ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"22" липня 2024 р.м. Одеса Справа № 916/3197/24
Господарський суд Одеської області у складі судді Деркач Т. Г.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову за вх.№2-1207/24 від 18.07.2024

у справі №916/3197/24

за позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до відповідачів: 1. Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО АУДИТ» (вул. Авдєєва-Чорноморського, будинок 2-Б, офіс 14, м. Одеса, 65016)

2. ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 )

про визнання недійсним договору та витребування майна з чужого незаконного володіння

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО АУДИТ», ОСОБА_2 , в якому просить Господарський суд Одеської області:

- визнати недійсним Договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО АУДИТ» від 30.01.2024 , укладений між ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_3 , яка діє на підставі довіреності від 25.08.2023, посвідченої приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Руденко Г. О., зареєстрованої в реєстрі за №835 та громадянином України ОСОБА_2 ;

- витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 частку у розмірі 100% статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО АУДИТ», що у грошовому еквіваленті складає 150 000 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані посиланнями на те, що ОСОБА_2 , підписуючи Договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО АУДИТ» від 30.01.2024, вчинив правочин щодо самого себе, у своїх інтересах, усупереч імперативному обмеженню припису ч. 3 ст. 238 ЦК України, що є підставою для визнання спірного договору недійсним. За наслідками аналізу Договору купівлі-продажу та Акту приймання-передачі вбачається факт вибуття майна - 100% частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальності «ЄВРО АУДИТ» з власності позивачки не з її волі, злочинним шляхом, тому відповідне майно підлягає витребування у особи, яка його набула - ОСОБА_2 , незалежно від добросовісності останнього.

Разом з позовною заявою господарським судом одержано заяву про забезпечення позову за вх.№2-1207/24 від 18.07.2024, в якій ОСОБА_1 просить суд:

- накласти арешт на частку ОСОБА_2 в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО АУДИТ» у розмірі 100% статутного капіталу;

- заборонити ОСОБА_2 , або будь-яким іншим особам, вчиняти дії, спрямовані на відчуження та/або розпорядження часткою у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО АУДИТ»;

- заборонити всім суб`єктам державної реєстрації та державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, які уповноважені відповідно до законодавства України здійснювати реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, в т. ч. нотаріусам, іншим акредитованим суб`єктам, посадовим особам, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, проведення реєстраційних дій щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО АУДИТ», пов`язаних зі зміною розміру статутного капіталу, складу та відомостей про учасників, розміру їхніх часток, затвердження Статуту у новій редакції, внесення змін до Статуту, зміни кінцевого бенефіціарного власника; прийняття рішень про ліквідацію, реорганізацію (злиття, поділ) стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО АУДИТ».

Заяву обґрунтовано такими обставинами.

31.01.2024 між ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_3 , яка діяла на підставі довіреності від 25.08.2023 року, посвідченої приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Руденко Г. О., зареєстрованої в реєстрі за №835, та ОСОБА_2 було укладено Договір купівлі- продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО АУДИТ».

Актом приймання-передачі частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО АУДИТ» від 30.01.2024, ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_3 , яка діяла на підставі довіреності від 25.08.2024 року, посвідченої приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Руденко Г.О., зареєстрованої в реєстрі за №835, було передано у власність ОСОБА_2 на підставі Договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО АУДИТ» від 30.01.2024 року, частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО АУДИТ» в розмірі 100% статутного капіталу, що у грошовому еквіваленті становить 150 000 грн.

Зазначена обставина щодо переходу частки в розмірі 100 % від ОСОБА_1 до ОСОБА_2 випливає також з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фіичних осіб-підприємців та громадських формувань.

ОСОБА_2 , підписуючи Договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО АУДИТ» від 30.01.2024 вчинив правочин щодо самого себе, у своїх інтересах, усупереч імперативному обмеженою ч. 3 ст. 238 ЦК, що є підставою для визнання спірного договору недійсним.

Заявник вважає, що порушуючи вимоги вищенаведених норм, та те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , будучи представниками ОСОБА_1 , діяли у власних інтересах, умисно, недобросовісно, несправедливо, переслідуючи мету виведення майна з власності ОСОБА_1 .

На думку заявника, у зв`язку з тим, що під час судового розгляду позовної заяви, право власності на частку в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО АУДИТ» може бути відчужене третім особам, що призведе до необхідності змінювати позовні вимоги, збільшення кількості учасників розгляду справи, ускладнення розгляду справи, порушення строків розгляду справи унеможливить виконання рішення суду у випадку його задоволення.

Заявник побоюється, що відповідач в особі його одноосібного засновника, яким є ОСОБА_2 , зможе розпорядитися своїм майном та відчужити його, що спричинить порушення її майнових прав у випадку задоволення позову про скасування недійсним Договору купівлі-продажу та Акту приймання-передачі частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО АУДИТ» та скасування державної реєстрації.

Розглянувши вказану заяву про забезпечення позову, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є уникнення можливого порушення у майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Відповідний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі № 753/22860/17.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість вчинення відповідачем певних дій не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами щодо наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачу вчиняти певні дії.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду та наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Обранням належного заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення позову із вимогами позивача, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд з урахуванням доказів, наданих заявником на підтвердження своїх вимог, має пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Водночас, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку з застосуванням відповідних заходів та, вживаючи заходи забезпечення позову, слід враховувати, що такими заходами не повинні порушуватися права осіб, що не є учасниками справи, застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору.

Аналогічні правові висновки щодо застосування статей 136, 137 ГПК України, викладені у постановах Верховного Суду від 08.07.2022 у справі № 904/9691/21, від 24.06.2022 у справі № 904/8506/21, від 21.04.2022 у справі № 922/3109/21, від 21.10.2021 у справі № 910/20007/20, від 11.11.2020 у справі № 910/13709/19, від 26.10.2020 у справі № 907/477/20 та від 14.06.2018 у справі № 916/10/18.

Водночас якщо позивач звертається до суду з немайновою позовною вимогою, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку не має взагалі застосуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18.

Згідно з матеріалами справи станом на сьогодні власником 100 % статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО АУДИТ» є відповідач ОСОБА_2 .

Оскільки подання позову до ОСОБА_2 є дією, за результатами якої останній може бути позбавлений 100 % статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО АУДИТ», існує обґрунтований ризик з боку першого вчинення дій, зокрема таких як: продаж третім особам, надання в заставу тощо, що унеможливлять виконання рішення суду та в перспективі можуть призвести до численних судових позовів для відновлення прав ОСОБА_1 .

Що стосується обраного заявником способу захисту, то господарський суд вважає адекватним обраний спосіб захисту, що підтверджується, зокрема правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 23.02.2024 у справі № 910/9426/23.

Варто також звернути увагу на те, що накладення арешту на частку в статутному капіталі жодним чином не вплине на господарську діяльність Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО АУДИТ».

За таких обставин, господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви про забезпечення позову та вважає за належне таку заяву задовольнити.

З приводу зустрічного забезпечення, суд зазначає, що застосування означених заходів у відповідності до ч. 1 ст. 141 Господарського процесуального кодексу України є правом, а не обов`язком суду для реалізації якого, у даному випадку, у господарського суду достатні підстави відсутні.

Крім того, суд зазначає, що відповідач чи інша зацікавлена особа не позбавлені права та можливості звернутись до суду з окремим клопотанням про застосування заходів зустрічного забезпечення у відповідності до ст. 141 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. 136, ст. 137, ст. 140, ст. 234 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову за вх.№2-1207/24 від 18.07.2024 у справі № 916/3197/24 задовольнити.

2. Накласти арешт на частку ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО АУДИТ» (вул. Авдєєва-Чорноморського, будинок 2-Б, офіс 14, м. Одеса, 65016, ) у розмірі 100% статутного капіталу.

3. Заборонити ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ), або будь-яким іншим особам вчиняти дії, спрямовані на відчуження та/або розпорядження часткою у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО АУДИТ».

4. Заборонити всім суб`єктам державної реєстрації та державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, які уповноважені відповідно до законодавства України здійснювати реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, в т. ч. нотаріусам, іншим акредитованим суб`єктам, посадовим особам, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, проведення реєстраційних дій щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО АУДИТ» (вул. Авдєєва-Чорноморського, будинок 2-Б, офіс 14, м. Одеса, 65016, ), пов`язаних зі зміною розміру статутного капіталу, складу та відомостей про учасників, розміру їхніх часток, затвердження Статуту у новій редакції, внесення змін до Статуту, зміни кінцевого бенефіціарного власника; прийняття рішень про ліквідацію, реорганізацію (злиття, поділ) стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО АУДИТ».

Стягувачем за цією ухвалою є: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Боржником-1 за цією ухвалою є: Товариство з обмеженою відповідальністю «ЄВРО АУДИТ» (вул. Авдєєва-Чорноморського, будинок 2-Б, офіс 14, м. Одеса, 65016, ).

Боржником-2 за цією ухвалою є: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом та виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст.235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складання повної ухвали.

Повну ухвалу складено 22.07.2024

Суддя Деркач Тетяна Григорівна