ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2024 року Справа № 915/490/24

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Смородінової О.Г.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП» (01010, м. Київ, вул. Івана Мазепи, буд. 6; ідентифікаційний код 36716332)

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Білого Костянтина Валентиновича ( АДРЕСА_1 ; паспортні дані НОМЕР_1 )

про: стягнення 11 691,61 грн,

Суть спору:

02.05.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП» звернулося до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою б/н від 01.05.2024 (вх. № 5263/24) (з додатками), в якій просить суд:

1. Стягнути з фізичної особи-підприємця БІЛИЙ Костянтин Валентинович (паспорт НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП» () суму заборгованості в розмірі 7 468,67 грн (сім тисяч чотириста шістдесят вісім грн 67 коп.), пеню в розмірі 1 505,79 грн (одна тисяча п`ятсот п`ять грн 79 коп.), штраф у розмірі 7 (сім) відсотків від суми простроченого платежу за прострочення понад 30 календарних днів становить 522,80 грн (п`ятсот двадцять дві грн 80 коп.), інфляційні втрати в розмірі 1 727,97 грн (одна тисяча сімсот двадцять сім грн 97 коп.), три відсотки річних у розмірі 466,38 грн (чотириста шістдесят шість грн 38 коп.), а разом 11 691,61 грн (одинадцять тисяч шістсот дев`яносто одна грн 61 коп.)

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця БІЛИЙ Костянтин Валентинович (паспорт НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП» () судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.

Позовні вимоги ґрунтуються на підставі: Договору постачання природного газу № М/2022/03 від 20.01.2022, з додатком та додатковими угодами до нього; актів приймання-передачі природного газу; листа № 02/01 від 08.01.2024; даних з інформаційної платформи по споживачу; застосування норм статей 11, 509, 526, 530, 546, 549, 610, 611, 626, 629, 655, 712 Цивільного кодексу України, статей 174, 173, 179, 193, 199, 216, 218, 232 Господарського кодексу України, статті 12 Закону України «Про ринок природного газу», приписів Кодексу газорозподільної системи та Правил постачання природного газу, затверджених Постановою НКРЕКП № 2496 від 30.05.2015; та мотивовані порушенням відповідачем грошового зобов`язання за укладеним між сторонами договором.

Ухвалою суду від 07.05.2024, позовну заяву було прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі № 915/490/24 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін; встановлено для сторін процесуальні строки для подання заяв по суті справи.

Копія вказаної ухвали була направлена учасникам справи у відповідності до приписів Господарського процесуального кодексу України.

Так, копію ухвали було надіслано позивачу та його представнику в їх електронні кабінети. Документ доставлено до електронних кабінетів 08.05.2024 о 00:14, що підтверджується наявними в матеріалах справи відповідними довідками. За змістом ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є, зокрема, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення. Враховуючи наведене, слід вважати, що копію ухвали Господарського суду Миколаївської області від 07.05.2024 у справі № 915/490/24 позивач отримав 09.05.2024.

Копія ухвали, направлена на адресу місцезнаходження відповідача, встановлену судом за даними з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 23.05.2024 була повернута поштовим відділенням за зворотною адресою з відміткою: «За закінченням терміну зберігання» (поштове відправлення зі штрихкодовим ідентифікатором 305).

При цьому, оскільки приписами ч.6 ст. 242 ГПК України день проставлення такої відмітки не вважається днем вручення судового рішення, суд вважав за необхідне повторно скерувати на адресу відповідача копію ухвали Господарського суду Миколаївської області від 07.05.2024 у справі № 915/490/24, із проставлянням на ній відмітки «Судова повістка».

Копія ухвали суду від 07.05.2024, повторно направлена на адресу місцезнаходження відповідача, встановлену судом за даними з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань була 16.06.2024 повернута поштовим відділенням до суду з відміткою: «Адресат відсутній за вказаною адресою» (поштове відправлення зі штрихкодовим ідентифікатором 090).

Відповідно до приписів п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Судом перевірено відомості Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо адреси місцезнаходження відповідача та встановлено, що відповідний процесуальний документ направлено вказаній особі у встановленому процесуальним законом порядку.

Отже, з урахуванням приписів п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України, слід вважати, що днем вручення відповідачу копії ухвали Господарського суду Миколаївської області від 07.05.2024 у справі № 915/490/24 є 16.06.2024.

Станом на час розгляду справи будь-яких заяв чи клопотань як по суті справи, так і з процесуальних питань, від учасників справи до суду не надходило.

Відповідач правом, передбаченим ст. 165 Господарського процесуального кодексу України щодо оформлення відзиву на позовну заяву і документів, що підтверджують заперечення проти позову, не скористався.

Так, як уже було вище наведено, ухвалою суду від 07.05.2024 відповідачу було встановлено строк у 15 днів від дня отримання даної ухвали для надання суду відзиву.

Копію вказаної ухвали слід вважати врученою відповідачу 16.06.2024. За такого, встановлений судом строк на подання відзиву для відповідача тривав до 01.07.2024 включно.

Разом із тим, ані протягом встановленого строку, ані станом на дату розгляду даної справи по суті, відповідач ні відзиву на позовну заяву, ні будь-яких заяв чи клопотань по спірним правовідносинам суду не надав.

За правилами ст. 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Натомість, статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 визначено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Враховуючи неможливість у вказаний період констатувати сплив строку на подання відзиву у даній справі, суд вважав за можливе та необхідне розглянути справу № 915/490/24 поза межами встановленого ст. 248 ГПК України строку у розумний строк згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ухвалити рішення суду після закінчення строку на подання відзиву (з урахуванням строку поштового перебігу) для забезпечення принципу рівності та змагальності сторін.

Суд розглянув дану справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами (ст. 252 ГПК України).

При цьому, відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України, у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішив справу за наявними матеріалами.

Ознайомившись з матеріалами справи, дослідивши надані докази у їх сукупності, суд -

В С Т А Н О В И В:

20 січня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП», як Постачальником, та Фізичною особою-підприємцем Білим Костянтином Валентиновичем, як Споживачем, був укладений Договір постачання природного газу № М/2022/03 (далі - Договір), відповідно до предмету якого Постачальник зобов`язався передати у власність споживачу природний газ, в обсягах, за ціною та у порядку, передбачених Договором, а Споживач зобов`язався прийняти газ та оплатити постачальнику його вартість у розмірах, строки, порядку та на умовах, передбачених Договором (п. 1.1).

За умовами наведеного Договору:

- Постачальник передає Споживачу природний газ в обсязі, що визначено у Додатку № 1 до Договору (п. 1.2);

- вказані обсяги природного газу є плановими та можуть зменшуватися або збільшуватися в порядку, передбаченому пунктом 1.5 Договору (п. 1.2.1);

- обсяги постачання природного газу Постачальником Споживачу в кожному розрахунковому періоді (місяці) визначаються на підставі письмової заявки Споживача на адресу Постачальника, що подаються в порядку, визначеному в пунктів 1.5 цього Договору, та можуть відрізнятись від обсягів, зазначених у пункті 1.2 цього Договору (п. 1.2.2);

- не пізніше 25 числа місяця, що передує місяцю постачання Споживання надає Постачальнику загальну заявку на весь місяць постачання з визначенням обсягів постачання подобово. Зменшення/збільшення/анулювання обсягу природного газу здійснюється на підставі письмових заявок Споживача, які подаються електронною поштою не пізніше ніж до 08:00 UTC (10:00 за київським часом) години доби, що передує добі постачання, на яку подається заявка. Якщо Споживач надає більше ніж одну заявку по одній і тій самій точці входу/виходу у визначений цим пунктом строк, до опрацювання приймається заявка, яка була одержана останньою. Подання заявки, коригування заявлених обсягів здійснюється шляхом внесення даних в особистому кабінету Споживача або направлення електронного повідомлення з електронної пошти Споживача ІНФОРМАЦІЯ_1 на електронну пошту Постачальника (п. 1.5);

- у разі відсутності письмової заявки Споживача відповідно до пункту 1.5 Договору Постачальник здійснює постачання природного газу Споживача в обсягах, відповідно до пункту 1.2 Договору (п. 1.5.1);

- у випадку неподання Споживачем заявки у строк та у порядку, встановлених п. 1.2.2, п. 1.3, 1.5 даного Договору, обсяг природного газу, що поставлений Постачальником, підтверджується щомісячними актами приймання-передачі газу, оформленими згідно з розділом 4 даного Договору, та підлягає оплаті Споживачем в порядку встановленому даним Договором (п. 1.7);

- загальна вартість Договору складається із суми вартостей природного газу, переданого у власність Споживача протягом строку дії Договору( п. 2.1);

- ціна природного газу за 1 000,00 куб.м. визначається Сторонами Договору у додатковій угоді до Договору та включає в себе вартість природного газу, компенсацію вартості послуг замовленої потужності, що сплачується Постачальником Оператору ГТС (п. 2.2);

- для розрахунку вартості послуг замовленої договірної потужності (послуг транспортування), які підлягають сплаті відповідно до пункту 2.2 Договору, застосовуються тарифи, визначені НКРЕКП. Для визначення вартості послуг замовленої договірної потужності (послуги транспортування) застосовується коефіцієнт, визначений НКРЕКП для замовлення потужності на добу наперед. (п. 2.2.1);

- у випадку зміни ціни природного газу за 1 000,00 куб.м. Постачальник направляє Споживачу підписаний з його сторони та завірений печаткою проект відповідної додаткової угоди до Договору у двох оригінальних примірниках. Споживач повинен протягом трьох робочих з дня отримання проекту додаткової угоди підписати і завірити печаткою цю додатковою угодою та повернути Постачальнику її оригінальний примірник (п. 2.3);

- у разі незгоди Споживача з встановленою ціною, крім випадків, передбачених пунктом 2.5 Договору, додаткова угода не підписується, а Постачальник виключає Споживача з власного реєстру споживачів. В такому разі Договір вважається призупиненим у частині поставок газу на період, щодо якого сторонами не досягнуто згоди про нову ціну природного газу за 1 000,00 куб.м. (п. 2.4);

- датою належного виконання Споживачем обов`язку щодо оплати вартості поставленого природного газу у відповідному місяці поставки вважається день надходження грошових коштів на поточних рахунок Постачальника (п. 2.6);

- Споживач зобов`язаний оплатити вартість місячного обсягу природного газу, вказаного у заявці Споживача, а за відсутності заявки Споживача, місячного обсягу природного газу (планового), зазначеного у п.1.2 Договору, на рахунок Постачальника) до 15-го числа, наступного за звітним (місяцем поставки) (п. 3.1);

- кількість поставленого Споживачу газу визначається за показниками, встановленого у Споживача комерційного вузла обліку, та підтверджується Оператором ГРМ та/або Оператором ГТС (п. 4.1);

- приймання-передача газу, поставленого Постачальником та прийнятого Споживачем у звітному місяці, оформлюється шляхом підписання та скріплення печаткою щомісячних Актів приймання-передачі, які є невід`ємними частинами цього Договору, і які є підставою для проведення Споживачем остаточних розрахунків за поставлений природний газ у звітному місяці (п. 4.3);

- для складання актів приймання-передачі природного газу, Споживач до 03 числа місяця, наступного за місяцем постачання природного газу, зобов`язаний надати Постачальнику належним чином завірену підписом уповноваженої особи та печаткою Споживача копію акту про фактичний об`єм (обсяг) розподіленого (протранспортованого) природного газу Споживачу, складеного між Споживачем та Оператором ГРМ або Оператором ГТС (п. 4.3.1);

- на підставі отриманих від Споживача даних та/або даних Оператора ГТС Постачальник протягом 3 робочих днів з дня їх отримання складає, підписує і скріплює печаткою Акти приймання-передачі природного газу та направляє їх Споживачу (п. 4.3.2);

- Споживач протягом двох робочих днів з дати одержання Актів приймання-передачі природного газу зобов`язується повернути Постачальнику один примірник оригіналу акту приймання-передачі природного газу, підписаний уповноваженим представником Споживача або надати в письмові формі мотивовану відмову від підписання Акту приймання-передачі природного газу (п. 4.4);

- у випадку невиконання обов`язку, передбаченого п. 4.4 Договору, природний газ вважається поставленим та прийнятим Споживачем від Постачальника у відповідному звітному місяці на підставі даних Постачальника та/ або документів та/або інформації, які складаються та/або надаються Оператором ГТС та/або Оператором ГРМ до врегулювання розбіжностей відповідно до Договору або в судовому порядку (п. 4.5);

- Споживач зобов`язується, зокрема, забезпечувати своєчасну та повну оплату поставленого природного газу відповідно до умов цього договору (п. 5.1.2);

- у випадку порушення Споживачем розміру або строку оплати поставленого Постачальником природного газу у відповідному місяці Споживач сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня за кожний день прострочення від суми заборгованості, а за прострочення понад 30 календарних днів додатково сплатити штраф у розмірі 7 (сім) відсотків від суми простроченого платежу (п. 7.2);

- при настанні форс-мажорних обставин, строк їхньої дії та припинення Сторона, для якої вони наступили, письмово повідомляє іншу Сторону протягом трьох робочих днів з моменту настання таких обставин. Неповідомлення або невчасне повідомлення про настання форс-мажорних обставин позбавляє Сторону права посилатися на такі обставини (п. 9.2);

- цей Договір є укладеним з дати його підписання Сторонами, скріплення їх підписів печатками та діє до 31 грудня 2022 року включно, а в частині розрахунків - до повного їх виконання. Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік на тих же умовах, якщо не пізніше ніж за тридцять календарних днів до закінчення строку дії Договору жодною із Сторін не буде направлено іншій Стороні письмове повідомлення про припинення строку дії Договору (п. 11.1).

Вищенаведений Договір скріплений підписами обох Сторін та печаткою Постачальника.

25.01.2022 між сторонами була погоджена та підписана Додаткова угода № 2022/02/01 до Договору постачання природного газу № М/2022/03 від 20.01.2022, відповідно до умов якої ціна на природний газ, який буде постачатися з 01.02.2022 за 1 000 куб.м. встановлюється в національній валюті України - гривні і складає 38 163,90 грн з урахуванням ПДВ.

За даними позивача, додаткові угоди, якими встановлювалась ціна на природний газ, що постачатиметься з 01 березня 2022 року та з 01 квітня 2022 року Споживач не підписав, незгоди від підписання не надав.

Предметом даного позову виступає майнова вимога позивача, як постачальника, щодо стягнення з відповідача, як споживача, заборгованості за поставлений природний газ, а також штрафних санкцій, процентів річних та інфляційних втрат, нарахованих внаслідок порушення відповідачем грошового зобов`язання за укладеним між сторонами договором.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Таким чином, до предмету доказування у даній справі належить встановлення обставин порушення відповідачем грошового зобов`язання за укладеним між сторонами договором.

Позивач підтверджує власну правову позицію такими доказами:

- Договір постачання природного газу № М/2022/03 від 20.01.2022, з додатком та додатковими угодами до нього;

- акти приймання-передачі природного газу;

- лист № 02/01 від 08.01.2024;

- дані з інформаційної платформи по споживачу.

Відповідач, як уже було наведено вище, ні відзиву, ні будь-яких доказів до суду не надав.

Статтями 73, 74 ГПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Як слідує з положень ст. 77, 78 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Відповідно до змісту ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Дослідивши надані суду докази, оцінивши їх у відповідності з вимогами ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, проаналізувавши фактичні обставини справи згідно з вимогами чинного законодавства, яке регулює спірні відносини, суд дійшов таких висновків.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, відповідно до статті 11 ЦК України є, зокрема, договори. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Статтею 173 Господарського кодексу України передбачено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

У відповідності до ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до приписів статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Матеріали справи свідчать про те, що на виконання умов укладеного між сторонами Договору, Постачальник поставив, а Споживач прийняв природний газ у лютому 2022 року в обсязі 0,08910 тис.м3, у березні 2022 року в обсязі 0,10659 тис.м3, у квітні в обсязі 0,00001 тис.м3, на підтвердження чого позивачем надано до матеріалів справи акти приймання-передачі природного газу:

- № 2 від 28.02.2022 на суму 3 400,40 грн;

- № 6 від 31.03.2022 на суму 4 771,81 грн;

- № 7 від 30.04.2022 на суму 0,38 грн.

Складені Постачальником Акти приймання-передачі № 2 від 28.02.2022, № 6 від 31.03.2022, № 7 від 30.04.2022 було направлено Споживачу, утім вмотивованої відмови від підписання не надходило, підписані Споживачем примірники Актів Постачальнику не повернуто.

При цьому, згідно з пунктом 4.5 Договору у випадку невиконання обов`язку, передбаченого п. 4.4 Договору, природний газ вважається поставленим та прийнятим Споживачем від Постачальника у відповідному звітному місяці на підставі даних Постачальника та/або документів та/або інформації, які складаються та/або надаються Оператором ГТС та/або Оператором ГРМ до врегулювання розбіжностей відповідно до Договору або в судовому порядку.

Тож, з огляду на зазначене, суд погоджується з доводами позивача про те, що підписані в односторонньому порядку Акти приймання-передачі природного газу № 2 від 28.02.2022, № 6 від 31.03.2022, № 7 від 30.04.2022 є такими, що погоджені Споживачем.

Крім того, судом також взяті до уваги пояснення позивача щодо встановлення обсягів остаточних відборів природного газу.

Так, судом враховано, що обсяг природного газу визначається Оператором ГРМ, вноситься до інформаційної платформи Оператора ГТС, який через інформаційну платформу доводить таку інформацію до постачальника, при цьому такі дані є обов`язковими для всіх учасників ринку, до яких пункт 39 частини першої статті 1 Закону України «Про ринок природного газу» відносить і споживача і постачальника.

На підставі зазначених даних, Позивач провів нарахування за спожитий природний газ Споживачем, тобто обробив надані показники споживача у взаємозв`язку з вартістю природного газу.

У відповідності до даних інформаційної платформи остаточні відбори природного газу споживачу ЕІС код 56XO000003XIN00O становили:

у період з 01.02.2022 по 28.02.2022 - 0,08910 тис. м3;

у період з 01.03.2022 по 31.03.2022 - 0,10659 тис.м3;

у період з 01.04.2022 по 30.04.2022 - 0,00001 тис.м3.

Що ж до ціни природного газу у спірний період, то суд констатує, що в ході виконання Договору, сторонами укладено Додаткову угоду № 2022/02/01 від 25.01.2022 з визначенням ціни на природний газ з 01 лютого 2022 року. Тож, у період постачання лютий 2022 постачання здійснювалось за погодженою сторонами ціною 38 163,90 грн з ПДВ

Додаткові угоди, якими встановлювалась ціна на природний газ, що постачатиметься з 01 березня 2022 року та з 01 квітня 2022 року Споживач не підписав, незгоди від підписання не надав.

При цьому, Споживач прийняв природний газ у березні 2022 року в обсязі 0,10659 тис.м3, у квітні в обсязі 0,00001 тис.м3.

Судом взято до уваги доводи позивача про те, що відповідно до частини четвертої статті 632 ЦК України якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.

З урахуванням того, що за Додатковою угодою № 2022/02/01 від 25.01.2022 сторонами встановлено та погоджено ціну на природний газ у розмірі - 38 163,90 грн з ПДВ (за 1000 м3) - така ціна підлягає застосуванню на спірний розрахунковий період березень - квітень 2022 року.

Отже, за умовами Додаткової угоди № 2022/02/01 від 25.01.2022 до Договору постачання природного газу № М/2022/03 від 20.01.2022 ціна на природний газ встановлена в розмірі 38 163,90 грн з урахуванням ПДВ. Підтверджені обсяги постачання у період з 01.02.2022 по 28.02.2022 становлять 0,08910 тис. м3, у період з 01.03.2022 по 31.03.2022 - 0,10659 тис.м3, у період з 01.04.2022 по 30.04.2022 - 0,00001 тис.м3.

Отже, вартість спожитого природного газу:

- у період лютого 2022 року становить 0,08910 тис.м3 * 38 163,90 грн = 3 400,40 грн;

- у період березня 2022 року становить 0,10659 тис.м3 * 38 163,90 грн = 4 067,89 грн;

- у період квітня 2022 року становить 0,00001 тис.м3 * 38 163,90 грн = 0,3817 грн.

За даними позивача, не спростованими та не запереченими відповідачем, останній не здійснював розрахунків за поставлений природний газ за період лютий-квітень 2022 року, що і стало для позивача підставою для звернення до суду з відповідним позовом.

З урахуванням наведеного суд зазначає, що за змістом статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У відповідності до частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 2 ст. 614 ЦК України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Відповідно до частин 3 та 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

За таких обставин обов`язок доведення факту своєчасності оплати за поставлений природний газ закон покладає на споживача.

Водночас, судом встановлено, що відповідач, в порушення вищевказаних норм законодавства та умов укладеного між сторонами договору вартість спожитого природного газу у спірному періоді на користь позивача не сплатив, внаслідок чого станом на час вирішення спору за відповідачем обліковується заборгованість перед позивачем в розмірі 7 468,67 грн.

Відповідач не спростував вимоги позивача, не надав суду належні докази, які свідчать про своєчасність виконання взятих на себе договірних зобов`язань.

Отже, за висновками суду в спірних правовідносинах відповідачем дійсно порушені норми та приписи чинного законодавства в частині своєчасності здійснення розрахунків за поставлений природний газ, в зв`язку з чим позивач цілком правомірно звернувся до господарського суду з відповідним позовом.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП» про стягнення з Фізичної особи-підприємця Білого Костянтина Валентиновича заборгованості за поставлений природний газ у розмірі 7 468,67 грн є обґрунтованими, матеріалами справи підтверджені та підлягають задоволенню.

Крім основного боргу, позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача:

1. Пеню на загальну суму 1 505,79 грн, у тому числі:

- за зобов`язаннями лютого 2022 року за період прострочення з 16.03.2022 по 16.09.2022 на суму 640,95 грн;

- за зобов`язаннями березня 2022 року за період прострочення з 16.04.2022 по 16.10.2022 на суму 864,84 грн.

2. Штраф у розмірі 7 % від суми простроченого платежу за прострочення понад 30 календарних днів у розмірі 522,80 грн.

3. Інфляційні втрати на загальну суму 1 727,97 грн, у тому числі:

- за зобов`язаннями лютого 2022 року за період прострочення з 16.03.2022 по 30.04.2024 на суму 856,48 грн;

- за зобов`язаннями березня 2022 року за період прострочення з 16.04.2022 по 30.04.2024 на суму 871,49 грн.

4. Три проценти річних на загальну суму 466,38 грн, у тому числі:

- за зобов`язаннями лютого 2022 року за період прострочення з 16.03.2022 по 30.04.2024 на суму 217,07 грн;

- за зобов`язаннями березня 2022 року за період прострочення з 16.04.2022 по 30.04.2024 на суму 249,32 грн.

Щодо нарахованих позивачем до стягнення з відповідача сум пені та штрафу, суд зазначає, що за приписами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Приписами ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Суб`єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу.

Відповідно до п. 7.2 Договору у випадку порушення Споживачем розміру або строку оплати поставленого Постачальником природного газу у відповідному місяці Споживач сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня за кожний день прострочення від суми заборгованості, а за прострочення понад 30 календарних днів додатково сплатити штраф у розмірі 7 (сім) відсотків від суми простроченого платежу.

Отже, на підставі статті 549 ЦК України, статті 230 ГК України та умов Договору, позивач цілком правомірно нарахував та просить суд стягнути з відповідача пеню та штраф.

Суд перевірив розрахунок пені та штрафу, наведений позивачем, та встановив, що відповідне нарахування проведено правильно, а отже, позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо заявлених до стягнення сум процентів річних та інфляційних витрат, суд зазначає таке.

За приписами ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд зауважує, що інфляційні та проценти, що сплачуються відповідно до ст. 625 ЦК України, складають зміст додаткових вимог, оскільки законодавець опосередковано визнає їх мірами відповідальності (відповідальність за порушення грошового зобов`язання).

Як інфляційні нарахування на суму боргу, так і сплата трьох відсотків річних від простроченої суми, не мають характеру штрафних санкцій, а виступають способом захисту майнового права та інтересу кредитора у зв`язку зі знеціненням коштів внаслідок інфляційних процесів та компенсації користування цими коштами.

Ст. 625 Цивільного кодексу України застосовується до всіх грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, які регулюють відносини, пов`язані з виникненням, зміною чи припиненням окремих видів зобов`язання.

Отже, на підставі ст. 625 ЦК України позивач цілком правомірно нарахував та просить суд стягнути з відповідача проценти річні та інфляційні втрати за відповідні періоди.

За перевіркою суду відповідні нарахування позивачем проведено правильно, а отже позовні вимоги в цій частині також є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Таким чином, враховуючи вищенаведені норми та обставини, розглянувши даний спір із застосуванням норм матеріального права, якими регулюються відповідні відносини, згідно з наявними в матеріалах справи доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 238 ГПК України, у резолютивній частині рішення зазначаються, зокрема відомості про розподіл судових витрат.

За правилами п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, судовий збір за подання позову підлягає покладенню на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73-79, 86, 129, 165, 219, 220, 233, 238, 240, 241, 248, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Білого Костянтина Валентиновича ( АДРЕСА_1 ; паспортні дані НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП» (01010, м. Київ, вул. Івана Мазепи, буд. 6; ідентифікаційний код 36716332) суму заборгованості в розмірі 7 468,67грн, пеню в розмірі 1 505,79 грн, штраф у розмірі 522,80 грн, інфляційні втрати у розмірі 1 727,97 грн, три відсотки річних у розмірі 466,38 грн, а також 2 422,40 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дати складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене в порядку та у строки, визначені статтею 256 і підпунктом 17.5 пункту 17 Розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

Сторони та інші учасники справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП» (01010, м. Київ, вул. Івана Мазепи, буд. 6; ідентифікаційний код 36716332).

Відповідач: Фізична особа-підприємець Білого Костянтина Валентиновича ( АДРЕСА_1 ; паспортні дані НОМЕР_1 ).

Повне рішення складено та підписано судом 23.07.2024.

Суддя О.Г. Смородінова