ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню

25.07.2024м. Дніпро№ 904/4796/23

Господарський суд Дніпропетровської області

Суддя Дупляк С.А.,

за участю секретаря судового засідання Євтушенка Д.Є.,

представників учасників справи:

від позивача: представник не з`явився;

від відповідача (заявника): Ромасько Є.В.;

розглянувши заяву відповідача про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню (від 23.07.2024 за вх. №35160/24), у справі №904/4796/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дісам"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Олімпіус Консалт"

про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

1. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Через систему «Електронний суд» 23.07.2024 від відповідача надійшла заява від 23.07.2024 за вх. №35160/24 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, у якій відповідач просить суд визнати наказ Господарського суду Дніпропетровської області від 12.07.2024 у справі №904/4796/23 щодо стягнення судових витрат по оплаті судового збору за подання позову у сумі 41.086,64 грн таким, що не підлягає виконанню повністю.

Ухвалою від 23.07.2024 прийнято заяву відповідача про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню до розгляду та призначено у засідання на 25.07.2024.

В судовому засіданні 25.07.2024 представник відповідача підтвердив, що сплатив у добровільному порядку суму заборгованості у повному обсязі.

Позивач в судове засідання не з`явився, проте його неявка, в силу приписів ч. 3 ст. 328 ГПК України, не є перешкодою для розгляду заяви по суті.

Відповідно до ст. 233 ГПК України ухвала постановлена у нарадчій кімнаті за результатами оцінки фактичних обставин справи.

Стислий виклад позиції позивача

Відповідач пояснень на заяву відповідач не надав.

Стислий виклад позиції відповідача (заявника)

Оскільки відповідач у добровільному порядку виконав наказ Господарського суду Дніпропетровської області від 12.07.2024 у справі №904/4796/23, щодо стягнення судових витрат по оплаті судового збору за подання позову у сумі 41.086,64 грн (виданого на виконання постанови Центрального апеляційного господарського суду від 17.06.2024) на його думку, наявні підстави для визнання його таким, що не підлягає виконанню.

2. ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ

У даному випадку до предмета доказування входять обставини наявності чи відсутності чіткого та однозначного факту припинення обов`язку боржника добровільним виконанням судового рішення боржником.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 13.12.2023 у справі №904/4796/23 позовні вимоги задовольнити частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Олімпіус Консалт" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дісам" 3.510.919,30 грн (три мільйони п`ятсот десять тисяч дев`ятсот дев`ятнадцять грн 30 к.) основної заборгованості, 1.231.269,39 грн (один мільйон двісті тридцять одну тисячу двісті шістдесят дев`ять грн 39 к.) пені, 82.980,48 грн (вісімдесят дві тисячі дев`ятсот вісімдесят грн 48 к.) трьох відсотків річних, 180.769,23 грн (сто вісімдесят тисяч сімсот шістдесят дев`ять грн 23 к.) інфляційних втрат, 78.023,68 грн (сімдесят вісім двадцять три грн 68 к.) судового збору. В задоволенні позовних вимог в частині стягнення 1.208.356,80 грн основної заборгованості відмовлено. Провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення 195.640,00 грн основної заборгованості закрито.

Додатковим рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 11.01.2024 у справі №904/4796/23 клопотання позивача про відшкодування витрат на надання професійної правничої допомоги задовольнити частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Олімпіус Консалт" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дісам" 11.715,00 грн (одинадцять тисяч сімсот п`ятнадцять грн 00 к.) витрат на професійну правничу допомогу. В решті вимог відмовлено.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду 17.06.2024 у справі №904/4796/23 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Олімпіус Консалт" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.12.2023р. у справі № 904/4796/23 задоволено частково. Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.12.2023р. у справі № 904/4796/23 скасовано в частині стягнення судового збору у сумі 78 023,68 грн. Ухвалено в цій частині нове рішення. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Олімпіус Консалт" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дісам" судові витрати по сплаті судового збору за подання позову у сумі 41 086,64грн. Повернуто Товариству з обмеженою відповідальністю "Дісам" з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову, виходячи з розміру визнаних відповідачем позовних вимог, у сумі 36 937,04грн. В решті рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.12.2023р. у справі № 904/4796/23 залишено без змін. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Олімпіус Консалт" на додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.01.2024р. у справі № 904/4796/23 залишено без задоволення. Додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.01.2024р. у справі № 904/4796/23 - залишено без змін. Видачу наказу, на виконання даної постанови, у відповідності до ст. 327 ГПК України, доручено Господарському суду Дніпропетровської області.

Додатковою постановою Центрального апеляційного господарського суду від 01.07.2024 у справі №904/4796/23 з відповідача на користь позивача стягнуто витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані з апеляційним переглядом справи №904/4796/23, у сумі 10.000,00 грн.

На виконання рішення, додаткового рішення Господарського суду Дніпропетровської області та постанови та додаткової постанови Центрального апеляційного господарського суду, були видані накази 12.07.2024.

Через систему «Електронний суд» 23.07.2024 від відповідача надійшла заява від 23.07.2024 за вх. №35160/24 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, у якій відповідач просить суд визнати наказ Господарського суду Дніпропетровської області від 12.07.2024 у справі №904/4796/23 щодо стягнення судових витрат по оплаті судового збору за подання позову у сумі 41.086,64 грн таким, що не підлягає виконанню, оскільки відповідачем у добровільному порядку погашена заборгованість щодо стягнення судових витрат по оплаті судового збору за подання позову у сумі 41.086,64 грн (виданого на виконання постанови Центрального апеляційного господарського суду від 17.06.2024) у повному обсязі.

Наведені вище обставини і зумовили звернення відповідача до суду з даною заявою.

3. ПОЗИЦІЯ СУДУ

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 18 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 327 ГПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Наказ, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 №18-рп/2012).

Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 №11-рп/2012).

Відповідно до ч. 2 ст. 11 ГПК України суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 4 статті 11 ГПК України унормовано, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини (далі - Суд), рішення якого відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовуються судом як джерело права, неодноразово наголошував щодо недопустимості невиконання або затягування виконання рішення національного суду в порушення прав іншої сторони.

У рішеннях Суду у справі Савіцький проти України, no. 38773/05, від 26.07.2012 та у справі Глоба проти України, no. 15729/07, від 05.07.2012 вказано, що право на суд, захищене пунктом 1 статті 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національні правові системи Договірних держав допускали, щоб остаточні та обов`язкові судові рішення залишалися без виконання на шкоду однієї зі сторін.

Оскільки п. 1 ст. 6 Конвенції захищає виконання остаточних судових рішень, вони не можуть залишатися невиконаними на шкоду однієї зі сторін. Виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати (рішення ЄСПЛ у справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Стгеесе), від 19.03.97, у справі "Бурдов проти Росії" (Buurdov v. Russia) від 07.05.2002, "Ясюнієне проти Литви" (Jasiniene v. Lithuania) від 06.03.2003).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі Чижов проти України зазначено, що на державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як в теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до параграфу 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ГПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Згідно із ч. 2 ст. 328 ГПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Підстави для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом наказу, зокрема: видача наказу за рішенням, яке не набрало законної сили; помилкової видачі наказу, якщо вже після видачі наказу у справі рішення суду було скасоване; видачі наказу двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу наказу вже після видачі його дубліката; пред`явлення наказу до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього наказу до виконання.

У межах розгляду заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, встановлюється лише наявність чи відсутність чіткого та однозначного факту припинення обов`язку боржника добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 12.10.2018 №910/9026/13.

Сутність процедури визнання наказу таким, що не підлягає виконанню полягає, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, який виник після ухвалення судового рішення, наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом наказу або наявності інших обставин, які зумовлюють необхідність установлення питань виконання судового рішення.

Сплата відповідачем на користь позивача заборгованості у розмірі 41.086,64 грн, підтверджується платіжною інструкцією №12684 від 23.07.2024 на суму 41.086,64 грн, у якій вказано таке призначення платежу: «Компенсац. витрат зi спл. суд.збору на викон.постан. Центр.апел.госп.суду вiд 17.06.2024р. по спр. 904/4796/23 ? 41 086,64 грн. Без ПДВ.».

Таким чином обов`язок відповідача перед позивачем зі сплати заборгованості за постановою Центрального апеляційного господарського суду від 17.06.2024 у справі №904/4796/23 з витрат по сплаті судового збору за подання позову у сумі 41.086,64 грн відсутній у зв`язку з його припиненням внаслідок добровільного виконання.

Враховуючи вищевикладене, заява відповідача про визнання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 12.07.2024 у справі №904/4796/23 такими, що не підлягає виконанню, підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 234, 235, 328 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву відповідача від 23.07.2024 за вх. №35160/24 про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, задовольнити.

Визнати наказ Господарського суду Дніпропетровської області від 12.07.2024 у справі №904/4796/23, виданий на виконання постанови Центрального апеляційного господарського суду від 17.06.2024 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Олімпіус Консалт" (Україна, 49102, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, вул. Данила Галицького, будинок 2-А, ідентифікаційний код 42234821) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дісам" (Україна, 49038, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, вул. Ольги княгині, будинок 22, приміщення 242, ідентифікаційний код 41624008) судових витрат по сплаті судового збору за подання позову у сумі 41 086,64 грн таким, що не підлягає виконанню, повністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її (оголошення) підписання та підлягає оскарженню в порядку та строки, визначені статтями 256, 257 ГПК України.

Повний текст ухвали складений 25.07.2024.

Суддя С.А. Дупляк