ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.07.2024м. ДніпроСправа № 904/2195/24

за позовом Приватного підприємства "ФАХІВЕЦЬ-П", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Машинетік", м. Дніпро

про стягнення заборгованості за поставлений товар

Суддя Ярошенко В.І.

Без участі (повідомлення) представників сторін

ПРОЦЕДУРА

Приватне підприємство "ФАХІВЕЦЬ-П" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Машинетік" про стягнення у розмірі 42 909, 43 грн, з яких: сума основного боргу в розмірі 28 491, 26 грн, пеня у розмірі 5 213, 90 грн, інфляційні втрати у розмірі 1 809, 13 грн та 20 % річних у розмірі 7 395, 14 грн.

Ухвалою суду від 27.05.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 904/2195/24. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Встановлено відповідачу строк 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження для подання до суду відзиву на позовну заяву.

Статтею 248 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Суд наголошує на тому, що зі своєї сторони ним здійснені всі необхідні заходи щодо належного повідомлення учасників справи про розгляд цієї справи.

Згідно із частинами 2, 3 статті 120 Господарського процесуального суду України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою; виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Пунктом 10 частини 2 статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" встановлено, що в Єдиному держаному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - ЄДР) містяться відомості про юридичну особу, зокрема, щодо її місцезнаходження. Ухвала суду від 27.05.2024 була надіслана відповідачу на його адресу, вказану в ЄДР, а саме: 49061, м. Дніпро, пр. Олександра Поля, 82Г.

Відповідно до положень частини 6 статті 242 Господарського процесуального суду України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

При цьому, частина 7 статті 120 Господарського процесуального суду України зобов`язує учасників судового процесу повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

04.07.2024 на адресу суду повернувся направлений відповідачу конверт із копією ухвали суду від 27.05.2024, до якого відділенням поштового зв`язку додано довідку про причину невручення поштового відправлення - "за закінченням терміну зберігання".

Вказаний факт свідчить про належне повідомлення відповідача про відкриття провадження у справі та можливість подання до суду заяв по суті справи.

Відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, яка кореспондується із частиною 2 статті 178 цього Кодексу, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За викладених обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України судом прийнято рішення у справі.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача викладена у позовній заяві

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором поставки № 08/07/22 від 08.07.2022 в частині повної та своєчасної оплати за поставлений товар.

Позиція відповідача

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на позов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

13.10.2020 між Приватним підприємством «Фахівець-П» (далі позивач, Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "МАШИНЕТІК" (далі відповідач, Покупець) було укладено договір поставки № 08/07/22 (далі договір).

Відповідно до умов пункту 1.1 договору Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця пневматичну апаратуру та промислову електроніку (далі - Товар) в строки та на умовах, передбачених даним Договорам, а Покупець зобов`язується прийняти Товар від Постачальника та оплатити його в порядку та на умовах, визначених даним Договором.

Згідно з пунктом 1.2 договору ціна, загальна кількість, асортимент, сортамент та номенклатура Товару, що поставляється по даному Договору вказуються у Специфікаціях, які є невід`ємними частинами Договору та/г бо у видаткових накладних та/або у рахунках-фактурах Постачальника..

Факт поставки Товару по цінам, у кількості, асортименті, сортаменті та номенклатурі, вказаним у специфікаціях та/або у видаткових накладних Постачальника або факт оплати Покупцем виставленого в його адрес рахунку-фактури, означає взаємну згоду Постачальника та Покупця з умовами поставки та умовами оплати Товару (якщо вони вказані у рахунку-фактурі Постачальника) ціною, кількістю, асортиментом, сортаментом та номенклатурою Товару, вказаною у відповідному рахунку-фактурі та/або видатковій накладній, а також являється підтвердженням факту отримав Покупцем від Постачальника відповідного рахунку-фактури для оплати Товару, який Постачальник поставляє (пункт 1.3 договору).

Пунктом 2.1 договору умови цього Договору викладені Сторонами у відповідності до вимог Міжнародних правил щодо тлумачення термінів «ІНКОТЕРМС» в редакції 2010 року (далі - «ІНКОТЕРМС»), які застосовуються із урахуванням особливостей, пов`язаних із внутрішньодержавним характером цього Договору, а також тих особливостей, що випливають із умов цього Договору.

Поставка Товару здійснюється протягом 5-ти (п`яти) робочих днів, якщо інше не погоджено в Специфікації до Договору, з моменту письмового узгодження умов поставки конкретної партії Товару та надання довіреності на отримання Товару відповідальній особі Покупця. Поставка проводиться шляхом відвантаження автотранспортом Постачальника або самовивозом зі складу Постачальника відповідно до умов поставки, погоджених Сторонами, або через службу доставки вантажів. В останньому випадку, датою відвантаження вважається дата передачі Постачальником товару в службу доставки (пункти 2.3 договору).

Згідно з пунктом 2.5 договору Датою поставки Товару вважається дата видаткової накладної Постачальника або дата товаротранспортної накладної при поставці автомобільним транспортом Постачальника, при самовивозі Товару Покупцем зі складу Постачальника власним транспортом - дата видаткової накладної Постачальника.

Загальна сума даного Договору складає загальну вартість поставленого Товару, яка зазначена в усіх рахунках-фактурах, які були виставлені Постачальником для оплати Покупцю по даному Договору та інших додатках до цього Договору та у видаткових накладних Постачальника.

Покупець зобов`язується оплатити товар протягом 14 (чотирнадцяти) робочих дні з дня отримання Товару. Оплата Товару здійснюється Покупцем шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника, вказаний у даному Договорі або в рахунках-фактурах Постачальника. Датою платежу вважається дата зарахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника (пункти 3.1-3.2 договору).

Пунктом 4.1 договору встановлено, що Товар вважається поставленим Постачальником та прийнятий Покупцем з моменту підписання видаткової накладної або в інший момент відповідно до умов поставки згідно з правилами «ІНКОТЕРМС» по яких поставляється відповідна партія Товару із врахуванням особливостей, встановлених у даному Договорі.

Згідно з пунктом 5.4 договору у випадку порушення строків оплати поставленого Товару, передбаченого п. 3.2 цього Договору, а також у випадку, вказаному в п. 3.4 даного Договору, Покупець сплачує Постачальнику пеню в розмірі 0,1 % від вартості Товару, за кожний день прострочення оплати. Крім сплати пені, Покупець зобов`язується сплатити Постачальнику інфляційні втрати та двадцять відсотків річних в порядку передбаченому статтею 625 Цивільного кодексу України.

Цей Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками Сторін, скріплення дійсними печатками Сторін та діє до « 31» грудня 2022 року, але у будь-якому випадку до повного виконання Сторонами прийнятих на себе за даним Договором зобов`язань. В разі, якщо жодна з сторін не заявить про припинення договірних відносин не пізніше, ніж на 10 (десять) днів до моменту закінчення строку дії Договору, Договір вважається пролонгованим на кожний наступний календарний рік.

Закінчення строку дії цього Договору не звільняє Сторони від відповідальності за| йога порушення, яке мало місце під час дії цього Договору (пункти 8.1 8.2 договору).

На виконання вищевказаного Договору Постачальником Покупцеві було виставлено рахунки-фактури на загальну суму 54 304, 66 грн, зокрема:

- № SP000002431 від 29.08.2022 на суму 8 275, 64 грн;

- № SP000002440 від 29.08.2022 на суму 14 506, 30 грн;

- № SP000002698 від 20.09.2022 на суму 6 709, 32 грн.

На виконання умов договору позивач поставив товар на загальну суму 54 304, 66 грн, що підтверджується підписаними в двосторонньому порядку видатковими накладними:

- № 2707 від 14.12.2022 на суму 14 506, 30 грн;

- № 2708 від 14.12.2022 на суму 8 275, 64 грн;

- № 2709 від 14.12.2022 на суму 6 709, 32 грн;

Як зазначає позивач, відповідачем було частково оплачено поставлений товар в сумі 25 813, 40 грн, що підтверджується оборотно-сальдовою відомістю за січень 2022 грудень 2023 року.

Для досудового врегулювання позивачем надіслано лист-претензію № 14/12-23 від 14.12.2023 щодо сплати заборгованості за поставлений товар.

Зазначені обставини і стали причиною звернення позивача до суду з даними позовом, в якому позивач, крім суми основного боргу в розмірі 28 491, 26 грн, просить суд стягнути з відповідача також пеню в розмірі 5 213, 90 грн, 20 відсотків річних у розмірі 7 395, 14 грн та інфляційні втрати у розмірі 1 809, 13 грн.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Щодо правовідносин сторін

Частиною 1 статті 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

З огляду на наявний в матеріалах справи договір та обставини справи, між позивачем та відповідачем виникли правовідносини з поставки товару.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з

Щодо суми боргу

За приписом частини 1 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Факт прийняття покупцем товару на загальну суму 54 306, 66 грн підтверджується матеріалами справи.

Виходячи зі змісту умов договору, відповідач повинен був оплатити вартість отриманого від позивача товару за накладним №№ 2707, 2708, 2709 від 14.12.2022 до 03.01.2023 (включно).

Отже, строк виконання відповідачем зобов`язання з оплати за договором є таким, що настав.

За твердженням позивача, відповідач своє зобов`язання з оплати вартості поставленого йому товару виконав частково, у зв`язку з чим у нього перед позивачем утворилась заборгованість за договором у розмірі 28 491, 26 грн.

Згідно зі статтею 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Положеннями статей 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

На момент розгляду справи відповідачем не надано суду доказів погашення перед позивачем боргу за поставлений товар у розмірі 28 491, 26 грн. Тому вимога про стягнення основного боргу у розмірі 28 491, 26 грн підлягає задоволенню в повному обсязі.

Щодо нарахування пені

Згідно з ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

За визначенням ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 1 ст. 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з ч. ч. 4, 6 ст. 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Частиною 6 ст. 232 Господарського кодексу України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно з пунктом 5.4 договору у випадку порушення строків оплати поставленого Товару, передбаченого п. 3.2 цього Договору, а також у випадку, вказаному в п. 3.4 даного Договору, Покупець сплачує Постачальнику пеню в розмірі 0,1 % від вартості Товару, за кожний день прострочення оплати. Крім сплати пені, Покупець зобов`язується сплатити Постачальнику інфляційні втрати та двадцять відсотків річних в порядку передбаченому статтею 625 Цивільного кодексу України.

Позивач нарахував до стягнення з відповідача пеню за період з 04.01.2023 по 06.07.2023 суму 5 213, 90 грн.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, суд встановив, що заявлена до стягнення сума вказаного нарахування є вірна.

На підставі викладеного, позовні вимоги про стягнення пені за загальний період прострочення з 04.01.2023 по 06.07.2023 суму 5 213, 90 грн підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо сум інфляційних втрат та 20% річних

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач заявив вимоги про стягнення з відповідача 20 % річних у розмірі 7 395, 14 грн за загальний період з 04.01.2023 по 21.04.2024 та інфляційних втрат у розмірі 1 809, 13 грн за той самий період.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних витрат, суд встановив, що заявлена до стягнення сума вказаних нарахувань є вірною.

На підставі викладеного, позовні вимоги про стягнення 20 % річних у розмірі 7 395, 14 грн та інфляційних втрат у розмірі 1 809, 13 грн підлягають задоволенню у повному обсязі.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору в розмірі 3 028 грн покладаються на відповідача.

Позивач заявив вимогу про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, яку викладено в прохальній частині позовної заяви, в порядку частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з положеннями частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

З огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне відкласти вирішення питання про розподіл таких витрат.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 231, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «МАШИНЕТІК» (49000, м. Дніпро, проспект Олександра Поля, буд. 82Г; ідентифікаційний код 43090087) на корись Приватного підприємства «Фахівець-П» (04071, м. Київ, вул. Ярославська, буд. 4 (літера Б); ідентифікаційний код 34428885) основний боргу в розмірі 28 491, 26 грн, пеню у розмірі 5 213, 90 грн, 20 % річних у розмірі 7 395, 14 грн, інфляційні втрати в розмірі 1 809, 13 грн та витрати зі сплати судового збору в розмірі 3 028 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відкласти вирішення питання про розподіл витрат позивача на професійну правничу допомогу до моменту подання ним доказів понесення цих витрат у порядку, передбаченому частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.І. Ярошенко