УХВАЛА

м. Київ

22.07.2024Справа № 48/100-18/154-2012
За заявою Міністерства юстиції України

про встановлення (роз`яснення) способу і порядку виконання наказу

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Нодексепт";

до Державного агентства резерву України (відповідач 1);

Державного підприємства "Укрресурси" (відповідач 2);

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет

спору Державне підприємство "Укррезерв";

про зобов`язання вчинити певні дії.

за зустрічним

позовом Державного підприємства "Укрресурси";

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нодексепт" (відповідач 1);

Товариства з обмеженою відповідальністю "Крампер Груп" (відповідач 2);

про визнання договору недійсним.

Суддя О. В. Мандриченко

Представники: не викликалися.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.04.2011 у справі №48/100 первісний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Нодексепт" в частині заявлених вимог до Державного комітету України з державного матеріального резерву задоволено повністю; зобов`язано Державний комітет України з державного матеріального резерву поставити Товариству з обмеженою відповідальністю "Нодексепт" зерно пшениці 3 класу у кількості 6 999 тонн 65 кг, відповідно до договору купівлі-продажу №1-2043 від 27.11.2009., шляхом видачі розпоряджень (нарядів) на відпуск з державного резерву Товариству з обмеженою відповідальністю "Нодексепт" зерна пшениці 3 класу у кількості 6 999 тонн 65 кг; зобов`язано Державний комітет України з державного матеріального резерву поставити Товариству з обмеженою відповідальністю "Нодексепт" зерно пшениці 4 класу у кількості 1 019 тонн 737 кг, відповідно до договору купівлі-продажу №1-2041 від 27.11.2009, шляхом видачі розпоряджень (нарядів) на відпуск з державного резерву Товариству з обмеженою відповідальністю "Нодексепт" зерна пшениці 4 класу у кількості 1 019 тонн 737 кг; стягнуто з Державного комітету України з державного матеріального резерву на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Нодексепт" державне мито у розмірі 25 500,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118,00 грн.; в задоволенні первісного позову в частині заявлених вимог до Державного підприємства "Укрресурси" відмовлено; в задоволенні зустрічного позову Державного підприємства "Укрресурси" відмовлено повністю.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 20.07.2011 у справі №48/100 апеляційну скаргу Державного комітету України з державного матеріального резерву (правонаступником якого є Державне агентство резерву України) залишено без задоволення; рішення Господарського суду м. Києва від 06.04.2011 у справі №48/100 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 20.03.2012 у справі №48/100 касаційну скаргу Державного агентства резерву України задоволено частково, постанову Київського апеляційного господарського суду від 20.07.2011 та рішення Господарського суду міста Києва від 06.04.2011 у справі №48/100 в частині первісних позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Нодексепт" скасовано, справу в цій частині передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва в іншому складі суду, в решті постанову Київського апеляційного господарського суду від 20.07.2011 у справі №48/100 залишено без змін.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.05.2012 у задоволенні первісного позову відмовлено повністю.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 29.08.2012 рішення Господарського суду міста Києва від 22.05.2012 скасовано; прийнято нове рішення, яким провадження відносно Державного підприємства "Укрресурси" припинено; первісний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Нодексепт" до державного агентства резерву України задоволено частково: вилучено у Державного агентства резерву України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Нодексепт" зерно пшениці 3 класу у кількості 6 999 тонн 65 кг, а також зерно пшениці 4 класу у кількості 1 019 тонн 737 кг; в задоволенні іншої частини первісних позовних вимог відмовлено.

На виконання постанови Київського апеляційного господарського суду Господарським судом міста Києва 21.09.2012 видано накази.

Постановою Вищого господарського суду України від 06.11.2012 постанову Київського апеляційного господарського суду від 29.08.2012 залишено без змін.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 20.12.2012 виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 29.08.2012 у справі №48/100-18/154-2012 відстрочено до 05.12.2013.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.12.2013 виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 29.08.2012 у справі №48/100-18/154-2012 відстрочено до 01.01.2016.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.12.2023 задоволено заяву Міністерства юстиції України про видачу дублікату виконавчого документу у справі № 48/100-18/154-2012. Видано дублікат наказу Господарського суду міста Києва від 21.09.2012 у справі № 48/100-18/154-2012 про вилучення у Державного агентства резерву України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Нодексепт" зерна пшениці 4 класу у кількості 1 019 (одна тисяча дев`ятнадцять) тонн 737 кг, виявлене державним виконавцем у будь-яких місцях його зберігання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.01.2024 у задоволенні заяви Державного агентства резерву України про заміну сторони виконавчого провадження відмовлено повністю.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.04.2024 у задоволенні заяви Державного агентства резерву України про встановлення способу і порядку виконання судового рішення відмовлено повністю.

16.07.2024 до суду від Міністерства юстиції України надійшла заява, в якій заявник просить суд встановити (роз`яснити) спосіб і порядок виконання наказу № 48/100-18/154-2012 виданого 21.09.2012 Господарським судом міста Києва в частині вилучення з державного резерву на користь ТОВ "Нодексепт" 1019,737 тонн зерна пшениці 4 класу.

Розглянувши заяву Міністерства юстиції України, господарський суд дійшов висновку, що така заява не відповідає вимогам статті 170 Господарського процесуального кодексу України, а тому наявні підстави для повернення заяви без розгляду, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 170 Господарського процесуального кодексу України будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити: 1) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву, клопотання або заперечення, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для такої фізичної особи), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 2) найменування суду, до якого вона подається; 3) номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів), якщо заява (клопотання, заперечення) подається після постановлення ухвали про відкриття провадження у справі; 4) зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника; 5) підстави заяви (клопотання, заперечення); 6) перелік документів та інших доказів (за наявності), що додаються до заяви (клопотання, заперечення); 7) інші відомості, які вимагаються цим Кодексом.

Так, у прохальній частині поданої заяви заявник на виконання вимог пункту 4 частини першої статті 170 Господарського процесуального кодексу України просить суд встановити (роз`яснити) спосіб і порядок виконання наказу Господарським судом міста Києва від 21.09.2012 у справі № 48/100-18/154-2012.

Разом з тим, суд звертає увагу заявника, що порядок зміни способу та порядку виконання судового рішення врегульований положеннями статті 331 Господарського процесуального кодексу України, у той час як порядок роз`яснення судового рішення врегульований статтею 245 Господарського процесуального кодексу України.

У поданій заяві заявник фактично просить суд роз`яснити спосіб і порядок виконання судового рішення, що взагалі не передбачено жодною правовою нормою Господарського процесуального кодексу України.

Отже, суд дійшов висновку, що заява Міністерства юстиції України про встановлення (роз`яснення) способу і порядку виконання наказу не містить належного зазначення правових підстав такої заяви, що суперечить положенням пункту 5 частини першої статті 170 Господарського процесуального кодексу України.

Також всупереч положень пункту 5 частини першої статті 170 Господарського процесуального кодексу України заявник у поданій заяві як на підстави звернення до суду вказує на положення статей 9, 49, 51, 257, 263 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд зазначає, що положення вказаних правових норм Кодексу адміністративного судочинства України жодним чином не розповсюджуються в межах справи № 48/100-18/154-2012, у тому числі на стадії виконання судового рішення.

Крім того, згідно частини другої статті 170 Господарського процесуального кодексу України письмова заява, клопотання чи заперечення підписується заявником або його представником. До заяви, скарги, клопотання чи заперечення, що подається на стадії виконання судового рішення, у тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надсилання (надання) іншим учасникам справи (провадження) з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

Так, в порушення наведеної правової норми заявником не надано до суду доказів надсилання (надання) поданої заяви усім учасникам справи (провадження).

Відповідно до положень частини четвертої статті 170 Господарського процесуального кодексу України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для повернення без розгляду заяви Міністерства юстиції України про встановлення (роз`яснення) способу і порядку виконання наказу.

На підставі викладеного, керуючись статтями 170, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву Міністерства юстиції України про встановлення (роз`яснення) способу і порядку виконання наказу - повернути без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у порядку, встановленому статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Олександр Мандриченко