СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

22 липня 2024 року м. Харків Справа № 917/85/24

Східний апеляційний господарський суд у складі судді: суддя Слободін М.М.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Малтекс-М (вх. № 1757 П/1) на рішення господарського суду Полтавської області від 10.04.2024 (дата складення повного судового рішення 10.04.2024), ухвалене суддею Безрук Т.М., без виклику представників сторін, у приміщенні господарського суду Полтавської області у справі №917/85/24

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Малтекс-М, м. Луцьк,

до Дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії Хліб України Миргородський комбінат хлібопродуктів № 1, м. Миргород, Полтавська область,

про стягнення 692 010,00 грн

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Полтавської області звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю Малтекс-М з позовом до Дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії Хліб України Миргородський комбінат хлібопродуктів № 1 про стягнення 692 010,00 грн штрафу за невиконання договору складського зберігання зерна №10072020 від 10.07.2020.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 10.04.2024 у справі №917/85/24 у позові відмовлено повністю.

Повне судове рішення складено 10.04.2024, отже, останнім днем встановленого ч.1 ст.256 ГПК України строку апеляційного оскарження судового рішення є 30.04.2024.

16.07.2024, тобто після закінчення вказаного строку та з істотним його пропуском, ТОВ Малтекс-М через систему "Електронний суд" подало до Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Полтавської області від 10.04.2024 у справі №917/85/24 повністю і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Малтекс-М про стягнення грошових коштів з Дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії Хліб України Миргородський комбінат хлібопродуктів № 1.

Також заявник подав клопотання (вх.№9402 від 16.07.2024), в якому просить поновити процесуальний строк для подачі апеляційної скарги. В обґрунтування клопотання заявник посилається на введення в Україні воєнного стану, зазначає, що Законом України від 15 березня 2022 року № 2120-IX унормовано, що воєнний стан може бути визнано поважною причиною для поновлення і продовження процесуальних строків; Рада суддів України 02.03.2022 року оприлюднила рекомендації роботи судів в умовах воєнного стану, серед яких визначено, що процесуальні строки, по можливості, продовжуються щонайменше до закінчення воєнного стану, крім того, 04.03.2022 видано наказ Голови Верховного Суду, згідно з яким встановлено особливий режим роботи й запроваджено відповідні організаційні заходи у якому зазначено, що запровадження воєнного стану на певній території є поважною причиною для поновлення процесуальних строків. Також апелянт вказує на те, що йому необхідно було вжити заходів щодо отримання додаткової інформації від відповідача, зокрема, у листі від 28.05.2024, що додається у якості доказів до апеляційної скарги.

Розглянувши зазначене клопотання, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до вимог частини 1 статті 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з ч.2 ст.256 ГПК України, учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Як вбачається з відомостей програми "Діловодство спеціалізованого суду", рішення Господарського суду Полтавської області від 10.04.2024 у справі №917/85/24 було доставлено до електронного кабінету ТОВ Малтекс-М 10.04.2024 о 19:45 год.

Відповідно до п.2 ч.6 ст.242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. Згідно з абз.2 ч.6 цієї ж статті, якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Отже, з урахуванням приписів зазначених процесуальних норм, суд зазначає, що датою вручення апелянту копії оскаржуваного рішення є 11.04.2024, відтак, останнім днем двадцятиденного строку, визначеного ч.2 ст.256 ГПК України, є 01.05.2024. Проте, як уже зазначалося, апеляційну скаргу подано 16.07.2024. Тобто, двадцятиденний строк з моменту отримання копії оскаржуваного рішення заявником також пропущено.

Згідно з ч.3 ст.256 ГПК України, строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (частина 1 статті 119 ГПК України).

З наведеного вбачається, що законодавець не передбачив обов`язок суду автоматично поновлювати пропущений строк за наявності відповідної заяви (клопотання) скаржника, оскільки в кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк був пропущений та чи підлягає він поновленню. Клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги повинно містити обґрунтування поважності пропуску цього строку. Поважними визнаються такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій. ГПК України не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку, і лише сам факт подання скаржником клопотання про поновлення строку не кореспондується з автоматичним обов`язком суду відновити цей строк.

У постанові від 12.07.2022 у справі 9/430-05-11867 Верховний Суд зауважив, що суд може відновити пропущений процесуальний строк лише у виняткових випадках, тобто причини відновлення таких строків повинні бути не просто поважними, але й мати такий характер, не зважати на який було би несправедливим і таким, що суперечить загальним засадам законодавства.

У даній справі №917/85/24 апелянт посилається виключно на введення в Україні воєнного стану, не зазначаючи про те, яким чином вказані обставини призвели до пропуску строку апеляційного оскарження, а лише цитуючи зміст норм Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану", а також зміст рекомендацій Ради суддів України від 02.03.2022 та наказу Голови Верховного Суду від 04.03.2022.

Однак сама по собі вказівка на норми права, наведення цитат із законодавчих актів та/або правових позицій не є підставою для визнання поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення. Вказівки та/або цитати не є тотожними з зазначенням/обґрунтуванням обставин як причин пропуску, так і поважності причин пропуску процесуального строку.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Частинами першою та четвертою статті 26 вказаного Закону встановлено, що правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. Створення надзвичайних та особливих судів не допускається.

У період дії воєнного стану не можуть бути припинені повноваження Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Національного банку України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, судів, органів прокуратури, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, розвідувальних органів та органів, підрозділи яких здійснюють контррозвідувальну діяльність (частина перша статті 10 Закону України "Про правовий режим воєнного стану").

Великою Палатою Верховного Суду у пункті 47 постанови від 10.11.2022 у справі №990/115/22 зазначено: "Введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду з позовами. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку".

Необхідно з`ясувати, в який саме строк заявник міг звернутися до суду з апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції та якими доказами підтверджується неможливість звернення до суду раніше, оскільки право на поновлення строку у зв`язку із запровадженим воєнним станом не може визнаватися безумовним і залежати тільки від факту його запровадження. Питання про можливість поновлення строку на апеляційне оскарження має вирішуватися з урахуванням конкретних обставин справи (див. пункт 34 постанови Верховного Суду від 28.10.2022 у справі № 904/3910/21).

Отже, Верховний Суд вказав, що ключовою ознакою поважності причин пропуску строку є причинно-наслідковий зв`язок між обставинами (зокрема, але не виключно, збройна агресія проти України) та неможливістю виконати конкретну процесуальну дію у строк, встановлений законом, ухвалою суду тощо. Сама по собі військова агресія проти України та введення воєнного стану на всій території України не може автоматично означати зупинення всіх процесуальних строків, визначених законом, або ж про автоматичне поновлення таких строків, незалежно від того, існує реальна можливість дотриматись їх чи ні. Військова агресія, воєнний стан як обставини непереборної сили можуть бути поважною причиною пропуску процесуального строку та підставою для його поновлення лише у разі, якщо саме внаслідок пов`язаних із ними обставинами не може виконати ті чи інші процесуальні дії. Таку правову позицію викладено Верховним Судом, зокрема, у постанові від 05.07.2023 у справі № 910/186/21.

Проте, як було встановлено вище, ТОВ Малтекс-М не надало жодних доказів на підтвердження того, що воно не могло своєчасно виконати відповідні процесуальні дії (подати апеляційну скаргу) саме внаслідок обставин, пов`язаних із військовою агресією та воєнним станом. Суд апеляційної інстанції також враховує, що вказане підприємство знаходиться у віддаленому від зони бойових дій місті Луцьку.

Також апелянт вказує на те, що йому необхідно було вжити заходів щодо отримання додаткової інформації від відповідача, що міститься у листі від 28.05.2024, доданому до апеляційної скарги.

Разом з тим, цей доказ не існував на дату ухвалення оскаржуваного рішення від 10.04.2024 що взагалі виключає можливість його прийняття судом апеляційної інстанції у порядку статті 269 ГПК України незалежно від причин неподання позивачем таких доказів (відповідне узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною, зокрема, в постанові від 09.04.2024 у справі № 908/145/23). Тому твердження апелянта про необхідність вжиття заходів щодо отримання цього доказу також не можуть бути визнані поважною причиною пропуску строку подання апеляційної скарги.

Отже, вказані апелянтом підстави для поновлення строку суд апеляційної інстанції не визнає поважними.

Згідно з ч.3, 4 ст.260 ГПК України, апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 261 цього Кодексу.

Отже, заявнику слід надати суду мотивоване клопотання про поновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги з урахуванням вищенаведених приписів процесуального законодавства.

Перевіркою матеріалів скарги також було встановлено, що апелянтом не дотримано вимог п.2 ч.3 ст.258 ГПК України, згідно з яким до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

У переліку додатків до скарги заявник зазначив про наявність таких доказів, однак фактично вказаний додаток відсутній - про що Східним апеляційним господарським судом складено акт №13-35/ 917/85/24 від 16.07.2024.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що з урахуванням суми позову та приписів пп 1, 4 п. 2 ч.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" сума судового збору за подання апеляційної скарги становить 15570,23 грн.

Водночас, відповідно до ч.3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Оскільки, як було встановлено вище, заявник подав апеляційну скаргу з використанням системи "Електронний суд", за подання вказаної скарги підлягає сплаті 12456,18 грн судового збору (15570,23 грн * 0,8).

Зазначений недолік має бути усунуто шляхом надання суду належних доказів сплати судового збору у зазначеному розмірі.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 174, 234, 258, 259, 260 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Малтекс-М (вх. № 1757 П/1) на рішення господарського суду Полтавської області від 10.04.2024 у справі №917/85/24 залишити без руху.

2. Встановити заявнику десятиденний строк з дня вручення йому копії даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги.

3. Роз`яснити апелянту, що у разі неусунення недоліків у строк, встановлений судом, буде застосовано процесуальні наслідки, визначені статтями 174, 260, 261 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя М.М. Слободін