ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"19" липня 2024 р. м. Черкаси справа № 925/648/24

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Спаських Н.М., розглянувши матеріали справи за позовом ОСОБА_1 (м. Черкаси) до товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКОЦЕНТР» МБО-Т» (м. Черкаси) про визнання недійсними рішення загальних зборів та скасування державної реєстрації,

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про визнання недійсними рішення загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКОЦЕНТР» МБО-Т», що оформлені протоколом № 02/10/2023 від 02.10.2023 загальних зборів учасників ТОВ-відповідача та про скасування державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу від 09.10.2023 за № 011019506 щодо керівника.

Позов обґрунтовано тим, що позивачка є одним із двох засновників ТОВ «ЕКОЦЕНТР» МБО-Т» (частка 41%). Після смерті другого співзасновника ОСОБА_2 його спадкоємиця ОСОБА_3 отримала нотаріально посвідчене Свідоцтво від 29.09.2023 для управління корпоративними правами померлого ОСОБА_2 (частка 59%) в статутному капіталі ТОВ.

За доводами позивача, спадкоємиця і управитель спадщини ОСОБА_3 одноосібно скликала загальні збори учасників без повідомлення позивачки і згідно спірного протоколу загальних зборів від 02.10.2023 було вирішено звільнити з 02.10.2023 померлого ОСОБА_2 з посади директора ТОВ і призначити директором з 03.10.23 ОСОБА_3 і провести державну реєстрацію змін, вказаних у протоколі. Щодо позивачки вказано, що вона голосувала на зборах "Проти".

Посилаючись на порушення вимог чинного законодавства та своїх корпоративних прав, позивачка звернулася за захистом до суду.

Справа розглядається за правилами загального позовного провадження, як корпоративний спір. Триває підготовче провадження.

15.07.2024 (в період перебування судді у відпустці) позивачем подано заяву про забезпечення позову, якою просить вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони директору ТОВ «ЕКОЦЕНТР» МБО-Т» ОСОБА_3 та /або будь-яким особам вчиняти у будь-який спосіб дії щодо земельних ділянок з кадастровими номерами :03:001:1270 та :03:001:1269, в т.ч але не виключно, вчиняти будь-які дії, направлені на відчуження та переоформлення основних засобів ТОВ «ЕКОЦЕНТР» МБО-Т» вказаних земельних ділянок.

Позивачем не вказано у заяві, який пункт ст. 137 ГПК України при виборі способів забезпечення позову ним використано.

За правилами ст. 136,137 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Позов забезпечується, зокрема, :

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) виключено;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання;

У відповідності до ст. 140 ГПК України Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Дану заяву позивача про забезпечення позову суд попередньо обговорив з представниками сторін в засіданні 19.07.2024 та враховує, що позивач заяву підтримує, змін до неї не подав. Відповідач, натомість, вважає заяву не обґрунтованою, скріншоти про намір продажу ділянок неналежними доказами, бо не відомо хто їх розмістив і на якому ресурсі, а сам продаж ділянок неможливий без попереднього рішення зборів засновників та нотаріального посвідчення таких договорів.

Оцінивши доводи позивача у заяві про забезпечення позову суд приходить до висновку про відсутність належних підстав для її задоволення, виходячи з наступного:

Суд погоджується, що немайновому спорі у даній справі позивач все одно може ставити питання про забезпечення позову шляхом заборон щодо нерухомого майна, оскільки підставою для вжиття таких заходів у відповідності до ст. 136 ГПК України може бути не тільки виконання рішення суду у майновому спорі, а також і мета досягнення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Таким чином досягається процесуальна економія при вжитті позивачем заходів, які необхідні для відновлення права, без додаткових звернень до суду у інших позовах, які позивачу неможливо заявити всі одночасного в одному провадженні.

Суд враховує, що забезпечення позову за правилами ГПК України в т.ч. є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується відновлення порушеного права.

Згідно з усталеною практикою Верховного Суду, при вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Також, під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову господарським судам необхідно дотримуватися принципу співмірності заходів забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами. Так, співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

При цьому обов`язковою умовою застосування заходів забезпечення позову з урахуванням предмету позову може бути достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Водночас достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Згідно зі ст. 73, 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Позивач надав скріншоти (за його доводами - з ресурсу OLX) про продаж земельних ділянок з кадастровими номерами :03:001:1270 та :03:001:1269, право власності на які зареєстровано в даний час за відповідачем - ТОВ "Екоцентр МБО-Т" (код 43355048).

З цих скріншотів не вбачається ким розміщено ці оголошення і яке відношення до цього продажу має відповідач у справі.

При обмеженні вчинення дій стосовно земельних ділянок позивачу слід довести, що такі дії реально вчиняються на шкоду позивачу та його інтересам.

Без належних і допустимих доказів реальності вжиття заходів до відчуження майна товариства доводи позивача з даного приводу є лише припущеннями, на яких не може ґрунтуватися рішення суду.

Крім того, позивач просить в якості забезпечення позову заборонити вчинення дій директору товариства-відповідача та /або будь-яким особам стосовно вказаних земельних ділянок та основних засобів.

Натомість ст. 137 ГПК України допускає заборону відповідачу вчиняти певні дії та заборону іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Ст. 136 ГПК України прямо говорить, що суд має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Який саме пункт ст. 137 ГПК України просить застосувати позивач, у заяві не вказано.

Формулювання прохальної частини заяви про вжиття заходів забезпечення позову не відповідає тим способам забезпечення, які вказано для застосування судом у ст. 137 ГПК України та не стосуються саме відповідача спору, стосовно якого вони можуть бути вжиті.

Директор товариства самим відповідачем у спорі при цьому не є.

Отже, враховуючи, що доводи позивача базуються на припущеннях позивача щодо можливого відчуження належного відповідачу нерухомого майна у вигляді земельних ділянок та якихось інших основних засобів ( з приводу загрози відчуження останніх ніяких доказів не подано), обрані способи забезпечення не відповідають положенням ст. 137 ГПК України, тому у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову слід відмовити.

Така відмова не перешкоджає позивачу у повторному зверненні до суду із аналогічним клопотанням.

Судові витрати за розгляд цієї заяви покладаються на позивача.

Керуючись ст. 140 ГПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити позивачу, ОСОБА_1 , у задоволенні заяви від 15 липня 2024 про забезпечення позову у справі № 925/648/24.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення.

Ухвала про відмову в забезпеченні позову може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду протягом 10 днів.

Суддя Н.М. Спаських