження: 01001, місто Київ, вулиця Грушевського, будинок lД), інформацію, що містить банківську таємницю, а саме: чи випускалася банківська картка № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_2 ); - інформацію про рух коштів (виписку) по банківській картці № НОМЕР_1 за період з 07.08.2023 року по 12.02.2023 року включно.

Дослідивши клопотання позивача про витребування доказів, суд ухвалою від 28.05.2024 задовольнив його та постановив витребувати у Акціонерного Товариства Комерційний Банк "ПРИВАТБАНК" (вул. Грушевського, буд. 1Д, м. Київ, 01001, ), у порядку частини 2 статті 62 ЗУ "Про банки і банківську діяльність", статті 81 ГПК України інформацію, що містить банківську таємницю, а саме:

- чи випускалась банківська карта № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 );

- інформацію про рух коштів (виписку) по банківській картці № НОМЕР_1 за період з 07.08.2023 року по 12.02.2024 року включно. Вказану інформацію надати суду до 05.07.2024.

Станом на 08.07.2024 витребувані докази, суду надано.

2. Аргументи сторін.

2.1. Аргументація позивача.

Позовні вимоги, викладені позивачем у позовній заяві (б/н від 05.03.2024 (вх№15412 від 05.02.2024)) та підтримані його представниками у судових засіданнях, обґрунтовані неналежним виконанням відповідачкою умов договору №471983-КС-001 про надання кредиту.

На підставі зазначеного Товариство з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА" звернулось до суду про стягнення заборгованості у сумі 109 669 грн 30 коп. з відповідачки - ОСОБА_1 .

2.2. Правова позиція відповідачки.

Відповідачка - ОСОБА_1 правом на подання відзиву не скористалась, явку повноважного представника в судові засідання не забезпечила, хоча і була своєчасно, належним чином, відповідно до вимог Господарського процесуального кодексу України, повідомлена про час, місце і дату розгляду справи.

Згідно частин третьої та сьомої статті 120 ГПК України, виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Ухвала суду від 29.04.2024 про прийняття до свого провадження матеріалів справи № 607/5153/24 та призначення судового засідання для розгляду справи та ухвала суду про перенесення та відкладення судового засідання від 28.05.2024 що надсилались відповідачці на адресу: АДРЕСА_2 рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення поштового відправлення, повернуті на адресу суду з відміткою поштового відділення: "адресат відсутній за вказаною адресою".

Заяв про зміну відповідачкою місцезнаходження на адресу суду в процесі розгляду даної справи, не надходило.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду викладеної у постанові від 15.05.2018 у справі № 904/6063/17, отримання поштової кореспонденції залежить від волевиявлення самого відповідача та на нього, як на суб`єкта підприємницької діяльності, покладається організація належного отримання поштової кореспонденції, пов`язаної із здійснюваною ним господарською діяльністю.

Сам лише факт неотримання скаржником кореспонденції, якою суд із додержанням вимог процесуального закону надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки наведене зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на її адресу (аналогічна позиція викладена в постановах КГС ВС від 16.05.2018 у справі № 910/15442/17, від 10.09.2018 у справі № 910/23064/17, від 24.07.2018 у справі № 906/587/17).

Як звернув увагу Верховний суд у складі колегії Касаційного господарського суду в постанові від 19.02.2020 у справі №910/16409/15: свідоме неотримання судової кореспонденції, яка направлялася за офіційною юридичною адресою, є порушенням норм процесуального права та може бути розцінено судом як дії, спрямовані на затягування розгляду справи та свідчити про зловживання процесуальними правами учасника справи, які направлені на перешкоджання здійснення своєчасного розгляду справи. З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку, що, сторона була обізнана про розгляд справи в суді, повідомлялася про дату, час та місце судових засідань за вказаною адресою, однак не скористався правом участі у судових засіданнях, тому відсутні підстави вважати, що судом під час розгляду справи було порушено норми процесуального права щодо повідомлення останнього про час та місце судового розгляду.

При цьому, суд враховує, що у разі, якщо ухвалу про відкриття провадження у справі було надіслано за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в ЄДДР, і не повернуто підприємством зв`язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Крім того, процесуальні документи щодо розгляду спору у даній справі, офіційно оприлюднені у Єдиному державному реєстрі судових рішень - www.reyestr.court.gov.ua, та знаходяться у вільному доступі.

Таким чином, в розумінні статей 120, 122, 242 ГПК України, відповідачка повідомлена про дату, час та місце розгляду справи належним чином.

Відповідно до частини 1, пункту 3 частини 3 статті 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи неявку представника відповідачки, належним чином сповіщеної про судове засідання, без повідомлення причин неявки, а також те, що матеріали справи містять достатньо документів для його вирішення по суті, суд вважає за можливе розглянути спір відповідно до статті 75 ГПК України, за наявними матеріалами за відсутності представника відповідачки.

3. Фактичні обставини, встановлені судом. Мотивована оцінка судом аргументів, наведених учасниками справи. Висновки суду із посиланням на норми закону.

Розглянувши матеріали справи, доводи позивача, дослідивши норми чинного законодавства, оцінивши подані докази в їх сукупності, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, судом встановлено таке.

07.08.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (далі по тексту - позивач, кредитодавець, ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА) та ОСОБА_1 (далі по тексту - відповідачка, позичальник, ОСОБА_1 ) укладено Договір № 471983-КС-001 про надання кредиту (далі по тексту - Договір кредиту), шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію».

07.08.2023 Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» направлено ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти Договір № 471983-КС-001 про надання кредиту.

Як встановлено судом, 07.08.2021 року ОСОБА_1 прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору № 471983-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою.

Зі своєї сторони ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» направлено ОСОБА_1 , через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор U-0255, на номер телефону НОМЕР_3 (що зазначено Позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий Боржником було введено/відправлено.

Таким чином, 07.08.2023 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА та ОСОБА_1 було укладено Договір № 471983-КС-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».

Відповідно до п.2.1. договору Кредитодавець надає Позичальнику грошові кошти в розмірі 33 000,00грн (тридцять три тисячі) на засадах строковості, поворотності, платності (надалі - Кредит), а Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених цим Договором про надання кредиту за Правилами про надання споживчих кредитів Товариством з обмеженою відповідальністю (надалі - Договір)

2.2.Тип кредиту: Кредит.

2.3.Строк кредиту : 24 тижні.

2.4.Стандартна процентна ставка за Кредитом : в день 2,00000000, фіксована.

Знижена процентна ставка за Кредитом: в день 1,15013537, фіксована.

Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку (терміну) Договору. Встановлений Договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено Кредитодавцем в односторонньому порядку.

2.5. Комісія за надання Кредиту (далі - Комісія) : 4 950,00 грн.

Розмір Комісії, встановлений цим пунктом Договору, залишається незмінним протягом усього строку (терміну) Договору.

2.6. Загальний розмір наданого Кредиту : 10 000,00 грн.

2.7. Термін дії Договору до 22.01.2024 року

2.8. Орієнтовна загальна вартість наданого Кредиту 85 800,00 грн.

2.9. Орієнтовна реальна річна процентна ставка: 9168,16 процентів.

2.10. Дата видачі Кредиту 07.08.2023.

2.11. Дата повернення кредиту 22.01.2024.

2.12. Мета (цілі) отримання Кредиту: для придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою діяльністю, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Цей кредит є споживчим кредитом.

Згідно пункту 3.2. договору протягом строку (терміну) кредитування процентна ставка за Кредитом (надалі - Проценти за користування Кредитом), нараховуються за ставкою у п.2.4 Договору на залишок заборгованості по Кредиту, наявної на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, в залежності від дотримання Позичальником графіку платежів, що вказаний в п.3.2.3. та Додатку №1 до Договору і розраховується в порядку описаному нижче.

Пунктом 3.2.3 Кредитного договору встановлений графік платежів, які має здійснювати Позичальник для належного виконання умов Кредитного договору.

Графік погашення кредиту визначений у пункті 3 договору, згідно з яким передбачено повернення кредиту частинами з кінцевим строком останнього платежу 22.01.2024.

Як встановлено судом, ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 33 000,00грн шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № НОМЕР_1 (котрий Позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується довідкою про видачу коштів (або платіжним дорученням).

Як зазначає позивач у позовній заяві, відповідачка свої зобов`язання за Кредитним договором № 471983-КС-001 про надання кредиту належним чином не виконала, а лише частково сплатила в сумі 21 460грн 30коп., у зв`язку з чим у боржника - ОСОБА_1 станом на 12.02.2024 утворилась заборгованість за Договором №471983-КС-001 про надання кредиту, в загальному розмірі 109 669грн 30 коп.

Щодо дійсності укладеного договору в електронній формі та підписання його позичальником, суд зазначає таке.

ОСОБА_1 , через веб-сайт Кредитодавця https://bizpozyka.com/ шляхом введення Логіну Особистого кабінету та паролю, ввійшла до Особистого кабінету та з Особистого кабінету через Інформаційно-телекомунікаційну систему (ІТС) подала Заявку на отримання кредиту, де відповідно вказала номер свого поточного (карткового) рахунку.

Відповідно до частини 1 статті 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

В силу частин 1-3 статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.

07.08.2023 направлено ОСОБА_1 , пропозиція (оферта) укласти Договір № 471983-КС-001 про надання кредиту.

Відповідь Заявника/Позичальника, якому адресована пропозиція укласти Договір про надання кредиту, надається шляхом надсилання електронного повідомлення Кредитодавцю.

07.08.2023 ОСОБА_1 , прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору № 471983-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою, шляхом направлення через ІТС Одноразового ідентифікатора UA-0255, (направленого Позичальнику на номер телефону 380 (98) 296-33-26 вказаного Позичальником у Заявці) електронного повідомлення СМС - повідомлення.

Частиною 2 статті 639 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

30.09.2015 набрав чинності Закон України від 03.09.2015 № 675-VIII "Про електронну комерцію", який регулює правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів.

Вказаний Закон визначає, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі (ст. 1 Закону).

У частині 3 статті 11 Закону передбачено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

За частинами 4, 6 наведеної норми, пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Також, положеннями статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" передбачено поняття "підпис у сфері електронної комерції". Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно з пунктом 12 частини 1 статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Перерахування на рахунок відповідачки кредитних коштів в розмірі 33 000,00грн підтверджується, зокрема, доданим до позовної заяви платіжним дорученням у вигляді довідок, сформованих ТОВ «ФК «Елаєнс» Товариству з обмеженою відповідальністю «Бізпозика» на підставі договору №41084239_14/12/17 про надання послуг з переказу грошових коштів (Переказ на картку) та про інформаційнонологічну взаємодію та приймання платежів, укладеного ТОВ «Фінансова компанія «Елаєнс» та проведені в системі

Із зазначених довідок вбачається, що 07.08.2023 позичальнику на його картку № НОМЕР_1 було здійснено перерахування кредитних коштів платежем у сумі 25 000,00 грн. та 8 000,00грн

Згідно з наявними у справі доказами, грошові кошти в сумі 33 000,00 грн перераховано на банківську картку ОСОБА_1 07.08.2023, що підтверджується, також, випискою по рахунку № НОМЕР_1 за період з 07.08.2023 по 12.02.2024, наданою суду Акціонерним товариством комерційним банком "Приватбанк" на виконання вимог ухвали від 28.05.2024.

Крім того, сама відповідачка не спростувала самого факту зарахування коштів на власну банківську картку.

За правилами абзацу 2 частини 1 статті 1046 Цивільного кодексу України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Частиною 7 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачено, що електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Частиною 1 статті 1048 Цивільного кодексу України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно з частинами 1,2 статті 1056-1 Цивільного кодексу України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Як підтверджується наявними у справі доказами, кінцевим строком повернення остаточного платежу є 22.01.2024.

Приписами статті 629 Цивільного кодексу України закріплено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати.

У статті 193 Господарського кодексу України та статті 526 Цивільного кодексу України закріплено загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору, закону, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одним із принципів належного виконання є його виконання у строк (термін), встановлений договором. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання.

Таким чином, порушення відповідачкою строку виконання зобов`язання за Договором порушує права позивача, як іншої сторони за договором, та створює підстави для виконання зобов`язання примусово.

На підставі зазначеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача щодо стягнення 32 820 грн 22 коп. тіла кредиту є належним чином обґрунтованими позивачем, підтверджені поданими ним доказами та не спростовані відповідачкою, а тому є такими, що підлягають до задоволення судом.

Окрім тіла кредиту позивач, також, нарахував та заявив до стягнення проценти за користування кредитом.

Як встановлено судом, сплата процентів за користування кредитом узгоджена Договором. Розмір процентів є фіксованим та становить 1,15013537 % від суми неповернутого кредиту.

Перевіривши розрахунок процентів суд зазначає, що нарахування процентів за користування кредитом, із урахуванням проведення відповідачкою часткового погашення боргу, за період з 07.08.2023 по 22.01.2024, у загальній сумі 76 849, 08грн відповідає даті фактичного надання кредитних коштів та даті закінчення строку кредитування, а також розміру і порядку розрахунку.

Відповідачкою зазначеного позивачем розрахунку не спростовано, власного розрахунку суду не надано.

Таким чином, надані позивачем докази у своїй сукупності є узгодженими щодо сум здійснених платежів, дат їх проведення, посилань на відповідний кредитний договір, який підписано відповідачкою через телекомунікаційну систему одноразовим ідентифікатором, зарахування коштів на рахунок відповідачки.

Відтак, суд вважає доводи позивача та надані ним докази вірогідними та не спростованими відповідачкою, відносно укладення сторонами кредитного договору, отримання нею кредитних коштів, а також неналежного виконання взятих на себе зобов`язань по погашенню кредиту та сплати процентів в повному обсязі у визначені графіком погашення строки.

За вказаних вище обставин, суд дійшов висновку про задоволення позову шляхом стягнення ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА" заборгованості за Договором №471983-КС-001 про надання кредиту від 07.08.2023 у сумі 109 669 грн 30 коп., з яких: 32 820 грн 22 коп. сума прострочених платежів по тілу кредиту, 76 849 грн 08коп. сума прострочених платежів по процентах.

4. Судові витрати.

Відповідно до частин 1,2 статті 129 ГПК України судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору. Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір, сплачений відповідачем, компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

А тому суд, використовуючи право, надане йому статтею 129 ГПК України судові витрати у вигляді судового збору, понесені позивачем покладає на відповідачку у справі - ОСОБА_1 та присуджує стягнути з ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА" 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп. судового збору.

Керуючись положеннями статей 2, 42, 86, 129, 233, 236, 238, 241, 252 з 253 по 259 у сукупності з іншими статтями Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА" заборгованості у сумі 109 669 (сто дев`ять тисяч шістсот шістдесят дев`ять) грн 30 коп., з яких 32 820 (тридцять дві тисячі вісімсот двадцять) грн 22 коп. сума прострочених платежів по тілу кредиту, 76 849(сімдесят шість тисяч вісімсот сорок дев`ять) грн 08 коп. сума прострочених платежів по процентах.

3. Судові витрати покласти на відповідача у справі.

4. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА", 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп. в повернення сплаченого судового збору.

5. Накази видати після набрання рішенням суду законної сили.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА", бульвар Лесі Українки, буд. 26, офіс 411, м. Київ, 01133, ();

Відповідач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ).

Рішення господарського суду набирає законної сили у порядку статті 241 ГПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається у порядку, визначеному статтями з 253 по 259 ГПК України.

Повне рішення буде складено - 19.07.2024.

Повний текст рішення надіслати учасникам справи в електронній формі за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи та/або в паперовій формі рекомендованою кореспонденцією із повідомленням про вручення поштового відправлення.

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі на офіційному веб -порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб - адресою: https://te.court.gov.ua/sud5022.

Суддя В.Л. Гевко