РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

22.07.2024Справа № 910/5755/24
Господарський суд міста Києва у складі судді Грєхової О.А., розглянувши у спрощеному позовному провадженні матеріали господарської справи

за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київкомунсервіс»

до Фізичної особи-підприємця Онисько Євгена Васильовича

про стягнення заборгованості в розмірі 38 302,41 грн.

Без повідомлення (виклику) сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київкомунсервіс» звернулось до Господарського суду міста Києва із позовними вимогами до Фізичної особи-підприємця Онисько Євгена Васильовича про стягнення заборгованості в розмірі 38 302,41 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за Договором про надання послуг з вивезення побутових відходів № Вп-20549-Пд від 10.03.2020, в частині здійснення розрахунків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.05.2024 позовну заяву прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/5755/24. Приймаючи до уваги малозначність справи в розумінні частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи ціну позову, характер спірних правовідносин та предмет доказування, господарським судом вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у зв`язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу - для подання відповіді на відзив.

28.05.2024 представником позивача подано заяву про зменшення розміру позовних вимог.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 46 ГПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Дослідивши надану позивачем заяву про зменшення розміру позовних вимог, суд визнає її такою, що подана з дотриманням приписів чинного процесуального законодавства, зокрема положень ч. 5. ст. 46, ст. 170 ГПК України, тому, суд приймає до розгляду заяву позивача та визначає ціну позову з її урахуванням.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду від 13.05.2024 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, однак була повернута відділом поштового зв`язку до суду з поміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Враховуючи наведене, оскільки відповідачем не повідомлено суд про зміну місцезнаходження та не забезпечено внесення відповідних змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, суд дійшов висновку, що в силу положень пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України день складення підприємством поштового зв`язку повідомлення від 13.05.2024 про неможливість вручення поштового відправлення, вважається днем вручення відповідачу ухвали Господарського суду міста Києва від 13.05.2024.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

10 березня 2020 року між Фізичною особою-підприємцем Онисько Євгеном Васильовичем (далі - замовник, відповідач) та Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київкомунсервіс» (далі - виконавець, позивач) укладено Договір про надання послуг з вивезення побутових відходів №Вп-20549-Пд (далі - Договір), за умовами якого виконавець зобов`язується надати замовнику послуги з вивезення (збирання, перевезення, знешкодження, захоронення) твердих побутових відходів, а замовник прийняти і оплатити послуги.

Виконавець надає замовнику послуги відповідно графіку вивезення твердих побутових відходів. Графік вивезення ТПВ є Додатком № 1 до даного Договору (п. 2.1 Договору).

Відповідно до п. 2.3 Договору конкретні обсяги та вартість наданих замовнику послуг визначаються на підставі щомісячних актів приймання-передачі наданих послуг, в яких вказуються фактичний обсяг вивезених виконавцем ТПВ за місяць - в м3 та загальна вартість послуг, наданих виконавцем за місяць.

Згідно з п. 2.5 Договору місце надання послуг зазначається в графіку вивезення ТПВ, що є Додатком № 1 до даного Договору.

У відповідності до п. 4.1 Договору тариф на послуги, які передбачені п. 1.1 цього Договору, встановлено розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 18.03.2019 №450 "Про внесення змін до тарифів на послугу з вивезення твердих побутових відходів з урахуванням операцій поводження з побутовими відходами (збирання, перевезення, знешкодження, захоронення). Тариф на послуги за цим договором становить 234,22 грн. з ПДВ за 1 куб.м.

За умовами п. 4.2 Договору розрахунки за надані послуги здійснюються замовником щомісячно, до 20 числа місяця, що є наступним за місяцем в якому здійснено надання послуг.

Згідно з п. 4.3 Договору оформлення послуг здійснюється за актом наданих послуг, який складається кожного місця виконавцем до 10 числа місяця, наступного за місяцем надання послуг та направляється замовнику. У разі не підписання акту наданих послуг замовником протягом 5-ти календарних днів з моменту його отримання та не надання протягом цього ж строку обґрунтованих заперечень, акт вважається підписаним та вважається, що замовник не має жодних претензій до обсягів наданих послуг. В актах наданих послуг вказується фактичний обсяг зібраних і вивезених виконавцем ТПВ за місяць - в кубічних метрах, та загальна вартість послуг, наданих виконавцем за місяць - в гривнях.

Тарифи за послуги, що надаються за даним договором, можуть бути змінені на підставі відповідних актів, прийнятих органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, або в інших випадках, передбачених чинним законодавством. Офіційне опублікування та оголошення в засобах масової інформації про зміну тарифів на послуги, що надаються за даним договором є підставою для зміни вартості надання послуг за цим договором з дати опублікування такого акту у засобах масової інформації. При цьому, така зміна тарифів не потребує складання окремого письмового документа (додаткової угоди до договору) і такі нові тарифи будуть застосовуватись при наданні послуг за цим договором з дня їх офіційного вступу в законну силу (п. 4.5 Договору).

Пунктом 5.1 Договору узгоджено, що замовник зобов`язаний сплачувати за надані послуги в строки зазначені в п. 4.2; приймати послуги згідно з актом наданих послуг та за результатами наданих послуг надавати виконавцю інформацію в письмовій формі (шляхом надсилання листа та факсограми із зазначенням фактичної кількості контейнерів) про фактичне вивезення ТПВ кожного місяця, до другого числа наступного місяця за місяцем наданих послуг. У випадку не надання інформації про фактичне ТПВ, розрахунок кількості вивезення ТПВ буде здійснюватись згідно з Додатком № 1 до даного Договору. В разі збільшення кількості ТПВ, або невідповідності кількості ТПВ, зазначеним в Додатку № 1 до цього Договору, сторони зобов`язуються внести зміни в Договір шляхом оформлення Додаткової угоди.

Відповідно до п. 6.2 Договору за прострочення оплати послуг, замовник сплачує виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період прострочення, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення.

Цей договір набирає чинності з моменту укладення і діє до 31.12.2020 включно.

Якщо за місяць до закінчення строку дії цього Договору жодна із сторін не заявить (в письмовому вигляді шляхом направлення іншій стороні рекомендованого листа) про припинення його дії, Договір вважається пролонгованим на кожний наступний календарний рік (п. 9.1 та п. 9.2 Договору).

Додатком № 1 до Договору сторонами узгоджено графік вивезення ТПВ та адресу

Спір у справі виник у зв`язку з твердженнями позивача про неналежне виконання відповідачем своїх грошових зобов`язань за Договором з оплати наданих з березня 2023 року по лютий 2024 року послуг, у зв`язку з чим у нього виник борг перед позивачем у розмірі 18 963,54 грн..

Також позивачем нараховано та заявлено до стягнення пеню у розмірі 1 857,40 грн., 3% річних у розмірі 501,50 грн. та інфляційні втрати в розмірі 579,97 грн.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

За своїм змістом та правовою природою укладений сторонами договір є договором про надання послуг, а тому права та обов`язки сторін визначаються в тому числі положеннями Глави 63 Цивільного кодексу України.

Враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів письмового повідомлення за місяць до закінчення терміну дії договору однією із сторін іншої сторони про свій намір припинити дію даного договору, суд дійшов висновку, що вказаний Договір був автоматично пролонгованим на 2021-2024 роки у відповідності до п. 9.2 Договору.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

У ст. 5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" зазначено, що комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

За приписами ч. 1 ст. 25 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживачі зобов`язані укласти договір про поводження з побутовими відходами з особою, визначеною у встановленому законодавством порядку.

Так, сторонами було укладено Договір, предметом якого є вивезення (збирання, перевезення, знешкодження, захоронення) позивачем твердих побутових відходів відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" одиницею виміру обсягу наданих послуг з поводження з побутовими відходами є кілограм, тонна, кубічний метр або інша одиниця, визначена правилами надання відповідної комунальної послуги, що затверджуються уповноваженим законом органом. Одиниця виміру обсягу наданих послуг з поводження з побутовими відходами встановлюється органом місцевого самоврядування.

Відповідно до п. 2.3 Договору конкретні обсяги та вартість наданих замовнику послуг визначаються на підставі щомісячних актів приймання-передачі наданих послуг, в яких вказуються фактичний обсяг вивезених виконавцем ТПВ за місяць - в м3 та загальна вартість послуг, наданих виконавцем за місяць.

Послуга з поводження з побутовими відходами надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з поводження з побутовими відходами, що затверджуються Кабінетом Міністрів України (ч. 4 ст. 25 Закону України "Про житлово-комунальні послуги").

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відходи" поводження з відходами - дії, спрямовані на запобігання утворенню відходів, їх збирання, перевезення, сортування, зберігання, оброблення, перероблення, утилізацію, видалення, знешкодження і захоронення, включаючи контроль за цими операціями та нагляд за місцями видалення.

Сторонами у п. 4.1 Договору було погоджено, що тариф на послуги, які передбачені п. 1.1 цього Договору, встановлено розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 18.03.2019 №450 "Про внесення змін до тарифів на послугу з вивезення твердих побутових відходів з урахуванням операцій поводження з побутовими відходами (збирання, перевезення, знешкодження, захоронення). Тариф на послуги за цим договором становить 234,22 грн. з ПДВ за 1 куб.м.

Тарифи за послуги, що надаються за даним договором, можуть бути змінені на підставі відповідних актів, прийнятих органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, або в інших випадках, передбачених чинним законодавством. Офіційне опублікування та оголошення в засобах масової інформації про зміну тарифів на послуги, що надаються за даним договором є підставою для зміни вартості надання послуг за цим договором з дати опублікування такого акту у засобах масової інформації. При цьому, така зміна тарифів не потребує складання окремого письмового документа (додаткової угоди до договору) і такі нові тарифи будуть застосовуватись при наданні послуг за цим договором з дня їх офіційного вступу в законну силу (п. 4.5 Договору).

Розпорядженням Київської міської військової адміністрації від 31.08.2022 №638 "Про внесення змін до тарифів на послугу з вивезення твердих побутових відходів з урахуванням операцій поводження з побутовими відходами (збирання, перевезення, знешкодження, захоронення), що надає Комунальне підприємство "Київкомунсервіс" як виконавець цих послуг" було змінено тарифи на спірні послуги та встановлено, що для інших споживачів (крім населення та бюджетних установ) встановлено тариф на послуги з вивезення твердих побутових відходів у розмірі 284,20 грн. з ПДВ за 1 куб.м.

У період з березня 2023 року по лютий 2024 року позивачем відповідачу розраховувалась вартість послуг за тарифом 284,20 грн. з ПДВ за 1 куб.м.

На підтвердження обсягу та вартості наданих послуг КП "Київкомунсервіс" долучено акти надання послуг та рахунки за спірний період, які були направлені відповідачу, що підтверджується матеріалами справи, однак залишені відповідачем без погодження.

Отже, враховуючи умови п. 4.3 Договору, з огляду на ненадання замовником протягом 5-ти календарних днів з моменту отримання актів обґрунтованих заперечень, акти за спірний період вважаються підписаними та відповідно замовник не має жодних претензій до обсягів наданих послуг.

Таким чином, оскільки матеріали справи не містять доказів висловлення у встановлений п. 4.3 Договору строк відповідачем будь-яких заперечень щодо інформації, вказаної позивачем в надісланих за допомогою програми M.E.Doc. актах та рахунках, суд дійшов висновку, що за період з березня 2023 року по лютий 2024 року позивачем відповідно до умов Договору було надано відповідачу послуги на загальну суму 38 139,08 грн.

Відповідно до ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За умовами п. 4.2 Договору розрахунки за надані послуги здійснюються замовником щомісячно, до 20 числа місяця, що є наступним за місяцем в якому здійснено надання послуг.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, рахунки на оплату направлялись відповідачу в тому числі за допомогою програми M.E.Doc.

Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Доказів на підтвердження сплати заборгованості за Договором за спірний період у повному обсязі, в тому числі станом на час розгляду справи в суді, до матеріалів справи не надано.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується з нормами ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України.

Враховуючи викладене вище, невиконання зобов`язань за Договором про надання послуг підтверджується матеріалами справи, доказів оплати вказаних сум заборгованості відповідачем у повному обсязі не надано, в зв`язку з чим, суд задовольняє позовні вимоги про стягнення заборгованості за Договором у розмірі 18 963,54 грн.

Також, у зв`язку з порушенням відповідачем взятих на себе зобов`язань за Договором, позивачем нараховано та заявлено 3% річних у розмірі 501,50 грн., інфляційні втрати в розмірі 579,97 грн. та пеню в розмірі 1 857,40 грн.

Судом встановлено, що відповідач у встановлений Договором строк свого обов`язку по оплаті наданих послуг не виконував, допустивши прострочення виконання грошового зобов`язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов`язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом та договором відповідальності.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Пунктом 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

У відповідності до норм частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Частиною 3 статті 549 Цивільного кодексу України встановлено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання зобов`язання.

Відповідно до п. 6.2 Договору за прострочення оплати послуг, замовник сплачує виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період прострочення, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення.

Здійснивши перерахунок заявленого до стягнення розміру пені, судом встановлено, що стягненню з відповідача підлягає пеня в розмірі 1 857,40 грн.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, перевіривши розрахунок заявлених до стягнення інфляційних втрат та 3% річних, прийшов до висновку про обґрунтованість вимог в частині стягнення з відповідача інфляційних втрат у розмірі 579,97 грн. та 3% річних у розмірі 501,50 грн.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду жодних доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про виконання взятих на себе зобов`язань за Договором.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з покладенням судового збору на відповідача в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236 - 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Онисько Євгена Васильовича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер картки платника податків: НОМЕР_1 ) на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київкомунсервіс» (04053, м. Київ, вул. Кудрявська, 23; ідентифікаційний код: 33745659) заборгованість у розмірі 18 963 (вісімнадцять тисяч дев`ятсот шістдесят три) грн. 54 коп., інфляційні втрати у розмірі 579 (п`ятсот сімдесят дев`ять) грн. 97 коп., 3% річних у розмірі 501 (п`ятсот одна) грн. 50 коп., пеню у розмірі 1 857 (одна тисяча вісімсот п`ятдесят сім) грн. 40 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп.

3. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне рішення складено: 22.07.2024

Суддя О.А. Грєхова