ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2024 року м. Черкаси Справа № 925/703/24

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Спаських Н.М., із секретарем судового засідання Волна С.В., за участі представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Світ-А" (м. Васильків, Київська область) до товариства з обмеженою відповідальністю "Світ Ласощів" (м. Черкаси) про стягнення 1 062 647,25 грн.

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 1 062 647,25 грн. з яких: 974 216,00 грн. залишку основного боргу, 8 962,29 грн. інфляційних, 58 644,89 грн. як 3 % річних та 20 824,07 грн. пені на підставі договору поставки № 201023/002 від 20.10.2023, укладеного між сторонами у справі.

Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, явка представників сторін в засідання не визнана обов`язковою.

В останнє засідання представники сторін не з`явилися, направленим клопотанням по заяві від 28.07.24 позивач просить розгляд справи провести без своєї участі.

Представник позивача повідомив про підтримання ним позову, спір не врегульовано, а тому просить задовольнити його повністю.

Відзив на позов суду не направлено.

У відповідності до ст. 13,74 ГПК України кожна сторона повинна довести суду ті обставини, на які вона покладається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що позов підлягає лише до часткового задоволення, виходячи з наступного:

З матеріалів справи вбачається і суду не заперечено, що між сторонами у справі, ТОВ «СВІТ-А» (Продавець та Позивач) та ТОВ «СВІТ ЛАСОЩІВ» (Покупець та Відповідач), укладено договір поставки №201023/002 від 20.10.2023 (а.с. 10).

Договір підписано керівниками обох сторін та скріплено печатками підприємств.

За умовами п. 7.1. Договору він набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31 грудня 2024 року.

Згідно п.1.1. Договору Продавець зобов`язується поставити та передати у

власність Покупця цукор білий у мішкотарі ДСТУ 4623:2023 (надалі товар), а

Покупець зобов`язується прийняти Товар та здійснити його оплату за власні кошти на умовах даного Договору відповідно до видаткових накладних, які є його невід`ємною частиною.

Відповідно до п.1.2. Договору найменування, одиниці виміру та загальна кількість кожної партії Товару, що підлягає продажу за цим Договором, визначаються видатковими накладними на Товар.

Продавець зобов`язується поставити партію Товару Покупцю на умовах,

визначених додатково у Специфікаціях до даного Договору, підписаних Сторонами (п.3.1. Договору).

Покупець здійснює 100% оплату кожної партії Товару протягом 7 (семи)

календарних днів з моменту (дати) поставки кожної партії Товару згідно рахунку-фактури Продавця (п.5.1. Договору).

Сторонами у п. 4.1. Договору визначено, що ціна товару, кількість та загальна вартість партії товару визначається в Специфікаціях, що є невід`ємними частинами Договору, підписується сторонами та скріплюється печатками.

За своїм правовим змістом укладений між сторонами Договір є Договором поставки, який відповідає вимогам ст. 712 ЦК України.

Даною нормою передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Сторонами не надано доказів, до укладений між ними Договір визнавався недійсним чи був розірваний у спірний період.

Договір сторонами виконувався.

Як вбачається із наявних у справі доказів, протягом дії Договору, між сторонами укладено 14 специфікацій: №1 від 23.10.2023; №2 від 31.10.2023; №3 від 03.11.2023; №4 від 13.11.2023; №5 від 21.11.2023; №6 від 01.12.2023; №7 від 06.12.2023; №8 від 15.12.2023; №9 від 28.12.2023; №10 від 08.01.2024; №11 від 12.01.2024; №12 від 24.01.2024; №13 від 06.02.2024; №14 від 21.02.2024 (а.с. 12-24).

У Специфікаціях сторони погоджували: найменування товару, одиниці виміру, ціну, загальну вартість партії, а також кінцевий термін доставки товару, кінцеву дату оплати товару, адресу та дату доставки товару по кожній партії.

Останнім строком поставки товару за Специфікаціями є 22 лютого 2024 року, а оплати - 29 лютого 2024 року (Специфікація № 14 а.с. 21.02.2024).

Товар постачався на склад Покупця: м. Черкаси, вул. Чигиринська, 11.

На виконання Договору та Специфікацій, Продавцем проведено 100% поставки 14-ти відповідних партій Товару на загальну суму 7 376 328,00 грн. (а.с. 25-70 - видаткові накладні із ТТН на перевезення).

Факти поставки та отримання відповідачем кожної окремої партії Товару без зауважень щодо його кількості та якості підтверджуються наявними у справі первинними документами, в яких міститься посилання на укладений між сторонами Договір.

Позивач доводить, що за період дії Договору всього відповідачем на поточний рахунок позивача, в якості оплати за отриманий Товар згідно договору поставки №201023/002 від 20.10.2023, перераховано 6 402 112, 00 грн.

Факти перерахування коштів відповідачем підтверджуються виписками по банківському рахунку позивача, які ним додано до позову.

Доказів проведення оплати за товар у більшій сумі, ніж обліковує позивач, відповідачем суду не подано.

Актами звірки розрахунків за лютий і березень 2024 по Договору між сторонами (а.с. 51,52) уповноваженими особами обох сторін із засвідченням печатками підтверджено, що позивач поставив товар на суму 7 376 328,00 грн., а відповідач оплатив його лише на суму 6 352 112,00 грн.

Залишок боргу таким чином на 26.02.2024 становив 1 024 216,00 грн.

На час звернення до суду позивач просить стягнути з відповідача лише залишок основного боргу в розмірі 974 216,00 грн.

Доказів сплати цих коштів відповідач суду не надав, строк виконання зобов`язання по оплаті всього товару на час вирішення спору є таким, що настав.

Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч.1 ст.526 ЦК України).

Частина 1 ст.530 ЦК України передбачає, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Додатково до стягнення залишку коштів основного боргу позивач просить стягнути з відповідача ще й 8962,29 грн. інфляційних втрат, 58644,89 грн. як 3% річних та 20 824,07 грн. пені за прострочення розрахунків.

Згідно ст.4 ГПК України, юридичні особи мають право на звернення до

господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду.

Згідно п.8.2. Договору за несвоєчасну оплату товару згідно п.5.1. Договору (протягом 7 календарних днів з моменту поставки товару), Покупець сплачує Продавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на момент нарахування пені за кожний день прострочення оплати.

Така умова Договору відповідає ст. 1,3 ЗУ "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, якими передбачено, що умови щодо сплати пені встановлюються договором між сторонами, однак при сплаті пені її розмір не повинен перевищувати подвійну облікову ставку НБУ, яка діяла в період нарахування пені.

Крім того, за правилами ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування пені повинно припинитися через шість місяців з моменту виникнення права на пеню, якщо іншого строку нарахування не було обумовлено сторонами в Договорі.

Розрахунками боргу та нарахувань за прострочення його сплати позивач вказує, що несплаченими залишилися три накладні на поставку товару -

№ 18 від 26.01.2024 на суму 535 260,00 грн. (залишок 174 128,00 - а.с. 39).

№ 17 від 22.02 2024 на суму 268 128,00 грн. (залишок боргу 268 128,00 - а.с. 49 оборот:

№ 5 від 07.02.2024 на суму 531 960,00 грн. (залишок боргу 531 960,00 - а.с. 48)

Загальна сума залишку боргу 974 216,00 грн.

Позивач дотримався вимог закону про шестимісячний обмежувальний строк нарахування пені.

Розрахунок пені, який суд перевірив за калькуляторами Ліга -закон, є вірним за всіма накладними.

Однак загальна сума пені за розрахунками позивача (а.с. 7-9) становить 71961,40 грн., а позивач у прохальній частині позову просить стягнути лише 20 824,07 грн. пені і свої вимоги в цій частині не змінював у бік збільшення.

Таким чином до стягнення належить 20 824,07 грн. пені.

Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Дана відповідальність встановлена нормами чинного законодавства, тому для її застосування немає значення, чи продубльовано положення цієї статті ще й у Договорі між сторонами.

Враховуючи невиконання відповідачем зобов`язань з оплати прийнятого ним без зауважень Товару, позивач нараховує на прострочені кошти вартість інфляційних втрат та 3% річних по кожній накладній (а.с. 7-9), які суд перевірив за калькулятором Ліга-закон.

За належним обрахунком позивач міг би нарахувати за накладною № 18 борг по інфляційних в розмірі 2 801,93 грн., борг по інфляційних за накладною № 17 мав би становити 3 499,62 грн., а борг по інфляційних за накладною № 5 мав би становити 8 559,88 грн.

Свої вимоги в частині стягнення інфляційних втрат позивач не збільшував, тому розрахунки цього платежу суд приймає як належні. Однак загальна сума інфляційних за розрахунками позивача має становити 8 962,37 грн., а позивач просить стягнути лише 8962,29 грн. через помилки у загальному підрахунку цього боргу.

Розрахунки 3% річних є вірними за вказаними позивачем сумами основного боргу та періодами нарахування, однак їх загальна сума становить лише 7 507,56 грн., а не 58 644,89 грн. як безпідставно вказав у прохальній частині позову позивач.

Заперечень проти доводів та розрахунків позивача відповідач суду не надав, існування основного боргу, як підстави нарахування пені, інфляційних втрат та 3% річних не заперечив та не спростував.

Доказів сплати боргу за позовними вимогами відповідач суду не надав.

Отже суд приходить до висновку, що правові підстави позову позивачем доведені, строк виконання зобов`язання за всіма платежами є такими, що настали, борг не сплачено, однак до примусового стягнення з відповідача на користь позивача належить 974 216,00 грн. залишку основного боргу за товар, 8962,29 грн. інфляційних, 7 507,56 грн. як 3 % річних та 20 824,07 грн. пені на підставі договору поставки № 201023/002 від 20.10.2023, укладеного між сторонами у справі.

В решті вимог через помилки у розрахунках та безпідставні нарахування коштів до стягнення, позивачу слід відмовити.

На підставі ч. 9 ст. 129 ГПК України, оскільки спір виник через неправильні дії сторони відповідача, з відповідача на користь позивача слід стягнути 12 751,77 грн. на відшкодування сплаченого судового збору, до якого слід застосувати коефіцієнт 0,8 згідно положень ЗУ "Про судовий збір", оскільки позов подано через Електронний суд.

Керуючись ст. 238,240 ГПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Світ Ласощів" (код 03771732, м. Черкаси, вул. Чигиринська, 11) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Світ-А" (код 39721607, м. Васильків, Київська область, вул. Квітки Основ`яненка, 24 кв. 10) -- 974 216,00 грн. залишку основного боргу за товар, 8 962,29 грн. інфляційних, 7 507,56 грн. як 3 % річних, 20 824,07 грн. пені на підставі договору поставки № 201023/002 від 20.10.2023 та 12 751,77 грн. на відшкодування сплаченого судового збору.

В решті вимог у позові відмовити.

Наказ видати.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду протягом 20 днів.

Повне судове рішення складено 29 липня 2024

Суддя Н.М. Спаських