АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2024 року м. ОдесаСправа № 916/313/20
Південно-західного апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Аленіна О.Ю.

суддів: Колоколова С.І., Принцевської Н.М.

секретар судового засідання: Чеголя Є.О.

За участю представників учасників справи:

від Чорноморської філії ДП «АМПУ» - Тодорашко А.В. в порядку самопредставництва

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства Морський торговельний порт Чорноморськ

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 29.04.2024 (про затвердження звіту арбітражної керуючої Колмикової Т.О. про нарахування та виплату грошової винагороди, складену та підписану 09.05.2024, суддя Грабован Л.В.)

у справі №916/313/20

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю „Автотехцентр

до Товариства з обмеженою відповідальністю „Ренді

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ

Товариство з обмеженою відповідальністю „Автотехцентр звернулось до Господарського суду Одеської області з заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю „Ренді, посилаючись на неспроможність боржника виконати після настання встановленого строку грошових зобов`язань перед кредитором.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 25.02.2020 відкрито провадження у справі про банкрутство ТОВ „Ренді, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном, розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Сухініна С.В.

Відповідно до ухвали попереднього засідання від 31.03.2020 визнано вимоги кредиторів ТОВ „Автотехцентр, ДП „Морський торговельний порт „Чорноморськ у визначеному розмірі та порядку черговості.

Ухвалою господарського суду Господарського суду Одеської області від 09.06.2020 визнано вимоги до боржника Чорноморської філії ДП "Адміністрація морських портів України" та ТОВ "Морський технічний центр".

Постановою Господарського суду Одеської області від 07.07.2020 визнано банкрутом ТОВ „Ренді, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Сухініна С.В.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 03.11.2020 відсторонено арбітражного керуючого Сухініна С.В. від виконання повноважень ліквідатора ТОВ „Ренді, призначено ліквідатором ТОВ „Ренді арбітражного керуючого Колмикову Т.О.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 13.05.2021 визнано вимоги ДП "Адміністрація морських портів України" в особі Чорноморської філії ДП "Адміністрація морських портів України" (Адміністрація морського порту Чорноморськ) до ТОВ „Ренді.

До суду першої інстанції надійшло клопотання арбітражної керуючої Колмикової Т.О. про затвердження звіту про нарахування грошової винагороди за виконання повноважень у справі про банкрутство ТОВ „Ренді в сумі 562 985,71 грн. та витрат в сумі 3 594,50 грн., які частково оплачені в сумі 514,55 грн.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 18.05.2023 затверджено звіт арбітражного керуючого Колмикової Т. О. про нарахування грошової винагороди за виконання повноважень у справі про банкрутство ТОВ „Ренді в сумі 562 985,71 грн. та витрат в сумі 3 594,50 грн та стягнуто з Державного підприємства „Морський торговельний порт „Чорноморськ на користь арбітражної керуючої Колмикової Т.О. 517 969 грн. 95 коп., тощо.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.09.2023 ухвалу Господарського суду Одеської області від 18.05.2023 (про затвердження звіту арбітражного керуючого Колмикової Т.О. про нарахування грошової винагороди) по справі №916/313/20 в частині стягнення з кредиторів на користь арбітражного керуючого Колмикової Т.О. грошової винагороди та витрат (п.п. 2, 3, 4, 5) скасовано, в решті (п.1) ухвалу залишено без змін.

У лютому 2024 арбітражною керуючою Колмикової Т.О. надано до суду першої інстанції клопотання про затвердження звіту про нараховану основну грошову винагороду за період з 03.11.2020р. по 01.01.2024р. в сумі 647 089, 42 грн., яка є частково оплаченою в сумі 8569, 03 грн. та неоплаченою в сумі 638 520, 39 грн., та 3594, 50 грн. - понесені витрати в рамках справи про банкрутство ТОВ "Ренді", які є частково оплаченими в сумі 514, 55 грн. та в іншій частині в сумі 3079, 95 грн. є неоплачені; стягнення з кредиторів таких витрат та видачу наказів.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 29.04.2024 у цій справі затверджено звіт арбітражної керуючої Колмикової Т.О. про нараховану основну грошову винагороду, стягнуто винагороду з кредиторів.

В мотивах оскаржуваної ухвали суд першої інстанції зазначив, що ліквідатором банкрута при новому розгляді справи подано звіт ліквідатора з підтверджуючими документами, які свідчать про відсутність майна банкрута та будь-яких майнових активів, а тому оплата грошової винагороди арбітражного керуючого за період виконання повноважень ліквідатора у справі покладається на кредиторів.

Не погодившись із даною ухвалою до Південно-західного апеляційного господарського суду звернулось ДП Морський торговельний порт Чорноморськ з апеляційною скаргою в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Одеської області від 29.04.2024 по справі №916/313/20 про затвердження звіту про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат.

Свої вимоги скаржник обґрунтовує тим, що оскаржувана ухвала є безпідставною, необґрунтованою та незаконною, з наступних підстав.

Так, апелянт зазначає наступне:

- положенням Кодексу України з процедур банкрутства не передбачено покладення сплати винагороди арбітражного керуючого на кредитора, натомість така винагорода сплачується або за рахунок коштів авансованих заявником, або за рахунок коштів одержаних боржником;

- ліквідатором у порушення приписів Кодексу України з процедур банкрутства, не здійснено всієї повноти дій, спрямованих на виявлення та повернення активів боржника, зокрема стягнення субсидіарної відповідальності з відповідальних осіб у зв`язку із доведенням до банкрутства, за рахунок чого і має відшкодовуватись винагорода арбітражному керуючому.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 12.06.2024 відкрито апеляційне провадження у цій справі та призначено справу до розгляду на 17.07.2024.

Судом апеляційної інстанції отримано відзив на апеляційну скаргу від арбітражної керуючої Колмикової Т.О. в якому остання просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

В обґрунтування своїх заперечень арбітражна керуюча зазначає, що комітетом кредиторів ТОВ „Ренді було схвалено звіт ліквідатора про нарахування грошової винагороди та витрат понесених арбітражною керуючої.

Арбітражна керуюча Колмикова Т.О. вважає, що у зв`язку із відсутністю у боржника майнових активів, що унеможливлює здійснення оплати послуг арбітражного керуючого за рахунок майна боржника, здійснення оплати послуг арбітражного керуючого повинно відбуватися в порядку розподілу між кредиторами пропорційно визнаних кредиторських вимог.

Під час судового засідання від 17.07.2024 представник Чорноморської філії ДП "АМПУ" підтримав вимоги за апеляційною скаргою та наполягав на її задоволенні.

Арбітражна керуюча Колмикова Т.О. надала до суду апеляційної інстанції заяву в якій просила розглянуту справу за її відсутності.

Інші представники учасників справи у судове засідання по справі не з`явились, про причини неможливості з`явлення до суду апеляційної інстанції не повідомили, хоча були належним чином сповіщені про час, дату та місце розгляду справи.

Враховуючи належне повідомлення учасників справи про відкриття апеляційного провадження та призначення справи до розгляду, а також те, що явка представник учасників справи до суду не визнавалась обов`язковою, колегія суддів вирішила за можливе розглянути справу за їх відсутності, за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ст. 240 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет їх юридичної оцінки господарським судом Одеської області та проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до приписів ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Кодексу України з процедур банкрутства арбітражний керуючий користується усіма правами розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією, ліквідатора відповідно до законодавства, у тому числі має право отримувати винагороду в розмірі та порядку, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 30 КУзПБ, арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду. Грошова винагорода арбітражного керуючого складається з основної та додаткової грошових винагород.

Розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна або ліквідатора визначається в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останніх 12 місяців його роботи до відкриття провадження у справі, але не менше трьох розмірів мінімальної заробітної плати за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.

Сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відновлення відкриття провадження у справі.

У разі якщо процедура триває після закінчення авансованих заявником коштів, основна винагорода арбітражного керуючого сплачується за рахунок коштів, одержаних боржником - юридичною особою у результаті господарської діяльності, або коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі.

Витрати арбітражного керуючого, пов`язані з виконанням ним повноважень у справі, відшкодовуються в порядку, передбаченому цим Кодексом, крім витрат на страхування його професійної відповідальності за заподіяння шкоди, а також витрат, пов`язаних з виконанням таких повноважень у частині, в якій зазначені витрати перевищують регульовані державою ціни (тарифи) на відповідні товари, роботи, послуги чи ринкові ціни на день здійснення відповідних витрат або замовлення (придбання) товарів, робіт, послуг.

Кредитори можуть створювати фонд для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого. Порядок формування фонду та порядок використання його коштів визначаються рішенням комітету кредиторів та затверджуються ухвалою господарського суду.

Господарський суд за заявою кредитора має право зменшити розмір грошової винагороди арбітражного керуючого, у разі, якщо середньомісячна заробітна плата керівника боржника є надмірно високою порівняно з мінімальним розміром заробітної плати.

Звіт арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат має бути схвалений зборами кредиторів (у процедурі банкрутства фізичної особи) чи комітетом кредиторів (у процедурі банкрутства юридичної особи), а в частині витрат, що стосуються заставного майна, - забезпеченим кредитором.

Звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за підсумками процедур розпорядження майном, санації, ліквідації, реструктуризації заборгованості, погашення боргів подається арбітражним керуючим до господарського суду за п`ять днів до закінчення відповідної процедури, розглядається судом та затверджується ухвалою, що може бути оскаржена у встановленому порядку.

Як вбачається з наявних матеріалів справи, ухвалою Господарського суду Одеської області від 03.11.2020, серед іншого, призначено ліквідатором ТОВ „Ренді арбітражну керуючу Колмикову Т.О.

01.02.2024 арбітражною керуючою Колмиковою Т.О. було подано до суду першої інстанції клопотання про затвердження звіту про нараховану основну грошову винагороду за період з 03.11.2020р. по 01.01.2024р. в сумі 647 089, 42 грн., яка є частково оплаченою в сумі 8569, 03 грн. та неоплаченою в сумі 638 520, 39 грн., та 3594, 50 грн. - понесені витрати в рамках справи про банкрутство ТОВ "Ренді", які є частково оплаченими в сумі 514, 55 грн. та в іншій частині в сумі 3079, 95 грн. є неоплачені; стягнення з кредиторів таких витрат та видачу наказів.

У відповідності до наданого звіту за виконання повноважень ліквідатора ТОВ «РЕНДІ» з 03.11.2020 по 01.01.2024 основна грошова винагорода арбітражної керуючої Колмикової Т.О. становить 647 089, 42 грн., яка є частково оплаченою в сумі 8569, 03 грн. та неоплаченою в сумі 638 520, 39 грн.

Із даного звіту вбачається, що арбітражною керуючою Колмиковою Т.О. розрахунок основної грошової винагороди здійснено виходячи із приписів ст. 30 КУзПБ, якою визначено мінімальний розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень ліквідатора у сумі не менше трьох розмірів мінімальної заробітної плати за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.

Також, під час виконання повноважень ліквідатора ТОВ «РЕНДІ» арбітражною керуючою Колмиковою Т.О. понесено витрати, які складаються із відправлення поштової кореспонденції та сплати судового збору, у загальному розмірі 3594,50 грн, що підтверджується доданими до звіту доказами. Такі витрати були оплаченими частково, а саме у розмірі 514,55 грн. Відтак, неплаченими залишаються витрати у розмірі 3079,95 грн.

Як вбачається із доданого арбітражною керуючою Колмиковою Т.О. до звіту протоколу засідання комітету кредиторів від 30.12.2022 комітетом кредиторів схвалено звіт арбітражної керуючої Колмикової Т.О. про нарахування грошової винагороди за період з 03.11.2020 по 01.12.2022 у сумі 462 485,71 грн, а також витрат понесених в межах справи про банкрутство ТОВ «РЕНДІ» у сумі 3594,50 грн (т.9, а.с. 102-105).

Крім того, під час засідання комітету кредиторів від 15.05.2023 комітетом кредиторів розглянуто та схвалено звіт арбітражної керуючої Колмикової Т.О. про нарахування грошової винагороди за період з 01.12.2022 по 01.05.2022 у сумі 100 500 грн (т.9, а.с. 100-101).

Судова колегія наголошує на тому, що ухвалою Господарського суду Одеської області від 18.05.2023 затверджено звіт арбітражної керуючої Колмикової Т.О. про нарахування грошової винагороди за виконання повноважень у справі про банкрутство ТОВ „Ренді в сумі 562 985,71 грн. та витрат в сумі 3 594,50 грн.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.09.2024 у цій справі, ухвала суду першої інстанції в частині затвердження звіту арбітражного керуючого Колмикової Т.О. про нарахування грошової винагороди залишена без змін.

Отже звіт арбітражної керуючої Колмикової Т.О. про нарахування грошової винагороди за період з 03.11.2020 по 01.05.2023 в сумі 562 985,71 грн. та витрат в сумі 3 594,50 грн. вже був предметом розгляду судів першої та апеляційної інстанції та судами його визнано обґрунтованим та таким, що підлягає затвердженню.

Щодо звіту арбітражної керуючої Колмикової Т.О. про нарахування грошової винагороди за період з 01.05.2023 по 01.01.2024 у сумі 84 103,71 грн, судова колегія відзначає, що звіт в цій частині є правомірним, оскільки нарахування винагороди здійсненні з урахуванням приписів ст. 30 КУзПБ, у мінімально визначеному розмірі основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень ліквідатора.

При цьому, судова колегія зазначає, що така грошова винагорода нарахована арбітражною керуючою у зв`язку із скасуванням судом апеляційної інстанції ухвали суду місцевого господарського суду про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу, направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, що відповідно зумовило необхідність виконання арбітражною керуючою Колмикової Т.О. повноважень ліквідатора боржника.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що в силу приписів ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства, звіти про нарахування грошової винагороди були належним чином доведені до відома кредиторів боржника та погоджені останнім.

Як вбачається з наявних матеріалів справи, арбітражною керуючою Колмиковою Т.О. неодноразово скликалось засідання комітету кредиторів, зокрема задля розгляду та затвердження звіту ліквідатора про нарахування та виплату грошової винагороди, однак такі засідання не відбулись через відсутність кворуму. При цьому, усіх членів комітету кредиторів, у тому числі й ДП Морський торговельний порт Чорноморськ було належним чином повідомлено про проведення таких зборів, однак останніми такі збори проігноровано та питання щодо затвердження звіту не вирішено (т.13, а.с.47-68).

Колегія суддів зауважує на тому, що у наявних матеріалах справи відсутні будь-які скарги, зокрема й від ДП Морський торговельний порт Чорноморськ на дії чи бездіяльність арбітражної керуючої Колмикової Т.О. під час виконання останньою повноважень ліквідатора ТОВ «РЕНДІ».

Навпаки, наявні матеріали справи свідчать про те, що представник апелянта ДП Морський торговельний порт Чорноморськ був присутнім під час проведення засідань комітету кредиторів 30.12.2022 а 15.05.2023 та жодних зауважень щодо роботи арбітражної керуючої Колмикової Т.О., нарахованих сум основної грошової винагороди та витрат не висловлював, а комітетом кредиторів прийнято без жодних зауважень звіти арбітражної керуючої Колмикової Т.О. про нарахування основної грошової винагороди за період з 03.11.2020 по 01.05.2023 в сумі 562 985,71 грн. та витрат в сумі 3 594,50 грн.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає обґрунтованим висновком місцевого господарського суду щодо необхідності затвердження звіту арбітражної керуючої Колмикової Т.О. про нарахування основної грошової винагороди та понесених витрат.

Щодо стягнення основної винагорода и витрат понесених арбітражною керуючою Колмиковою Т.О. з кредиторів, пропорційно визнаним судом кредиторським вимогам, колегія суддів зазначає таке.

Пункт 14.1.226. ст. 14 Податкового кодексу України визначає: самозайнята особа - платник податку, який є фізичною особою - підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності.

Незалежна професійна діяльність - участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, приватних виконавців, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб;

Отже, відповідно до приписів Податкового кодексу України поняття незалежна професійна діяльність визначене через термін "самозайнята особа".

Статтею 178 Податкового кодексу України встановлено, що особи, які мають намір здійснювати незалежну професійну діяльність, зобов`язані стати на облік в органах державної податкової служби за місцем свого постійного проживання як самозайняті особи.

Отже, надання послуг арбітражного керуючого, як суб`єкта незалежної професійної діяльності, відбувається на платній основі.

Згідно з частинами 1, 4, 7 статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Європейський Суд з прав людини (рішення від 28.03.2006 за заявою №31443/96 у справі "Броньовський проти Польщі") зазначив, що принцип верховенства права зобов`язує державу поважати і застосовувати запроваджені нею закони, створюючи правові й практичні умови для втілення їх в життя.

Кодексом України з процедур банкрутства передбачено декілька джерел для здійснення оплати послуг арбітражного керуючого/розпорядника майна, керуючого санацією ліквідатора, разом з тим Кодекс не містить заборони здійснювати таку оплату за рахунок коштів кредиторів.

При цьому, відмова від авансування, відсутність майна у боржника або ж відсутність інших джерел для покриття витрат на виплату винагороди арбітражному керуючому можна розцінювати як примушування до безоплатної праці, що забороняється та прирівнюється до рабства в контексті ст. 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та інших міжнародних актів (зокрема, Конвенції 1926 р. про заборону рабства, Конвенції Міжнародної організації праці про примусову чи обов`язкову працю 1930 р. ратифіковану Україною 10.08.1956 р., Конвенції Міжнародної організації праці № 105 про скасування примусової праці 1957 р. ратифіковану Україною 05.10.2000 р.), резолюції Економічної і Соціальної Ради ООН (ЕКОСОС) 1996 р. тощо) та суперечить ст. 43 Конституції України.

Таким чином, надання послуг арбітражного керуючого відбувається виключно на платній основі. Законодавством не передбачено випадків здійснення своїх повноважень арбітражним керуючим безоплатно (Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.07.2020 по справі №918/454/18).

Виходячи з аналізу наведених норм, у випадку, коли оплата послуг арбітражного керуючого здійснюється не за рахунок коштів, одержаних від продажу майна боржника, чи коштів, одержаних у результаті виробничої діяльності боржника у зв`язку з відсутністю таких коштів, то оплата послуг арбітражного керуючого, зокрема ліквідатора, має здійснюватись за рахунок коштів кредиторів, виходячи із принципу пропорційності їх грошовим вимогам (аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 30.01.2019 у справі №910/32824/15).

Також суд зазначає, що законодавець не ставить порядок розподілу витрат на оплату послуг арбітражного керуючого/розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора в залежність від обсягу його діяльності (за умови достатності та відповідності цих дій вимогам Кодексу України з процедур банкрутства), від розміру задоволених вимог кредиторів у справі, майнового стану кредитора у справі про банкрутство, правового статусу кредитора (особа, заснована на приватній чи державній формі власності, державний орган, громадська організація тощо), від джерел фінансування того чи іншого кредитора, а також від майнових результатів роботи арбітражного керуючого у справі про банкрутство.

Тобто, не виявлення ліквідатором в процедурі ліквідації боржника його майна, інших активів та грошових коштів, за умови встановленого судом факту повноти та належності виконання ним своїх обов`язків у цій процедурі, жодним чином не впливає на оплату його послуг.

При цьому, правомірним є покладення оплати грошової винагороди та витрат арбітражного керуючого за період виконання повноважень ліквідатора у справі на кредиторів лише у зв`язку з відсутністю у банкрута будь-яких майнових активів.

Встановивши факт невиконання кредиторами у добровільному порядку обов`язку щодо оплати послуг арбітражного керуючого, господарський суд приймає рішення про примусове стягнення з таких кредиторів відповідних грошових сум шляхом винесення ухвали та видачі судового наказу.

Дана правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 01.08.2018 у справі №912/1783/16 та від 04.10.2018 у справі №916/1503/17.

Так в межах даної справи судом першої інстанції було розглянуто та схвалено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс боржника, за результатами такого розгляду було встановлено відсутність у боржника будь-яких майнових активів (грошових коштів, рухомого та нерухомого майна, тощо), за рахунок якого можливо було б здійснити й тому числі погашення основної грошової винагороди арбітражної керуючої Колмикової Т.О. та витрат понесених останньою під час ліквідаційної процедури.

Також, як свідчать наявні матеріали справи, кредитори не створювали фонд для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого.

З огляду на таке, судова колегія погоджується із висновком місцевого господарського суду щодо необхідності покладення оплати грошової винагороди та витрат арбітражної керуючої Колмикової Т.О. за період виконання повноважень ліквідатора у справі на кредиторів, пропорційно задоволеним грошовим вимогами останніх.

Колегія суддів відхиляє твердження апелянта з приводу того, що положенням Кодексу України з процедур банкрутства не передбачено покладення сплати винагороди арбітражного керуючого на кредитора, оскільки як вже було вказано вище, Кодекс не містить заборони здійснювати таку оплату за рахунок коштів кредиторів, а тому у випадку, коли оплата послуг арбітражного керуючого здійснюється не за рахунок коштів боржника, така оплата має здійснюватись за рахунок коштів кредиторів, що неодноразово підтверджено практикою Верхового Суду з цього питання.

Спростовуються наявними матеріалами справи й твердження апелянта про те, що ліквідатором у порушення приписів Кодексу України з процедур банкрутства, не здійснено всієї повноти дій, спрямованих на виявлення та повернення активів боржника, оскільки як вже було вказано вище ухвалою суду першої інстанції від 29.04.2024, яка залишена без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду у цій справі, було достеменно встановлено відсутність у боржника будь-яких майнових активів, які можливо було з спрямувати на погашення грошової винагороди та витрат арбітражної керуючої Колмикової Т.О.

З огляду на таке, порушення наведені апелянтом не знайшли свого підтвердження, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваної ухвали.

Згідно з статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Тому інші доводи скаржника, що викладені в апеляційні скарзі, колегія суддів не бере до уваги, оскільки вони не спростовують вірних висновків суду першої інстанції щодо наявності підстав для затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу, а також закриття провадження по справі.

Статтею 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відтак, колегія суддів вважає, що наведені скаржниками порушення допущені судом першої інстанції не знайшли свого підтвердження, а тому підстави для скасування ухвали Господарського суду Одеської області від 29.04.2024 (про затвердження звіту арбітражної керуючої Колмикової Т.О. про нарахування та виплату грошової винагороди) відсутні, що зумовлює залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваної ухвали без змін.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд судового рішення покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу Господарського суду Одеської області від 29.04.2024 у справі №916/313/20 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова, згідно ст. 284 ГПК України, набуває законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного суду у випадках передбачених Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст постанови складено та підписано 22.07.2024.

Головуючий суддя Аленін О.Ю.

Суддя Колоколов С.І.

Суддя Принцевська Н.М.