ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" липня 2024 р. Справа№ 910/1681/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Барсук М.А.

суддів: Руденко М.А.

Пономаренка Є.Ю.

при секретарі: Муковоз В.І.;

за участю представників сторін:

від позивача: Кваша І.В.;

від відповідача: Лилик О.П.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАХІД ЕНЕРГО ЗБУТ"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 01.05.2024 (повний текст складено 13.05.2024)

у справі № 910/1681/24 (суддя Лиськов М.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НЬЮ ЕНЕРДЖІЮКРЕЙН"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАХІД ЕНЕРГО ЗБУТ"

про визнання договору недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог та хід розгляду справи

Товариство з обмеженою відповідальністю "НЬЮ ЕНЕРДЖІ ЮКРЕЙН" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАХІД ЕНЕРГО ЗБУТ" про визнання недійсним додаткових угод та актів прийому-передачі.

Позовні вимоги мотивовані тим, що укладаючи додаткові угоди, продавцем було завищено ціну електричної енергії стосовно фактичної ціни такої електроенергії на ринку двосторонніх договорів у ті ж періоди.

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.05.2024 у справі № 910/1681/24 призначено судову економічну експертизу та зупинено провадження у справі до закінчення даної експертизи.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції дійшов до висновку, що для встановлення фактичних обставин справи, які входять до предмета доказування, а саме: обставин недійсності укладеного між сторонами спірного Договору, а також інших, відповідно до поставлених учасниками справи питань, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "ЗАХІД ЕНЕРГО ЗБУТ" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва у справі №910/1681/24 від 01.05.2024 і направити справу для продовження розгляду до Господарського суду міста Києва.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу апелянт посилається на наступне:

- суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо необхідності встановлення обставин щодо обсягу робіт, передбачених контрактом, оскільки за умовами спірних додаткових угод відповідачем було здійснено поставку електричної енергії;

- договірна ціна, визначена у спірних додаткових угодах, є узгодженою сторонами незалежно від причин, що вплинули на її утворення;

- питання, поставлені на вирішення економічної експертизи, знаходяться поза межами компетенції експертів - економістів;

- судом в оскаржуваній ухвалі допущено ряд суперечностей стосовно експертної установи, яка має проводити експертизу.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №910/1681/24 передано на розгляд колегії суддів у складі: Барсук М.А. - головуюча суддя; судді - Пономаренко Є.Ю., Руденко М.А.

В той же час, на час надходження апеляційної скарги, матеріали справи №910/1681/24 на адресу Північного апеляційного господарського суду не надходили.

Ухвалою суду від 27.05.2024 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/1681/24.

Ухвалою суду від 01.07.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАХІД ЕНЕРГО ЗБУТ" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 01.05.2024 у справі № 910/1681/24 та призначено до розгляду на 23.07.2024.

Позиції учасників справи

16.07.2024 через систему «Електронний суд» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач заперечив проти доводів та вимог апеляційної скарги, ухвалу суду першої інстанції просив залишити без змін.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до чинного законодавства України суд вирішує спір та встановлює істину на основі всебічного з`ясування всіх суттєвих моментів спірних правовідносин та об`єктивного дослідження фактичних даних, що визначають наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін.

Відповідно до ч. 1 - 3 ст. 98 ГПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Відповідно до ст. 99 Господарського процесуального кодексу України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу. При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну. Питання, які ставляться експерту, і його висновок з них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта.

Згідно зі ст. 100 Господарського процесуального кодексу України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінка в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи.

Так, підставою позову є обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги і докази, що стверджують позов, зокрема факти матеріально-правового характеру, що визначаються нормами матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, їх виникнення, зміну, припинення.

Доказами в господарському судочинстві є будь-які відомості, отримані у визначеному законом порядку, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин, на яких обґрунтовуються вимоги і заперечення осіб, що беруть участь у справі, та інші обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом даного позову є вимоги позивача про визнання недійсним додаткової угоди № 1 від 20.01.2023 та акта передачі-прийому обсягу купівлі-продажу електричної енергії № 3 від 31.01.2023; додаткової угоди № 2 від 02.02.2023 та акта передачі-прийому обсягу купівлі-продажу електричної енергії № 74 від 28.02.2023; додаткової угоди № 3 від 27.02.2023 та акта передачі-прийому обсягу купівлі-продажу електричної енергії № 78 від 31.03.2023; додаткової угоди № 4 від 30.03.2023 та акта передачі-прийому обсягу купівлі-продажу електричної енергії № 152 від 30.04.2023 до Двостороннього договору купівлі-продажу електричної енергії № 23/01/20-1 від 20.01.2023 в частині ціни електричної енергії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оспорювані додаткові угоди та акти є такими, що укладені під впливом обману (ст. 230 ЦК України) та тяжкої обставини (ст. 233 ЦК України) на вкрай невигідних для позивача умовах придбання електричної енергії.

Позивач зазначає, що ціна поставленої електричної енергії за актами передачі-прийому обсягу купівлі-продажу електричної енергії була суттєво більшою від ціни, що існувала на ринку Двосторонніх договорів та на ринку «на добу вперед» згідно з відомостями ДП «ОПЕРАТОР РИНКУ».

Наслідком такого суттєвого збільшення ціни поставленої електричної енергії, за твердженням позивача, є понесення останнім збитків, що в свою чергу підтверджує наявність обставин для визнання правочинів недійсними.

В той же час відповідач, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, вказував, що договірна ціна визначена у спірних додаткових угодах є узгодженою сторонами незалежно від причин, що вплинули на її утворення, а тому і підстав для визнання недійсним спірних додаткових угод не має.

Як визначено у ст. 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні суду.

Спеціальні знання - це професійні знання, отримані в результаті навчання, а також навички, отримані обізнаною особою в процесі практичної діяльності в різноманітних галузях науки, техніки та інших суспільно корисних галузях людської діяльності, які використовуються разом з науково-технічними засобами під час проведення експертизи. Змістом спеціальних знань є теоретично обґрунтовані і перевірені практикою положення і правила, які можуть відноситися до будь-якої галузі науки, техніки, мистецтва тощо.

Необхідність судової експертизи в господарському судочинстві зумовлена тим, що в процесі здійснення правосуддя суд постає перед необхідністю встановлення таких фактів (обставин), дані про які потребують спеціальних досліджень. Експертиза - це науковий, дослідницький шлях до висновків, які формулюються у висновку експерта, про фактичні обставини справи.

Таким чином, враховуючи наявний між сторонами спір стосовно фактичної ціни електричної енергії, що поставлялась у спірні періоди, яка, за твердженням позивача, була суттєво більшою від ціни, що існувала на ринку Двосторонніх договорів та на ринку «на добу вперед» згідно з відомостями ДП «ОПЕРАТОР РИНКУ», з огляду на необхідність роз`яснення питань, які виникли при вирішені даного спору, суд першої інстанції правомірно призначив у даній справі судову економічну експертизу.

Зі змісту ст.ст. 2, 236 ГПК України вбачається, що з метою забезпечення справедливого, неупередженого та своєчасного вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності та ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави на суд покладено обов`язок повно і всебічно з`ясувати і дослідити обставини справи в їх сукупності, що мають значення для її вирішення по суті.

При цьому, розглядаючи справу, суд повинен вжити заходів до всебічного й повного встановлення обставин спору, що не суперечить принципу змагальності, оскільки останній відображається в змісті процесуальних прав та обов`язків осіб, що беруть участь у справі та реалізується в сукупності з принципами рівності, диспозитивності та безпосередності.

Перевіривши питання, поставлені місцевим господарським судом на вирішення експертизи, суд апеляційної інстанції дійшов висновків, що вони відповідають предмету спору у даній справі та направлені на встановлення обставин щодо визначення дійсної ціни поставленої електричної енергії на підставі укладених спірних додаткових угод, що входять до предмета доказування, можуть бути здійснені лише за наявності спеціальних знань в економічній сфері, тоді як суд не наділений повноваженнями для вирішення питань, що не відносяться до сфери права.

Стосовно доводів апелянта, що питання, поставлені господарським судом на вирішення судової економічної експертизи, знаходяться поза межами компетенції експертів-економістів, колегія суддів зазначає наступне.

У підпункті 1.2.3. пункту 1.2. розділу І Інструкції визначено, що одним із видів (підвидів) експертизи є економічна: бухгалтерського та податкового обліку; фінансово-господарської діяльності; фінансово-кредитних операцій.

Відповідно до пункту 2.1 глави 2 розділу ІІІ Науково-методичних рекомендацій основними завданнями експертизи документів про економічну діяльність підприємств й організацій є: 1) проведення аналізу: показників фінансово-економічного стану (платоспроможності, фінансової стійкості, прибутковості тощо) підприємства/організації; структури майна та джерел його придбання; 2) визначення: документальної обґрунтованості розрахунків з дебіторами і кредиторами; документальної обґрунтованості аналізу складу витрат; 3) документальної обґрунтованості розрахунків економічного показника майнової шкоди (збитки, втрачена вигода), проведених суб`єктами фінансово-господарського контролю, органами досудового розслідування або заявлених у позовних вимогах; 4) документальної обґрунтованості здійснених фінансово-господарських операцій із придбання товарів, робіт, послуг за бюджетні кошти; 5) документальної обґрунтованості аналізу складу витрат

Даний перелік завдань є орієнтовним та не вичерпним. Серед завдань, які можуть бути вирішені за допомогою експертиз документів про економічну діяльність підприємств й організацій, є підтвердження наявності та розміру збитків, нанесених суб`єкту господарювання тими чи іншими зовнішніми або внутрішніми діями, документальної обґрунтованості здійснених фінансово-господарських операцій із придбання товарів, робіт, послуг, що відповідає переліку питань, які оскаржуваною ухвалою були поставлені експертам на вирішення.

А тому доводи апелянта в цій частині колегія суддів відхиляє.

Заперечення апелянта стосовно п. 6 резолютивної частини оспорюваної ухвали, що у разі необхідності та великим експертним навантаженням суд надає згоду на проведення експертизи у термін понад 3 місяці, що протирічить вимогам п. 1.13. розділу І Інструкції, колегія суддів відхиляє, так як відповідний пункт Інструкції також передбачає, що у разі значного завантаження експерта (за наявності у нього на виконанні одночасно понад десять експертиз, у тому числі комісійних та комплексних) більший розумний строк установлюється за письмовою домовленістю з органом (особою), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), після попереднього вивчення експертом наданих матеріалів.

Певні недоліки змісту ухвали суду, такі як суперечності щодо експертної установи, яка визначена у мотивувальній та резолютивній частині рішення, не можуть слугувати підставою для скасування ухвали про призначення експертизи, так як за своєю суттю являються описками, які можуть бути усунені судом у порядку ст. 243 ГПК України.

Колегією суддів також враховано, що в рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Dombo Beheer B.V. v. the Netherlands» від 27.10.1993 (n. 33), та «Ankerl v. Switzerland» від 23.10.1996 р. (n. 38) зазначається, що принцип рівності сторін у процесі - у розумінні «справедливого балансу» між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони. Рівність засобів включає: розумну можливість представляти справу в умовах, що не ставлять одну сторону в суттєво менш сприятливе ніж іншу сторону; фактичну змагальність; процесуальну рівність; дослідження доказів, законність методів одержання доказів; мотивування рішень.

Крім того, принцип змагальності тісно пов`язаний з принципом рівності, тоді як рівноправність сторін - один із необхідних елементів принципу змагальності, «без якого змагальність як принцип не існує». Рівноправність сторін є суттю змагальності, бо тільки через рівні можливості сторін можлива реалізація принципу змагальності.

Також, у рішенні Європейського суду з прав людини «Дульський проти України» від 01.06.2006 року (заява № 61679/00), зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури. Більше того, суд вирішує питання щодо отримання додаткових доказів та встановлює строк для їх отримання.

Право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, зокрема, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів.

А тому, приймаючи до увагу ту обставину, що між сторонами існує спір щодо ціни електричної енергії, яка була визначена у спірних додаткових угодах, зважаючи на те, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, а також з огляду на наявність сукупності умов, визначених ст. 99 ГПК України, судова колегія вважає, що місцевим господарським судом вірно встановлено необхідність призначення економічної експертизи з метою повного, всебічного та об`єктивного вирішення спору, та залучення спеціальних знань експерта.

Питання зупинення провадження у справі регулюються ст. 228 ГПК України.

Частиною 2 вказаної статті унормовано, що господарський суд має право зупинити провадження у справі за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи у зв`язку з призначенням судом експертизи.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове й повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Отже, оскільки судом обґрунтовано, із посиланням на норми ст.ст. 99, 100, 107 ГПК України, призначено у справі судову експертизу, враховуючи, що для проведення експертного дослідження матеріали справи направляються до експертної установи, а тому у цей період неможливо проводити відповідні процесуальні дії, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно скористався правом, наданим йому п. 2 ч. 1 ст. 288 ГПК України, та зупинив провадження у даній справі у зв`язку з призначенням господарським судом судової експертизи.

Водночас, судова колегія вважає за необхідне зауважити, що виходячи із принципу диспозитивності господарського судочинства, місцевий господарський суд наділений виключною компетенцією щодо оцінки доказів при розгляді справи по суті, як суд першої інстанції. Така оцінка повинна ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні доказів у судовому процесі, з врахуванням сукупності всіх обставин.

У випадку якщо суд приходить до висновку, що для надання оцінки певним обставинам справи необхідні спеціальні знання експерта, суд вправі призначити судову експертизу, поставивши перед ним ряд питань, та визначити відповідну експертну установу на власний розсуд. При цьому, апеляційний суд не вправі втручатися у виключну компетенцію суду першої інстанції та надавати йому якісь вказівки щодо збирання чи оцінки доказів, призначення експертної установи, тощо, оскільки він наділений власною компетенцією на предмет їх оцінки (переоцінки) за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення, ухваленого по суті спору.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

За наведених вище обставин, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, наведених в оскаржуваній ухвалі, а тому відсутні підстави для скасування або зміни ухвали Господарського суду міста Києва від 01.05.2024 у справі № 910/1681/24.

Згідно із ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАХІД ЕНЕРГО ЗБУТ" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 01.05.2024 у справі № 910/1681/24 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 01.05.2024 у справі № 910/1681/24 залишити без змін.

3. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на апелянта.

4. Матеріали справи № 910/1681/24 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Повний текст постанови складено 24.07.2024

Головуючий суддя М.А. Барсук

Судді М.А. Руденко

Є.Ю. Пономаренко