ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
09.07.2024 Справа № 914/3800/23
За заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю «Сезанн», м. Львів
про ухвалення додаткового рішення
у справі № 914/3800/23
за позовом: Управління майном спільної власності Львівської обласної ради, м. Львів
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Сезанн», м. Львів
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Комунальний заклад Львівської обласної ради «Львівський фаховий коледж культури і мистецтв», м. Львів
про припинення договору оренди, виселення із займаних приміщень та стягнення заборгованості
Суддя Наталія Мороз
За участю секретаря судового засідання
Від позивача: не з`явився
Від відповідача (заявника): не з`явився
Від третьої особи: не з`явився
В провадженні Господарського суду Львівської області перебувала справа за позовом Управління майном спільної власності Львівської обласної ради до Товариства з обмеженою відповідальністю Сезанн за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Комунального закладу Львівської обласної ради Львівський фаховий колледж культури і мистецтв про дострокове припинення договору оренди № 40/22/1 від 04.03.2022 шляхом розірвання, виселення Товариства з обмеженою відповідальністю Сезанн з нежитлових приміщень (ХХІІІ 3,4 кв.м., XXIV 11,3 кв.м., XXV 30,3 кв.м., XXVI 29,3 кв.м., XXVII 20,5 кв.м., XXVIII 5,6 кв.м., XXIX 3,4 кв.м., XXX 4,6 кв.м., XXXI 4,4 кв.м., XXXII 29,5 кв.м., XXXIII 1,7 кв.м., XXXIV 1,7 кв.м., XXXVI 16,1 кв.м., XXXVII 10,3 кв.м., XXXVIII 8,5 кв.м., загальною площею 180,6 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 ; та стягнення донарахованої орендної плати за червень листопад 2023 року (різниця в нарахуванні 7%) в сумі 116369,62 грн.
06.06.2024 через систему Електронний суд відповідачем подано заяву про компенсацію витрат на правову допомогу адвоката в розмірі 38 000 грн.
18.06.2024 через службу діловодства господарського суду позивачем подано клопотання про зменшення заявленої відповідачем суми судових витрат на професійну правничу допомогу.
27.06.2024 через систему Електронний суд відповідачем подано клопотання про збільшення розміру компенсації витрат на правову допомогу адвоката в розмірі 40 000 грн.
Рішенням господарського суду Львівської області від 27.06.2024 позовні вимоги задоволено частково.

Водночас, до початку судових дебатів представником відповідача повідомлено суд, що докази реальності понесення витрат на професійну правничу допомогу будуть надані протягом 5 днів після ухвалення рішення.

Повний текст рішення складено 08.07.2024.

02.07.2024 через систему Електронний суд відповідачем подано клопотання про долучення доказів щодо реальності понесення витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою суду від 02.07.2024 заяву прийнято до розгляду та призначено судове засідання щодо вирішення судових витрат на 09.07.2024.

В судове засідання 09.07.2024 представники сторін та третьої особи не з`явилися. 08.07.2024 через систему «Електронний суд» надійшло клопотання від 06.07.2024 про розгляд справи без участі представника відповідача.

При розгляді заяви про ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питань про судові витрати на професійну правничу допомогу, суд враховує наступне.

Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Частина 7 ст. 43 Конституції України передбачає, що право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно з рішеннями Європейського суду з прав людини у справі "Баришевський проти України", "Двойних проти України", заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Частинами 1, 3 ст. 131-2 Конституції України визначено, що для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура, засади організації і діяльності якої та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються законом.

Зазначеним положенням Конституції України кореспондує ст. 16 ГПК України, нормами якої передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою, а представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Виходячи з аналізу положень ст. 30 ЗУ "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту адвокат отримує винагороду у вигляді гонорару, обчислення якого, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Водночас, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань, з урахуванням складності справи, кваліфікації, досвіду і завантаженості адвоката та інших обставин. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. У разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу й обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Отже, діяльність адвоката є оплачуваною працею і така оплата у вигляді гонорару здійснюється на підставі укладеного між адвокатом та його клієнтом договору про надання правової допомоги.

Одним із принципів господарського судочинства, який передбачено положеннями ст. 129 ГПК України є відшкодування судових витрат стороні, на користь якої ухвалене судове рішення. Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Як вбачається з матеріалів справи, інтереси відповідача представляв адвокат Райхель Р.П., який діяв на підставі договору про надання юридичних (правничих) послуг № 02/0124 від 29.01.2024 і ордеру серії ВС № 1249090 від 02.02.2024.

У відзиві на позовну заяву відповідачем зазначено, що попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат на правову допомогу, який очікує понести відповідач у зв`язку із розглядом справи, становить 20 000,00 грн.

Відповідно до підписаного сторонами акту приймання-передачі юридичних (правничих) послуг від 28.06.2024, де зазначено детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, вартість правової допомоги, що надана за договором про надання юридичних (правничих) послуг № 02/0124 від 29.01.2024 в ході підготовки до судового розгляду та в суді першої інстанції складає 40 000, 00 грн.

На підтвердження надання професійної правничої допомоги у справі № 914/3800/23 відповідачем надано суду наступні документи: копію договору про надання юридичних (правничих) послуг № 02/0124 від 29.01.2024, копію ордеру серії ВС № 1249090 від 02.02.2024, рахунки-фактури № 08/0624-С від 06.06.2024 та № 09/0624-С2 від 27.06.2024, акт приймання-передачі юридичних (правничих) послуг від 28.06.2024.

Згідно з ч. 8 ст. 129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Статтею 221 ГПК України передбачено, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

За змістом ч. 4 ст. 126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У клопотанні про зменшення заявленої відповідачем суми судових витрат на професійну правничу допомогу від 18.06.2024 позивачем зазначено, що відповідачем недотримано вимоги щодо співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим адвокатом на виконання робіт, документально не підтверджено витрати на правову допомогу, а також не надано розрахунок таких витрат, у зв`язку з чим. позивач просить суд зменшити розмір понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу.

Встановивши недотримання положень ч. 4 ст. 126 ГПК України, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5 ст. 126 ГПК України). Разом з тим, таке зменшення розміру витрат на правничу допомогу є правом суду, а не обов`язком.

Доводи позивача щодо відсутності розрахунку та документального підтвердження витрати на правову допомогу, недотримання вимоги щодо співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, судом відхиляються як необґрунтовані, оскільки матеріалами справи підтверджується обсяг наданих послуг і виконання робіт адвокатом Райхелем Р.П. у зв`язку з розглядом справи № 914/3800/23. Окрім цього, покликання відповідача спростовуються наявними в матеріалах справи договором про надання юридичних (правничих) послуг № 02/0124 від 29.01.2024, рахунками-фактурами № 08/0624-С від 06.06.2024 та № 09/0624-С2 від 27.06.2024, актом приймання-передачі юридичних (правничих) послуг від 28.06.2024.

За змістом п.1 ч.2 ст.126, ч.8 ст.129 ГПК України, розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п.1 ч.2 ст.126 ГПК України).

Зазначена позиція знайшла своє відображенні в постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 по справі № 922/445/19.

Згідно з ч. 1 ст. 129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Розглянувши заяву відповідача про ухвалення додаткового рішення, а також клопотання позивача про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Сезанн» задоволити частково пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так, рішенням Господарського суду Львівської області 27.06.2024 позовні вимоги Управління майном спільної власності Львівської обласної ради задоволено частково - розірвано договір оренди № 40/22/1 від 04.03.2022, укладений між Управлінням майном спільної власності Львівської обласної ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сезанн» та виселено Товариство з обмеженою відповідальністю «Сезанн» з нежитлових приміщень. В частині стягнення з відповідача донарахованої орендної плати в розмірі 155755,93 грн - відмовлено.

З огляду на те, що визначити пропорцію заявленого розміру витрат на правову допомогу адвоката 40 000, 00 грн у співвідношенні до трьох вимог різного характеру (майнової та двох немайнових) не вбачається за можливе, тому судом оцінено їх у рівних частинах.

Таким чином, понесені відповідачем витрати на оплату правової допомоги за вимоги про розірвання договору та виселення з нежитлових приміщень, що становить 2/3 розміру гонорару (26666, 66 грн), покладаються на відповідача та за рахунок позивача відшкодуванню не підлягають.

У той же час, понесені відповідачем витрати на оплату правової допомоги за вимогу про стягнення заборгованості, у задоволенні якої судом відмовлено покладаються на позивача у розмірі 13 333, 33 грн, що становить 1/3 розміру гонорару.

Отже, сума судових витрат відповідача на професійну правничу допомогу, що підлягає стягненню з позивача складає 13 333, 33 грн.

Суд при ухваленні додаткового рішення враховує висновки, наведені Європейським судом з прав людини у справі "Проніна проти України", яким було вказано, що п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Таким чином, з урахуванням наведеного вище та враховуючи співмірність суми витрат зі складністю справи, відповідність суми понесених витрат критеріям реальності і розумності, з урахуванням предмету позову у справі та результату вирішення спору у справі (задоволення позову частково), суд дійшов висновку про наявність підстав для покладення на позивача відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 2, 123, 126, 129, 234, 244 ГПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Сезанн» про відшкодування витрат на правову допомогу задоволити частково.

2. Стягнути з Управління майном спільної власності Львівської обласної (79008, м. Львів, вул. Винниченка, 18, ідентифікаційний код 25255072) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Сезанн (79070, м. Львів, вул. Рахівська, 60/4, ідентифікаційний код 38208125) 13 333, 33 грн витрат на професійну правничу допомогу.

3. В решті заявлених вимог відмовити.

Додаткове рішення складено 18.07.2024.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після його перегляду апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені ст. ст. 256, 257 ГПК України.

Суддя Мороз Н.В.