ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"18" липня 2024 р.м. Одеса Справа № 916/2530/24
Господарський суд Одеської області у складі судді Деркач Т. Г.

розглянувши заяву Акціонерного товариства Банк Кредит Дніпро про забезпечення позову за вх.№2-1197/24 від 16.07.2024

у справі №916/2530/24

за позовом: Акціонерного товариства Банк Кредит Дніпро

до відповідачів: 1. Товариства з обмеженою відповідальністю Ліга-50

2. ОСОБА_1

3. ОСОБА_2

про солідарне стягнення заборгованості у розмірі 2 490 161,66 грн

В С Т А Н О В И В:

Акціонерне товариство Банк Кредит Дніпро звернулося до Господарського суду Одеської області з позовною заявою про солідарне стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Ліга-50, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором № 241221-АТ від 24.12.2021, яка станом на 03.06.2024 становить 2 490 161,66 грн, з яких: 226 149,61 грн залишок нарахованих строкових відсотків ФРП; 2 161 502,00 грн залишок простроченого кредиту; 99 510,05 грн залишок прострочених відсотків.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем-1 зобов`язань за кредитним договором № 241221-АТ від 24.12.2021 та відповідачами 2, 3 зобов`язань за договорами поруки №241221-П/3 та №241221-П/4 від 24.12.2021.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 11.06.2024 (суддя Петренко Н. Д.) прийнято позовну заяву Акціонерного товариства Банк Кредит Дніпро до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/2530/24. Справу ухвалено розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 10.09.2024 о 10:30 год.

16.07.2024 за вх.№2-1197/24 Господарським судом Одеської області одержано заяву про забезпечення позову, в якій Акціонерне товариство Банк Кредит Дніпро просить суд:

- накласти арешт на грошові кошти, які знаходяться на всіх рахунках у всіх банківських або інших фінансово-кредитних установах, та на майно (рухоме та нерухоме) ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЛІГА-50» в межах суми позову у розмірі 2 490 161,66 гривень до виконання рішення суду у цій справі;

- накласти арешт на грошові кошти, які знаходяться на всіх рахунках у всіх банківських або інших фінансово-кредитних установах, та на майно (рухоме та нерухоме) ОСОБА_1 в межах суми позову у розмірі 2 490 161,66 грн до виконання рішення суду у цій справі;

- накласти арешт на грошові кошти, які знаходяться на всіх рахунках у всіх банківських або інших фінансово-кредитних установах, та на майно (рухоме та нерухоме) ОСОБА_2 в межах суми позову у розмірі 2 490 161,66 грн до виконання рішення суду у цій справі.

В обґрунтування вжиття заходів забезпечення позову позивач покликається на те, що у зв`язку з невиконанням відповідачем-1 умов Кредитного Договору, останньому було направлено вимогу щодо повернення отриманого кредиту та відсотків за його користування в строк до 27.05.2024 (включно). Проте свої зобов`язання відповідач-1 так і не виконав.

Також з метою забезпечення належного виконання зобов`язань за кредитним договором № 241221-АТ від 24.12.2021, між позивачем та ОСОБА_1 , а також між позивачем та ОСОБА_2 було укладено договори поруки № 241221-П/3 №241221-П/4 від 24.12.2021. В свою чергу, у зв`язку з порушенням відповідачем-1 основного зобов`язання за кредитним договором, позивач звернувся до відповідачів 2, 3 з вимогами про виконання кредитних зобов`язань за відповідача-1, у порядку та строки, зазначених у відповідних вимогах. Однак погашення кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами з боку відповідачів 2, 3 не відбулось, що свідчить про порушення зобов`язань за договорами поруки.

Позивач вважає, що всі поручителі вже зараз ухиляються від виконання свого обов`язку і не реагують на вимоги позивача, хоча інформація з реєстру нерухомого майна свідчить, що кожен з поручителів має майнові можливості для виконання зобов`язань. Такі обставини свідчать про те, що поручителі не зацікавлені у погашенні боргу і у разі задоволення позову так само ухилятимуться від виконання рішення суду.

Окрім того, позивач звертає увагу суду на те, що Державний реєстр обтяжень рухомого майна містить інформацію про зобов`язання фізичної особи ОСОБА_2 перед третьою особою ТОВ «УЛФ-ФІНАНС» в розмірі 450 407,00 грн (номер реєстраційного запису про обтяження 30389071). Крім того, Державний реєстр обтяжень рухомого майна містить інформацію про значні зобов`язання (борги) позичальника ТОВ «ЛІГА-50» перед третіми особами.

Також позивач вказує на те, що як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 2 га в Олексіївській с/раді Миколаївського району Одеської області. ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 6,9501 га в Миколаївському районі Одеської області; земельної ділянки площею 2 га в Олексіївській с/раді Миколаївського району Одеської області; квартири АДРЕСА_1 . ТОВ «Ліга-50» є власником наступних об`єктів нерухомого майна: нежитлової будівлі, площею 1356,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ; складу зернового №1, загальною площею 652,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 ; будівлі навісу току для обробітку і зберігання зерна, загальною площею 1731,4 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .

Позивач вважає, що у зв`язку з тим, що станом на сьогодні процедура відчуження нерухомого майна є досить швидкою, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ТОВ «Ліга-50», розуміючи невідворотність настання майнової відповідальності за рішенням суду, з метою уникнення такої відповідальності можуть за дуже короткий проміжок часу здійснити відчуження належних їм об`єктів нерухомого майна, що в подальшому зробить неможливим виконання рішення суду про стягнення заборгованості. За таких обставин, права та інтереси АТ БАНК КРЕДИТ ДНІПРО будуть незахищеними, а інститут судового захисту виявиться неефективним.

Що стосується пропозицій зустрічного забезпечення, то позивачем зазначено, що така пропозиція відсутня.

Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 22.02.2021р. для розгляду вказаної заяви визначено головуючий суддя: Петренко Н.Д.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.07.2024 на підставі розпорядження від 17.07.2024 №192 щодо призначення повторного автоматичного розподілу заяви, у зв`язку із перебуванням судді Петренко Н. Д. у відпустці з 01.07.2024 по 30.08.2024 для розгляду вказаної заяви визначено наступний склад суду Господарського суду Одеської області: головуючий суддя Деркач Т. Г.

Згідно зі статтею 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 ГПК України заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Інститут вжиття заходів забезпечення позову є одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту.

Забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Відповідно до статті 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Зі змісту вказаної норми вбачається, що під час розгляду заяви про застосування такого заходу забезпечення позову як накладення арешту на майно та/або грошові кошти, суд має виходити з того, що цей захід забезпечення обмежує право особи користуватись та розпоряджатись грошовими коштами та/або майном, а тому може застосуватись у справі, у якій заявлено майнову вимогу, а спір вирішується про визнання права (інше речове право) на майно, витребування (передачу) майна, грошових коштів або про стягнення грошових коштів.

Як встановлено судом, предметом позову у цій справі є вимога майнового характеру про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості у розмірі 2 490 161,66 грн.

В свою чергу, позивач, обґрунтовуючи необхідність вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту як на грошові кошти відповідачів, так і на майно останніх, посилається на те, що відповідачі діють недобросовісно, отримавши кредитні кошти, ухиляються від виконання своїх зобов`язань за кредитним договором, договорами поруки, що у своїй сукупності беззаперечно доводить той факт, що відповідачі можуть вчинити дії задля унеможливлення виконання рішення і у цій справі, можуть здійснити відчуження свого нерухомого та рухомого майна, перереєструвати його на споріднених осіб, в результаті чого стане неможливим виконання рішення суду у цій справі про стягнення заборгованості.

Згідно з правовим висновком, викладеним постанові Верховного Суду у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.03.2023 у cправі № 905/448/22, у випадку подання позову про стягнення грошових коштів можливість відповідача в будь-який момент як розпорядитися коштами, які знаходяться на його рахунках, так і відчужити майно, яке знаходиться у його власності, є беззаперечною, що в майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача. За таких умов вимога надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права відповідача в будь-який момент розпорядитися своїм майном) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін.

У постанові Верховного Суду від 06.10.2022 у справі №905/446/22 зазначено, що у разі звернення із позовом про стягнення грошових коштів саме відповідач має доводити недоцільність чи неспівмірність заходів забезпечення, вжиття яких просить в суду позивач, зокрема і ту обставину, що застосовані заходи забезпечення позову створять перешкоди його господарській діяльності. У вирішенні питання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти чи майно відповідача, суд повинен дотриматися розумного балансу між необхідністю забезпечити можливе майбутнє виконання судового рішення та неприпустимістю блокування господарської діяльності відповідача з огляду на значний розмір заявленого у позовній заяві боргу.

Отже, із врахуванням наданих позивачем до заяви про забезпечення позову доказів, господарський суд погоджується із позивачем, що такий захід забезпечення позову як накладення арешту на майно та грошові кошти відповідачів у межах суми 2490 161, 66 грн забезпечить реальне виконання судового рішення у разі задоволення позову, оскільки виконання в майбутньому судового рішення у справі про стягнення грошових коштів, у разі задоволення позовних вимог, безпосередньо пов`язане з обставинами наявності у боржників присудженої до стягнення суми заборгованості. Арешт майна, який накладається судом для забезпечення позову про стягнення грошових коштів, має на меті подальше звернення стягнення на таке майно у разі задоволення позову та відсутністю у боржників грошових коштів. Можливість накладення арешту на майно, не обмежуючись грошовими коштами відповідачів, в порядку забезпечення позову у спорі про стягнення грошових коштів є для позивача додатковою гарантією того, що рішення суду у разі задоволення позову буде реально виконане та позивач отримає задоволення своїх вимог. Крім того, у разі задоволення позову у справі про стягнення грошових коштів боржники матимуть безумовну можливість розрахуватись із позивачем, за умови наявності у них грошових коштів у необхідних для цього розмірах, без застосування процедури звернення стягнення на майно боржників.

Тобто, забезпечення позову в даному випадку виступає запорукою виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог, а тому вимоги заяви про забезпечення позову є співмірними позовним вимогам.

Водночас господарський суд звертає увагу позивача, що накладення арешту як на кошти, так і на майно відповідачів, зокрема на кожного у повній сумі спору по 2 490 161,94 грн, матиме наслідком потрійного забезпечення позовних вимог, що суперечить вимогам закону стосовно співмірності заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами.

За таких обставин, господарський суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви позивача про забезпечення позову.

При цьому суд зазначає, що вжиття заходів забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуальних прав сторін, оскільки мета забезпечення позову це негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення, а також перешкоджання завдання шкоди позивачу. Заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер і зберігають свою дію до вирішення спору по суті.

Окрім того, арешт коштів на рахунках означає, що грошові кошти залишаються у власності відповідачів і знерухомлюються з метою недопущення виведення грошових коштів з рахунків боржника й уникнення виконання судового рішення у майбутньому, якщо судове рішення буде постановлено на користь позивача. Тобто, можливість боржника розпоряджатися грошовими коштами обмежується лише на певний час і лише щодо частини коштів, якої стосується спір. Таке саме стосується й арешту майна відповідачів, яким обмежується лише право розпорядження відповідачами відповідним майном.

Щодо можливості забезпечення позову як шляхом накладення арешту на грошові кошти, так і шляхом накладення арешту на майно відповідачів, то відповідний правовий висновок щодо такої можливості викладений у постанові Верховного Суду у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.03.2023 у cправі № 905/448/22.

Щодо зустрічного забезпечення, то законом не встановлено обов`язку суду вимагати від особи, яка звертається із заявою про забезпечення позову забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (ч. 1 ст. 141 ГПК України). Відповідна вимога лише може висуватися судом з урахуванням обставин справи, але не визначається як неодмінна умова забезпечення позову.

Керуючись ст. 136, ст. 137, ст. 140, ст. 234, ст. 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Заяву Акціонерного товариства Банк Кредит Дніпро про забезпечення позову за вх.№2-1197/24 від 16.07.2024 у справі №916/2530/24 задовольнити частково.

2. Вжити заходи забезпечення позову у справі №916/2530/24/24 шляхом накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на всіх рахунках у всіх банківських або інших фінансово-кредитних установах, та на майно (рухоме та нерухоме) Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІГА-50» (67000, Одеська область, Миколаївський р-н, смт Миколаївка, вул. Карпішина, буд. 70, ), ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 ( АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_2 ) в межах суми позову у розмірі 2 490 161,66 грн до виконання рішення суду у цій справі.

Стягувачем за цією ухвалою є: Акціонерне товариство БАНК КРЕДИТ ДНІПРО (01033, м. Київ, вул. Жилянська, буд. 32; ).

Боржником-1 за цією ухвалою є: Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛІГА-50» (67000, Одеська область, Миколаївський р-н, смт Миколаївка, вул. Карпішина, буд. 70, ).

Боржником-2 за цією ухвалою є: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Боржником-3 за цією ухвалою є: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом та виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст.235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складання повної ухвали.

Повну ухвалу складено 18.07.2024

Суддя Деркач Тетяна Григорівна