СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

29 липня 2024 року м. Харків Справа № 913/266/20(374/269/21)

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Россолов В.В., суддя Слободін М.М., суддя Шутенко І.А.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ухвалу Ржищівського міського суду Київської області від 23.09.2021 у справі №374/269/21,

за позовом - ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 )

до відповідача - Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія" (місцезнаходження: вул. Сметаніна, буд. 3-А, м. Сєвєродонецьк, Луганська область, 93404)

про захист прав споживачів та стягнення заборгованості,

в межах справи №913/266/20 за заявою кредитора - Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮС-Металл" (місцезнаходження: вул. Чавдар Єлизавети, буд. 13, кв. 37, м. Київ, 02140)

до боржника - Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія" (місцезнаходження: вул. Сметаніна, буд. 3-А, м.Сєвєродонецьк, Луганська область, 93404)

про банкрутство,-

ВСТАНОВИВ:

17.09.2021 ОСОБА_1 звернувся до Ржищівського міського суду Київської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія" про захист прав споживачів та стягнення заборгованості за договором банківського вкладу.

Ухвалою Ржищівського міського суду Київської області від 23.09.2021 у справі №374/269/21 з метою забезпечення позову заборонено будь-яким державним реєстраторам у розумінні Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", а також іншим суб`єктам державної реєстрації, у тому числі, але не виклично нотаріусам, як спеціальним суб`єктам, на яких покладаються функції державного реєстратора юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Державному підприємству "Національні інформаційні системи" (ідентифікаційний код юридичної особи - 39787008), Міністерству юстиції України (ідентифікаційний код юридичної особи - 00015622) та його територіальним органам, у тому числі, але не обмежуючись, вчиняти (здійснювати) будь-які реєстраційні дії щодо Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія" (ідентифікаційний код юридичної особи: 05839888), а також будь-які дії, пов`язані із внесенням змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань реєстраційні дії та вносити записи щодо зміни місцезнаходження юридичної особи; зміни розміру статутного або складеного капіталу юридичної особи; зміни складу засновників, учасників юридичної особи; зміни відомостей про засновників, учасників юридичної особи; зміни відомостей про керівника та органи управління юридичної особи, що стосуються Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія" (ідентифікаційний код юридичної особи: 05839888).

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб з ухвалою Ржищівського міського суду Київської області від 23.09.2021 у справі №374/269/21 не погодився, звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати, ухвалити нове рішення, яким у застосуванні заходів забезпечення позову відмовити. Також апелянт просить суд апеляційної інстанції відстрочити оплату судового збору за подання апеляційної скарги.

Водночас, заявник апеляційної скарги просить визнати поважними причини пропуску строку та поновити Фонду гарантування вкладів фізичних осіб строк апеляційного оскарження ухвали Ржищівського міського суду Київської області від 23.09.2021 у справі № 374/269/21 (провадження про банкрутство (913/266/20 (374/269/21). Вказане клопотання обґрунтоване тим, що ні Фонд, ні ПАТ "Український інноваційний банк", ні уповноважена особа ФГВФО на продовження процедури виведення ПАТ "Укрінбанк" з ринку не є учасниками справи № 913/266/20 (374/269/21).

Оскільки апеляційна скарга надійшла до Східного апеляційного господарського суду без матеріалів справи №913/266/20 (374/269/21), ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 26.06.2024 витребувано у Господарського суду Луганської області матеріали справи №913/266/20 (374/269/21), відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження матеріалів справи до суду апеляційної інстанції.

На виконання ухвали суду до Східного апеляційного господарського суду надійшли справи №913/266/20(374/269/21).

Дослідивши матеріали справи та апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті апеляційного провадження слід відмовити виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" та частини 4 статті 11 Господарського процесуального кодексу України суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Сокуренко і Стригун проти України" від 20.07.2006 зазначив, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність (п.24). У рішенні у справі "Занд проти Австрії" висловлено думку, що термін "судом, встановленим законом" у пункті першому статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з [...] питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів".

У статті 124 Конституції України визначено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За змістом статті 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Згідно зі статтями 5, 7, 8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" правосуддя в Україні здійснюється виключно судами та відповідно до визначених законом процедур судочинства. Кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Право на доступ до суду реалізується на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожний із процесуальних кодексів встановлює обмеження щодо кола питань, які можуть бути вирішені в межах відповідних судових процедур. Зазначені обмеження спрямовані на дотримання оптимального балансу між правом людини на судовий захист і принципами юридичної визначеності, ефективності й оперативності судового процесу.

Судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі встановленого законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.

Стаття 129 Конституції України встановлює основні засади судочинства, до яких віднесено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно зі статтею 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" учасники справи, яка є предметом судового розгляду, та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Отже, Конституцією України та Законом України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено право особи на апеляційний перегляд справи.

Відповідно до частини 1 статті 25 Господарського процесуального кодексу України апеляційні господарські суди переглядають в апеляційному порядку судові рішення місцевих господарських судів, які знаходяться у межах відповідного апеляційного округу (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного господарського суду).

Частиною першої статті 254 ГПК України передбачено, що учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Згідно частини другої статті 254 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 255 цього Кодексу.

Водночас, судом апеляційної інстанції у господарських справах є апеляційний господарський суд, у межах апеляційного округу якого (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного господарського суду) знаходиться місцевий господарський суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується, якщо інше не передбачено цим Кодексом (частина 1 статті 253 Господарського процесуального кодексу України).

Тобто приписами чинного процесуального кодексу чітко визначено компетенцію апеляційних господарських судів, а саме, апеляційні господарські суди, яким є Східний апеляційний господарський суд, мають право переглядати лише судові рішення місцевих господарських судів, які знаходяться у межах відповідного апеляційного округу.

В даному випадку Фонд гарантування вкладів фізичних осіб звернувся до Східного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою на ухвалу Ржищівського міського суду Київської області від 23.09.2021 у справі №374/269/21, постановлену за результатами розгляду заяви про забезпечення позову в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до частин 1, 2 статті 352 Цивільного процесуального кодексу України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково. Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 353 цього Кодексу.

При цьому, згідно з приписами частини 1 статті 351 Цивільного процесуального кодексу України судом апеляційної інстанції у цивільних справах є апеляційний суд, у межах апеляційного округу якого (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду) знаходиться місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Судова колегія зазначає, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити безладного перебігу судового процесу (рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України").

Конвенція покликана гарантувати не теоретичні або примарні права, а права, які є практичними і ефективними. Це особливо стосується права на доступ до суду, зважаючи на помітне місце, відведене у демократичному суспільстві праву на справедливий суд (див. рішення у справах "Ейрі проти Ірландії", від 09.10.1979 року, п. 24, Series A N 32, та "Гарсія Манібардо проти Іспанії", заява № 38695/97, п.43, ECHR 2000-II).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Гарсія Манібардо проти Іспанії" від 15.02.2000 зазначалося, що спосіб, у який стаття 6 застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них (див., наприклад, Monnel and Morris v. the United Kingdom, рішення від 02.03.1987 року, серія A, N 115, с. 22, п. 56, а також Helmers v. Sweden, рішення від 29.10.1996, серія A, № 212-A, с.15, п. 31).

Так, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 175 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 261 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо апеляційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає апеляційному оскарженню.

За вказаних обставин, оскільки в даному випадку ухвала місцевого цивільного суду не підлягає апеляційному оскарженню до господарського суду апеляційної інстанції, колегія суддів вважає за необхідне відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ухвалу Ржищівського міського суду Київської області від 23.09.2021 у справі №374/269/21 (провадження про банкрутство (913/266/20 (374/269/21) на підставі пункту 1 частини 1 статті 261 Господарського процесуального кодексу України.

Наведені висновки узгоджуються з позицією Верховного Суду в ухвалах від 29.03.2024 у справі № 629/6554/23, від 30.03.3023 у справі № 390/1026/21.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 234, 235, 253, 254, 261 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ухвалу Ржищівського міського суду Київської області від 23.09.2021 у справі №374/269/21.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання. Порядок і строки її оскарження передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя В.В. Россолов

Суддя М.М. Слободін

Суддя І.А. Шутенко