ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" червня 2024 р. Справа №921/110/23(921/787/23)

м.Львів

Західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого - судді МАТУЩАКА О.І.

суддів КРАВЧУК Н.М.

СКРИПЧУК О.С.

за участю секретаря судового засідання ТЕЛИНЬКО Я.П.

за участю представників від:

позивача Демчан О.І. (арбітражний керуючий) - в режимі ВКЗ;

відповідача Лукашова О.Є. (адвокат) - в режимі ВКЗ;

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 від 01.04.2024 (вх.ЗАГС №01-05/959/24 від 02.04.2024)

на ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 12.03.2024 (повний текст 22.03.2024, суддя - Сидорук А.М.)

у справі № 921/110/23(921/787/23)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Тієрра», м.Тернопіль

до відповідача ОСОБА_1 , м. Тернопіль

про стягнення 200 000, 00 грн заборгованості

в межах справи №921/110/23

про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Тієрра» м. Тернопіль

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Тієрра» звернулося до Господарського суду Тернопільської області з позовом про стягнення заборгованості в сумі 200 000,00 грн за договором про надання поворотної фінансової допомоги №12/20 від 28.12.2020 в межах справи №921/110/23 про банкрутство ТОВ «Тієрра» з ОСОБА_1 .

12.02.2024 від розпорядника майна (особи, на яку покладено виконання обов`язків керівника боржника) ОСОБА_2 надійшло клопотання про призначення судової експертизи, в якому арбітражний керуючий просив суд:

- витребувати у ОСОБА_1 оригінали квитанцій до прибуткових касових ордерів №4 від 04.10.2022, №7 від 06.10.2022, №10 від 14.12.2022 та №15 від 30.12.2022 для долучення таких документів до матеріалів справи та подальшого надання останніх експертній установі для проведення експертизи;

- призначити у справі №921/110/23(921/787/23) комплексну почеркознавчу та технічну експертизу документів, проведення якої доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

Ухвалою суду від 12.03.2024 клопотання про призначенні і проведення експертизи задоволено, провадження у справі зупинен.

Призначено у справі №921/110/23(921/787/23) судову почеркознавчу та технічну експертизу, на вирішення якої поставлено наступні питання:

- чи виконано підписи в графах «Головний бухгалтер» та «Касир» квитанції до прибуткового касового ордеру № 4 від 04.10.2022 та квитанції прибуткового касового ордеру №7 від 06.10.2022, ОСОБА_3 ?;

- чи виконано підписи в графах «Головний бухгалтер» та «Касир» квитанції до прибуткового касового ордеру № 10 від 14.12.2022 та квитанції до прибуткового касового ордеру №15 від 30.12.2022, ОСОБА_4 ?;

- яка абсолютна давність виконання підписів в графах «Головний бухгалтер» та «Касир» квитанції до прибуткового касового ордеру №4 від 04.10.2022, квитанції до прибуткового касового ордеру №7 від 06.10.2022, квитанції до прибуткового касового ордеру №10 від 14.12.2022 та квитанції до прибуткового касового ордеру №15 від 30.12.2022?

Відповідач не погодився з постановленою ухвалою місцевого господарського суду та оскаржив таку в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду, покликаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права і вимог Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, що полягає у наступному:

- позивачем не забезпечено явку ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в приміщення суду для з`ясування чи вказані особи підписували спірні документи і, якщо так, то коли;

- судом не здійснено усіх необхідних дій щодо призначення у справі судової почеркознавчої експертизи в порядку п. 1.3 1.4 Рекомендацій, зокрема, не відібрано вільні, умовно-вільні та експериментальні зразки підпису. Перед приєднанням вільних та умовно-вільних зразків до матеріалів справи, суд першої інстанції мав пред`явити їх особі, яка підлягає ідентифікації, а потім позначити кожний зразок та посвідчити це своїм підписом;

- вирізання фрагментів паперу цілком ймовірно призведе до знищення досліджуваного документу, на що відповідач не погоджувався та не надавав дозволу на його знищення. В подальшому втрати доказів на підтвердження того факту, що грошове зобов`язання відповідача перед позивачем за договором надання поворотної фінансової допомоги вважається виконаним;

- необгрунтоване призначення експертизи збільшує строк розгляду справи, а квитанції до прибуткового касового ордеру не є предметом спору та доказування у справі, тому її призначення для вирішення питань, які не є предметом доказування є безпідставними.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечує твердження скаржника про порушення судом першої інстанції процедури вчинення дій, що передують призначенню експертизи.

Зокрема зазначив, що наявні в матеріалах справи докази повернення ОСОБА_1 отриманих від ТОВ «Тіерра» за договором поворотної фінансової допомоги №12/2020 від 28.12.2020 коштів квитанції до прибуткового касового ордерів №4 від 04.10.2022, №7 від 06.10.2022, №15 від 30.12.2022 та №10 від 14.12.2022, є сфальсифікованими, зокрема підписи, проставлені на них, вчинені особами, відмінними від уповноважених на підписання таких документів осіб (керівників ТОВ «Тіерра» станом на дати складання таких документів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ) давність виконання цих документів, зокрема проставлених на них підписів, не відповідає датам, зазначеним у реквізитах квитанцій. Враховуючи, що у розпорядника майна ОСОБА_2 відсутні будьякі документи, як і оригінали прибуткових касових ордерів, так і договору №12/20 від 28.12.2020. Отже, позов про стягнення заборгованості подається на підставі укладання даного договору про надання відповідачу поворотної фінансової допомоги.

Водночас, за твердженнями позивача, керівник ТОВ «Тіерра» ОСОБА_4 ігнорує будь-які запити розпорядника майна Демчана О.І., зв`язок з таким відсутній, а той факт, що його було призначено на посаду керівником товариства менше ніж за 4 місяці до відкриття провадження у справі про банкрутство, наявні ознаки того, що ОСОБА_4 є номінальним керівником, що у сукупності із вищезазначеними обставинами також може свідчити про фальсифікацію підпису на досліджуваних документах.

В даному судовому засіданні представники відповідача та позивача підтримали доводи викладені в апеляційній скарзі та відзиві на неї.

Заслухавши пояснення представників сторін, приймаючи до уваги доводи, наведені позивачем у відзиві на апеляційну скаргу, розглянувши матеріали справи, оцінивши подані сторонами докази на відповідність їх фактичним обставинам і матеріалам справи, судова колегія приходить до висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваної ухвали місцевого господарського суду з огляду на таке.

Звертаючись до суду із цим позовом ТОВ «Тіерра» в особі розпорядника майна (особи, на яку покладено виконання обов`язків керівника боржника) ОСОБА_2 зазначає, що ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 14.03.2023 відкрито провадження у справі №921/110/23 про банкрутство ТОВ «Тіерра»; введено процедуру розпорядженням майном та призначено арбітражного керуючого Демчана О.І.

Під час виконання обов`язків розпорядника майна стало відомо, що між ОСОБА_1 та ТОВ «Тіерра» 28.12.2020 було укладено договір поворотної фінансової допомоги №12/2020, по якому станом на дату подання позову є не виконані зобовязання з повернення боргу. Одночасно із цим розпорядник майна зазначив, що оригінали чи копії договору у нього відсутні, оскільки колишнім керівником боржника не передавалися жодні документи.

Згідно із виписки з банківського рахунку позивача, відповідачу було перераховано грошові кошти у загальному розмірі 200 000,00 грн.

Відповідачем зобов`язання по поверненню коштів виконано не було, що стало причиною для звернення позивача до суду із цим позовом.

Ухвалою суду у цій справі від 19.01.2024 витребувано у ОСОБА_1 належним чином засвідчену копію договору про надання поворотної фінансової допомоги №12/20 від 28.12.2020 та його оригінал для огляду в судовому засіданні.

В судовому засіданні 13.02.2024 судом оглянуто надані відповідачем оригінал договору про надання поворотної фінансової допомоги №12/2020 від 28.12.2020 та квитанції до прибуткового касового ордеру.

Позивач, сумніваючись у правдивості долучених відповідачем в якості доказів документів, звернувся до суду з клопотанням про призначення у справі судової комплексної почеркознавчої та технічної експертизи з визначеним переліком запитань.

Відповідно до ч.1 та ч.4 ст. 99 ГПК України, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів. Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

Таким чином, судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмету доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Призначення експертизи є правом, а не обов`язком господарського суду, при цьому, питання призначення експертизи вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням предмета, підстав позову та обставин справи.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 08.12.2021 у справі № 910/18570/17; від 14.12.2021 у справі № 910/9564/20; від 24.11.2021 у справі № 914/1396/20; від 17.12.2020 у справі № 910/7426/17.

За змістом ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судову експертизу» судово-експертну діяльність здійснюють державні спеціалізовані установи, їх територіальні філії, експертні установи комунальної форми власності, а також судові експерти, які не є працівниками зазначених установ, та інші фахівці (експерти) з відповідних галузей знань у порядку та на умовах, визначених цим Законом.

Відповідно до ст.ст. 7, 8 Закону України «Про судову експертизу», з метою забезпечення єдиного підходу при проведенні судових експертиз і підвищення якості проведення судових експертиз наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 за № 53/5 затверджено Інструкцію про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень (далі - Інструкція) та Науково-методичні рекомендації з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень (далі - Рекомендації).

Відповідно до 3.1. Інструкції експертиза проводиться після подання органом (особою), який (яка) її призначив(ла), матеріалів, оформлених згідно з вимогами процесуального законодавства та цієї Інструкції.

До експертної установи (експерту) надаються: документ про призначення експертизи (залучення експерта), об`єкти, зразки для порівняльного дослідження та, за клопотанням експерта, - матеріали справи (протоколи оглядів з додатками, протоколи вилучення речових доказів тощо) ( п. 3.2. Інструкції)

За змістом п. 3.3. Інструкції, у документі про призначення експертизи (залучення експерта) зазначаються такі дані: місце й дата винесення постанови чи ухвали; посада, звання та прізвище особи, що призначила експертизу (залучила експерта); назва суду; назва справи та її номер; обставини справи, які мають значення для проведення експертизи; підстави для призначення експертизи; прізвище експерта або назва експертної установи, експертам якої доручається проведення експертизи; питання, які виносяться на вирішення експертові; перелік об`єктів, що підлягають дослідженню (у тому числі порівняльних зразків та інших матеріалів, направлених експертові, або посилання на такі переліки, що містяться в матеріалах справи); інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

У документі про призначення експертизи (залучення експерта) перераховуються всі об`єкти, які направляються на експертне дослідження, із зазначенням точного найменування, кількості, міри ваги, серії та номера (для грошей НБУ та іноземної валюти), інші відмінні індивідуальні ознаки.

Якщо під час проведення експертизи об`єкт (об`єкти) дослідження може(уть) бути пошкоджений(і) або знищений(і), у документі про призначення експертизи (залучення експерта) повинен міститися дозвіл на його пошкодження або знищення.

Пункт 3.4. Інструкції передбачає, що вилучення об`єктів, що підлягають дослідженню, та відібрання зразків оформлюються протоколом згідно з вимогами процесуального законодавства. У них, крім загальних реквізитів такого роду документів, зазначається, які саме зразки були вилучені або відібрані, їх кількість, умови відбору або вилучення, а також інші обставини, що мають значення для вирішення поставлених питань. Протокол підписується всіма особами, які брали участь у вилученні об`єктів, відібранні зразків.

Об`єкти дослідження надсилаються в експертну установу (експертові) в упаковці, яка забезпечує їх збереження, та засвідчуються особою у передбаченому законодавством порядку. Речові докази і порівняльні зразки упаковуються окремо.

Для відібрання зразків орган (особа), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), може залучити спеціаліста.

Якщо в матеріалах справи є дані про особливості виявлення, вилучення, зберігання об`єкта дослідження або про інші обставини, що могли вплинути на його властивості та ознаки, про них слід зазначити в документі про призначення експертизи (залучення експерта) та надіслати засвідчені належним чином копії протоколів процесуальних дій в експертну установу (експертові).

Відповідно до п. 3.5. Інструкції, коли об`єкт дослідження не може бути представлений експертові, експертиза може проводитись за фотознімками та іншими копіями об`єкта (крім об`єктів почеркознавчих досліджень), його описами та іншими матеріалами, доданими до справи в установленому законодавством порядку, якщо це не суперечить методичним підходам до проведення відповідних експертиз. Про проведення експертизи за такими матеріалами вказується в документі про призначення експертизи (залучення експерта) або письмово повідомляється експерт органом (особою), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта).

Вимоги щодо оформлення та відібрання матеріалу для здійснення почеркознавчої експертизи містяться також у розділі 1 вказаних вище Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень у більш детальному та розгорнутому вигляді.

В ході дослідження матеріалів справи, судовою колегією встановлено, що при постановленні ухвали про призначення у даній справі почеркознавчої експертизи, місцевим господарським судом не дотримано вимог Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, зокрема, не здійснено відбору вільних та експериментальних зразків підписів осіб, особисті підписи який на означених вище документах, ставляться позивачем під сумнів.

Щодо проведення технічної експертизи, на вирішення якої поставлено питання давності виконання підписів в квитанціях до прибуткових касових ордерів, судовою колегією зазначається і береться до уваги таке.

Відповідно до п. 4.11. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 08.10.98 Nє53/5 (надалі - Інструкція) при проведенні дослідження експерт повинен уживати заходів щодо збереження наданих на експертизу об`єктів, аби не допустити їх знищення або пошкодження. Якщо за характером дослідження зберегти об`єкт неможливо, а в документі про призначення експертизи (залучення експерта) відсутній дозвіл на пошкодження (знищення) цього об`єкта, то на його пошкодження чи знищення має бути отримана письмова згода органу (особи), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта). у разі пошкодження чи знищення об`єкта в процесі дослідження до висновку експертизи вноситься про це відповідний запис. Пошкоджені під час дослідження об`єкти або їх залишки повертаються органу (особі), який (яка) призначив (ла) експертизу (залучив(ла) експерта). Документальні матеріали, які були об`єктом дослідження, а також надані для порівняльного дослідження зразки позначаються відповідними штампами і після проведення експертизи (дослідження) повертаються органу (особі), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта).

Згідно приписів ч. 4 ст. 103 ГПК України, експерт повинен забезпечити збереження об`єкта експертизи. Якщо експертне дослідження пов`язане з повним або частковим знищенням об`єкта експертизи або зміною його властивостей:

1) призначений судом експерт має одержати на його проведення відповідний дозвіл суду, який оформляється ухвалою;

2) залучений учасником справи експерт має повідомити відповідного учасника справи про наслідки проведення експертного дослідження, передбачені цим Кодексом, та одержати у такого учасника письмовий дозвіл на його проведення.

В той же час, зазначена експертиза згідно Методики встановлення змін хімічного складу барвних речовин у часі, затверджена Міністерством юстиції України №8.11.41 від 27.01.2017 та удосконаленої методики встановлення змін хімічного складу барвних речовин у часі, затверджена наказом Мінюсту №8.11.42 від 28.01.2021, проводиться руйнівними методами, внаслідок яких документ буде пошкоджено, чи знищено.

В оскаржуваній ухвалі суду відсутній дозвіл на знищення документів, а відповідач як власник оригіналу цього документу заперечує проти знищення цих документів, оскільки це унеможливить доведення тих чи інших обставин у можливих майбутніх спорах, позбавить сторони процесуальних прав, зокрема у разі непогодження з висновком експерта щодо повторного та/чи додаткового дослідження і т.д.

Враховуючи зазначене вище нормативне процесуальне регулювання правовідносин реалізації волі власника документу як доказу у судовій справі на його знищення чи пошкодження, судом апеляційної інстанції береться до уваги таке.

Аналізувати та трактувати означені вище п.п. 1 і 2 ч. 4 ст. 103 ГПК України самостійно кожен окремо без відносно один до іншого, є неправильним.

Надаючи ж правовий аналіз означеним двом нормам процесуального закону, суд приходить до висновку, що оскільки у п.2 сторона (власник доказу) повинен надати згоду експерту на знищення чи пошкодження досліджуваного документу, то відповідно його волевиявлення не може бути залишене без уваги судом навіть у тому випадку, коли така експертиза призначається судом. Тому, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що згода суду на знищення чи пошкодження доказу не є абсолютною волею суду, а виключно наслідковою після отримання чи відмови у отриманні такої від власника документу.

Такий висновок додатково обгрунтовуються іншими нормами процесуального права як гарантія негативних наслідків для сторони, яка відмовляється вчинити певні процесуальні дії з метою належного обгрунтування своїх доводів чи заперечень.

Так, згідно п. 4 ст. 102 ГПК України, у разі ухилення учасника справи від подання суду на його вимогу необхідних для проведення експертизи матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, що перешкоджає її проведенню, суд залежно від того, яка особа ухиляється, а також яке ця експертиза має значення, може визнати встановленою обставину, для з`ясування якої експертиза була призначена, або відмовити у її визнанні.

Відтак, суд при розгляді справи по суті, може надати оцінку діям сторони щодо заперечення експертизи, знищення документу та дійти тих чи інших висновків самостійно, враховуючи вищенаведені положення процесуального закону.

З огляду на викладене вище, суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права, чим спростовуються доводи позивача, викладені у відзиві на апеляційну скаргу щодо законності та обґрунтованості оскаржуваної ухвали суду.

Відповідно до ст. 13, 76, 77, 86 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст. 280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення судом норм процесуального права; неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими.

Беручи до уваги зазначене вище, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала місцевого господарського суду скасуванню із направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Питання розподілу судових витрат в силу ст. 129 ГПК України, має бути вирішено судом першої інстанції після розгляду справи по суті.

Керуючись ст. 129, 269, 270, 271, 275, 280, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 12.03.2024 у справі №921/110/23(921/787/23) скасувати. Прийняти нове рішення, яким у задоволенні клопотання про призначення судової експертизи відмовити.

3. Справу № 921/110/23(921/787/23) повернути до місцевого господарського суду для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Касаційна скарга подається безпосередньо до Верховного Суду.

У зв`язку із перебуванням у відпустці суддів судової колегії, повний текст постанови складено та підписано 19.07.2024.

Головуючий (суддя-доповідач) О.І. МАТУЩАК

Судді Н.М. КРАВЧУК

О.С. СКРИПЧУК