ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2024 року Справа № 906/95/24

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Гудак А.В., суддя Петухов М.Г. , суддя Мельник О.В.

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" на рішення Господарського суду Житомирської області від 15.03.2024 в частині відмови у стягненні 63 000,00 грн. штрафу у справі №906/95/24 (суддя Тимошенко О.М., м.Житомир, повний текст складено 15.03.2024)

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бердичівський машремальянс"

про стягнення 92700 грн.

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" звернулось до Господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Бердичівський машремальянс" 92 700,00 грн. штрафу за несвоєчасне виконання зобов`язання по Договору поставки №ПР/Т-23400/НЮ від 19.06.2023, з яких: 29 700 грн штраф за прострочення виконання зобов`язання у розмір 0,1% від суми невиконаного зобов`язання, 63 000 грн штраф за прострочення зобов`язання понад 30 днів у розмірі 7% від вартості несвоєчасно виконаного зобов`язання.

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 15.03.2024 у справі №906/95/24 позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Бердичівський машремальянс" на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" 23 400,00 грн штрафу, 764,35 грн судового збору. Відмовлено в задоволенні позову в частині стягнення 69 300,00 грн. штрафу.

Не погоджуючись частково з ухваленим рішенням, Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" звернулось з апеляційною скаргою в якій просить скасувати рішення Господарського суду Житомирської області від 15.03.2024 року у справі №906/95/24 частково та прийняти нове рішення, яким задовільнити позовні вимоги АТ «Укрзалізниця » в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» в частині стягнення додаткового штрафу у розмірі 63 000,00 грн.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, позивач посилається на те, що суд рахує днем виконання робіт день доставки вантажу з посиланням на товаро-транспортну накладну. Зазначає, що суд першої інстанції хоч і посилався на п. 3.8 Договору, але не дослідив, чи були проведені пусконалагоджувані роботи, про які має з`явитися відповідний запис в паспорті скатопідйомника. Позивач зазначає, що у всякому разі, день доставки механізму ні як не є днем надання послуг, так як можливість використання скатопідйомника за призначенням має бути перевірена додатковими дослідженнями.

Скаржник звертає увагу, що з метою забезпечення безпеки життя та здоров`я працівників залізничного транспорту, споживачів транспортних послуг, їх майна, навколишнього природного середовища, недопущення нанесення економічних збитків, уся продукція, що закуповується для потреб філії і безпосередньо впливає на безпеку руху, якість ремонту рухомого складу, колії та інших технічних засобів залізничного транспорту, повинна підлягати вхідному контролю, порядок проведення якого врегульовано інструкцією про організацію та порядок проведення вхідного контролю якості продукції в структурних підрозділах регіональної філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Українська залізниця», затвердженою наказом директора регіональної філії «Придніпровська залізниця» 07.11.2016 №646/Н.

Відзначає, що відповідно до Інструкції про організацію та порядок проведення вхідного контролю якості продукції в структурних підрозділах регіональної філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Українська залізниця», затвердженою наказом директора регіональної філії «Придніпровська залізниця» 07.11.2016 №646/Н, вхідний контроль проводять з метою перевірки відповідності якості продукції вимогам нормативної документації, договорів постачання, креслень зразків або інших документів, які надані з супровідними документами. Вхідний контроль з оформленням відповідних актів проводиться у тридобовий термін після отримання продукції, за винятком випадків необхідності проведення додаткових лабораторних досліджень, та не повинен перевищувати терміни, передбачені Інструкцією П-7 "О порядке приемки продукции производственно-технического назначения и товаров народного потребления по качеству" від 26.04.1966 з доповненнями і змінами, внесеними постановою Держарбітражу СРСР від 14.11.1974 №98 та місцевою Інструкцією по вхідному контролю, затвердженою керівником структурного підрозділу, в якому проводиться ВК. Тобто не більш 10-ти днів.

Скаржник зазначає, що така норма кореспондується з п.3.10 договору, була узгоджена сторонами та мала бути врахована відповідачем при організації виконання робіт за договором. В даному випадку, позивач вважає, що строк для приймання виконаних робіт відраховується від дня доставки скатопідьомника та проведення пусконалагоджуваних робіт.

Таким чином, позивач вважає, що суд не дослідив процедуру приймання виконаних робіт, узгоджену сторонами, не встановив скільки часу потрібно на пусконалагоджені роботи, не встановив чи були такі роботи взагалі проведені.

Крім того, позивач звертає увагу, що суд першої інстанції встановив, що датою виконання робіт - 08.11.2023, що протирічить інформації викладеній у відповіді на претензію, де відповідач зазначає, що скатопідйомник повернуто з ремонту 09.11.2023, 10.11.2023 механізм був змонтований. Таким чином, приймання робіт відбулося на третій робочий день після доставки та монтування. Судом ці факти не досліджувались, що ще раз підтверджує неповноту судового розгляду.

Ухвалою суду від 28.05.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" на рішення Господарського суду Житомирської області від 15.03.2024 в частині відмови у стягненні 63 000,00 грн штрафу у справі №906/95/24 в порядку письмового провадження. Розгляд апеляційної скарги Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" на рішення Господарського суду Житомирської області від 15.03.2024 в частині відмови у стягненні 63 000,00 грн. штрафу у справі №906/95/24 постановлено здійснювати без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч.13 ст.8 ГПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Статтею 270 ГПК України визначено, що у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених частиною десятою цієї статті та частиною другою статті 271 цього Кодексу.

Приписами частини 10 статті 270 ГПК України визначено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.7 ст.252 ГПК України, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

В ході апеляційного розгляду даної справи судом апеляційної інстанції, відповідно до п.4 ч.5 ст.13 ГПК України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строку, встановленого ч.1 ст.273 ГПК України.

11 червня 2024 року від ТОВ "Бердичівський машремальянс" на електронну пошту суду апеляційної інстанції надійшов відзив на апеляційну скаргу позивача без електронного цифрового підпису, в якому відповідач заперечив доводи апеляційної скарги позивача та просив суд залишити рішення Господарського суду Житомирської області від 15.03.2024 по справі № 906/95/24 без змін, а апеляційну скаргу позивача без задоволення.

14 червня 2024 року від ТОВ "Бердичівський машремальянс" засобами поштового зв`язку надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому відповідач заперечив доводи апеляційної скарги позивача та просив суд залишити рішення Господарського суду Житомирської області від 15.03.2024 по справі № 906/95/24 без змін, а апеляційну скаргу позивача без задоволення. У вказаному відзиві відповідач зазначив про відсутність у нього електронного кабінету.

Проте колегія суддів дійшла висновку про залишення вказаних відзивів без розгляду, враховуючи наступне.

Приписами частини п`ятої та шостої статті 42 ГПК України встановлено, що документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи (далі - ЄСІТС), за винятком випадків, передбачених цим Кодексом; процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням ЄСІТС в порядку, визначеному Положенням про ЄСІТС та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Абзацом першим та другим частини шостої статті 6 ГПК України унормовано, що адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в ЄСІТС або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в ЄСІТС або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку. Процесуальні наслідки, передбачені цим Кодексом у разі звернення до суду з документом особи, яка відповідно до цієї частини зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються судом також у випадках, якщо інтереси такої особи у справі представляє адвокат.

За приписами частини восьмої статті 6 ГПК України реєстрація в ЄСІТС або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, не позбавляє права на подання документів до суду в паперовій формі; особа, яка зареєструвала електронний кабінет в ЄСІТС або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, може подавати процесуальні, інші документи, вчиняти інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою ЄСІТС або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, з використанням кваліфікованого електронного підпису або із застосуванням засобів електронної ідентифікації, що мають високий рівень довіри, відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що реєстрація в ЄСІТС або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, не позбавляє права на подання документів до суду в паперовій формі.

Отже, ТОВ "Бердичівський машремальянс" може подавати процесуальні документи до суду в електронній формі через електронний кабінет за допомогою ЄСІТС, або в паперовій формі.

Загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення з процесуальних питань та наслідки недотримання таких вимог визначені у статті 170 ГПК України.

Згідно з частиною другою статті 170 ГПК України письмова заява, клопотання чи заперечення підписується заявником або його представником.

Суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду (частина четверта статті 170 ГПК України).

Поданий 11.06.2024 ТОВ "Бердичівський машремальянс" на електронну пошту суду відзив не містить відомостей про підписання документів електронним цифровим підписом із застосування посиленого сертифіката відкритого ключа та доказів перевірки електронного цифрового підпису, накладеного на заяву, із використанням підсистеми "Електронний суд".

Згідно п.2 ч.2 ст. 263 ГПК України, відзив на апеляційну скаргу має містити відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Проте, ТОВ "Бердичівський машремальянс" не має електронного кабінету в ЄСІТС або її окремій підсистемі (модулі), про що також вказано у відзиві на апеляційну скаргу.

ТОВ "Бердичівський машремальянс" у вказаному відзиві зазначає, що не має Електронного кабінету в підсистемі Електронний суд ЄСІТС та, відповідно, не заперечує проти отримання копій процесуальних документів по справі у цифровому вигляді на адресу електронної пошти ().

Однак, колегія суддів зазначає, що ТОВ "Бердичівський машремальянс" як юридична особа, зареєстрована за законодавством України, згідно зі статтею 6 ГПК України, зобов`язане зареєструвати свій електронний кабінет в ЄСІТС або її окремій підсистемі (модулі) в обов`язковому порядку.

При цьому, суд враховує, що положення статті 6 ГПК України щодо обов`язкової реєстрації електронного кабінету зазначеними у цій статті особами є імперативними та не передбачають винятків із цього правила, незважаючи на причини, що перешкоджають виконати згадані вимоги процесуального закону.

Згідно абз. 2 ч. 4 ст. 170 ГПК України суд повертає письмову заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду також у разі, якщо її подано особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про залишення відзивів ТОВ "Бердичівський машремальянс", які зареєстровані судом апеляційної інстанції 11.06.2024, 14.06.2024 без розгляду.

Крім того, колегія суддів зазначає, що згідно ч.3 ст. 263 ГПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Положеннями статті 269 вказаного Кодексу визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні оскарженого рішення, оцінивши висновки суду першої інстанції на відповідність дійсним обставинам справи, судова колегія дійшла висновку, апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Житомирської області від 15.03.2024 в частині відмови у стягненні 63 000,00 грн. штрафу у справі №906/95/24 без змін, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 19 червня 2023 року між Акціонерним товариством "Українська залізниця" (Замовник/Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Бердичівський машремальянс" (Виконавець/Відповідач) укладено Договір №ПР/Т-23400/НЮ (а.с.3).

Згідно п.1 договору, виконавець надає послуги з ремонту скатопідйомника ЕСПЛ-30 згідно переліку послуг (додаток №3 до договору) та надає гарантію на відремонтований скатопідйомник, а замовник зобов`язується прийняти надані послуги та оплатити їх.

Пунктом 2.2 договору встановлено, що загальна вартість послуг з матеріалами по даному договору складає 900 000,00 грн.

Відповідно пункту 3.1 договору, послуги з ремонту надаються протягом 90 календарних днів з моменту направлення Виконавцю письмової рознарядки Замовником.

Пунктом 3.2 договору, передбачено, що послуги з ремонту скатопідйомника ЕСПЛ-30 надаються на території Виконавця. Транспортування обладнання в ремонт та з ремонту виконується силами та за рахунок Виконавця.

Після надання послуг з ремонту скатопідйомника ЕСПЛ-30 Виконавець виконує пуско-налагоджувальні роботи, після чого робить відповідний запис в паспорт скатопідйомника ЕСПЛ-30 (п.3.8 Договору).

Належне виконання Виконавцем всіх своїх зобов`язань за цим договором оформлюється двостороннім Актом приймання-передачі наданих послуг з ремонту скатопідйомника ЕСПЛ-30 що готується Виконавцем у двох примірниках і надається Замовникові для підписання (п.3.9 Договору).

Згідно п.3.10 Договору, замовник протягом 10 календарних днів має підписати Акт приймання-передачі наданих послуг з ремонту обладнання або надати мотивовану відмову від його підписання.

Відповідно до п. 6.1. за порушення умов даного Договору винна Сторона несе відповідальність відповідно до чинного законодавства України та умов цього Договору.

Згідно п. 6.3 договору, виконавець несе відповідальність за якість, своєчасність наданих послуг з ремонту скатопідйомника ЕСПЛ-30, при цьому: за несвоєчасне надання послуг Виконавець сплачує пеню у розмірі 0,1% від суми невиконаного зобов`язання за кожен день прострочення, а за прострочення понад 30 днів, додатково сплачує штраф 7% від вартості несвоєчасно наданих послуг. Замовник має право достроково в односторонньому порядку розірвати договір, попередивши Виконавця у письмовій формі за 10 днів до дати розірвання.

Даний договір набрав чинності з дня його укладання і діє до 31.12.2023 року (п.11.1 Договору).

14 липня 2023 року Акціонерне товариства "Українська залізниця" засобами електронного зв`язку направило Товариству з обмеженою відповідальністю "Бердичівський машремальянс" рознарядку за № НЗТ-4-3/227 від 13.07.2023, що підтверджується скріншотом направлення (а.с.10,16). Рознарядка направлена на електронну адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Бердичівський машремальянс", яка була зазначено в договорі №ПР/Т-23400/НЮ від 19.06.2023, а саме: zxivan85@gmail.сom (а.с. 6).

08 листопада 2023 року відповідач повернув позивачу з ремонту електро скатопідйомник ЕСПЛ-30, що підтверджується товарно-транспортною накладною, яка підписана начальником структурного підрозділу «Синельниківське локомотивне депо» регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» Руденком А.Г. (вантажоодержувач) з однієї сторони та директором Товариства з обмеженою відповідальністю "Бердичівський машремальянс" Стратейчуком І.В. (вантажовідправник) з іншої сторони, товарно-транспортна накладна скріплена печатками (а.с.40).

15 листопада 2023 року сторони склали Акт здачі - прийняття робіт (надання послуг) №1/15-11 про те, що на підставі договору №ПР/Т-23400/НЮ від 19.06.2023 виконавцем була зроблена послуга з ремонту скатопідйомника ЕСПЛ-30. Сторони в акті зазначили, що претензій одна до одної не мають. Акт підписаний обома сторонами та скріплений печатками (а.с.11).

27 листопада 2023 року Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" звернулось до ТОВ "Бердичівський машремальянс" з претензією №309/1480 з вимогою сплатити пеню та штрафи у розмірі 90 000 грн з ПДВ з яких: 29 700 грн штрафу за прострочення виконання зобов`язання у розмір 0,1% від суми невиконаного зобов`язання за кожен день прострочення та 63 000 грн штрафу за прострочення зобов`язання понад 30 днів у розмірі 7% від вартості несвоєчасно виконаного зобов`язання (а.с.13).

У відповідь на претензію №2711-1 від 27.11.2023 ТОВ "Бердичівський машремальянс" повідомило позивача, що погоджується з штрафом в розмірі 27 000,00 грн і готове його оплатити. А щодо штрафу у розмірі 63 000,00 грн не погоджується, оскільки зазначає, що скатопідіймач ЕСПЛ-30 повернуто 09.11.2023, що підтверджується доказами ТТН та датою вхідного журнала на прохідній. Поряд з цим, відповідач зазначив, що 10.11.2023 скатопідіймач був змонтований та перевірений в дії, що також підтверджується відео та фото фіксацією. Тому відповідач вважає, що штраф в розмірі 63 000,00 грн необґрунтований. Зазначив, що працівники Депо просили перенести приймання скатопідіймача ЕСПЛ-30 на 15.11.2023 в зв`язку з тим, що акт можна підписати тільки в присутності представників ЦБ, а вони будуть 15.11.2023, тому дату приймання поставили 15.11.2023, а не 10.11.2023 (а.с.15).

Таким чином, враховуючи, що відповідач прострочив виконання зобов`язань за договором, позивач звернувся до Господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з відповідача: 29 700 грн штрафу за прострочення виконання зобов`язання у розмір 0,1% від суми невиконаного зобов`язання за кожен день прострочення та 63 000 грн штрафу за прострочення зобов`язання понад 30 днів у розмірі 7% від вартості несвоєчасно виконаного зобов`язання.

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 15.03.2024 у справі №906/95/24 позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Бердичівський машремальянс" на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" 23 400,00 грн штрафу за період з 13.10.2023 по 07.11.2023, 764,35 грн судового збору. Відмовлено в задоволенні позову в частині стягнення 69 300,00 грн штрафу.

Як вбачається з апеляційної скарги Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Господарського суду Житомирської області від 15.03.2024 у справі №906/95/24 частково та прийняти нове рішення, яким задовільнити позовні вимоги АТ «Укрзалізниця » в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» в частині стягнення додаткового штрафу у розмірі 63 000,00 грн.

Таким чином, позивач оскаржує рішення Господарського суду Житомирської області від 15.03.2024 у справі №906/95/24 лише в частині стягнення додаткового штрафу у розмірі 63 000,00 грн.

Отже, рішення Господарського суду Житомирської області від 15.03.2024 у справі №906/95/24 з урахуванням вимог ст.269 Господарського процесуального кодексу України судом апеляційної інстанції переглядається лише в оскаржуваній частині.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За ст. 173 ГК України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі, боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, сплатити гроші тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі, кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно із ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За приписами ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 ст. 903 ЦК України визначено, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов пункту 2.3 Договору №ПР/Т-23400/НЮ від 19.06.2023 Акціонерне товариство "Українська залізниця" сплатило Товариству з обмеженою відповідальністю "Бердичівський машремальянс" 900 000, 00 грн за послугу з ремонту скатопідйомника ЕСПЛ-30, що підтверджується наявними в матеріалах справи квитанцією від 05.12.2023 про реєстрацію в ЄРППРК податкової накладної №12 від 15.11.2023 та платіжною інструкцією №98264 від 15.02.2024 на суму 900 000, 00 грн (а.с. 38-39).

За приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Згідно із ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони пунктом 3.1 Договору №ПР/Т-23400/НЮ від 19.06.2023 встановили строк надання послуг протягом 90 календарних дні з моменту направлення Виконавцю письмової рознарядки.

14 липня 2023 року Акціонерне товариства "Українська залізниця" на адресу електронної пошти направило Товариству з обмеженою відповідальністю "Бердичівський машремальянс" рознарядку за №НЗТ-4-3/227 від 13.07.2023, що підтверджується скріншотом направлення (а.с.10,16), тому у відповідача виникло зобов`язання виконати узгоджені договором роботи у строк до 11.10.2023.

Враховуючи умови договору та надіслану 14.07.2023 відповідачу рознарядку, останній зобов`язався виконати ремонт обладнання до 11.10.23, який включає в себе комплекс робіт згідно п.3.8, п.3.9 договору, а саме ремонт обладнання та виконання пуско-налагоджувальних робіт.

З матеріалів справи встановлено, що згідно з Товарно-транспортною накладною від 08.11.2023 «Вантажовідправник» в особі директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Бердичівський машремальянс» Стратейчука І.В. повернув з ремонту, а «Вантажоодержувач» в особі начальника структурного підрозділу «Синельниківське локомотивне депо» регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» Руденка А.Г. прийняв з ремонту електро скатопідйомник ЕСПЛ-30 в кількості 1 штука, загальною вартістю з ПДВ 900 000,00 грн., масою брутто, 5 000 тон, яка підписана вказаними посадовими особами та скріплена печатками (а.с.40).

Проте, акт прийому-передачі сторони оформили 15.11.2023, так як працівниками депо було прохання перенести приймання скатопідйомника ЄСПЛ-30, у зв`язку з тим, що акт можна підписати тільки в присутності відповідних спеціалістів, а вони будуть 15.11.2023. Дані обставини зазначені у відповіді Товариства з обмеженою відповідальністю "Бердичівський машремальянс" на претензію Акціонерного товариства "Українська залізниця", які позивачем не заперечуються (а.с.15).

За умовами п. 3.10 Договору, Замовник протягом 10 календарних днів має підписати Акт приймання-передачі наданих послуг з ремонту скатопідйомника ЕСПЛ-30 або надати мотивовану відмову від його підписання. При цьому, обладнання було повернуто з ремонту на об`єкт позивача та перебувало в приміщенні позивача з 08.11.2023. Відповіді про відмову від підписання чи перенесення дати підписання Акту приймання-передачі виконаних робіт матеріали справи не містять.

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду і на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Зазначений підхід узгоджується з судовою практикою ЄСПЛ, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) (п.1 ст.32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Судова колегія, з урахуванням вищевикладеного, з`ясуванням обставин справи та доказів в їх обгрунтування, відповідно до ст. 79 ГПК України погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що відповідач виконав передбачені договором зобов`язання 08.11.2023. А тому щодо стягнення з відповідача 7% штрафу у розмірі 63 000,00 грн за прострочення виконання зобов`язання понад 30 днів, що є предметом апеляційного оскарження судова колегія зазначає наступне.

Згідно статті 230 ГПК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ст. 549 ЦК України).

За умовами пункту 6.3 Договору №ПР/Т-23400/НЮ від 19.06.2023 сторони встановили, що Виконавець несе відповідальність за якість і своєчасність наданих послуг, при цьому: за несвоєчасне надання послуг Виконавець сплачує штраф у розмірі 0,1 % від суми невиконаного зобов`язання за кожен день прострочення, а за прострочення понад 30 днів, додатково сплачує штраф 7% від вартості несвоєчасно наданих послуг.

Дослідивши матеріали справи, судова колегія зазначає, що відповідач не допустив прострочення виконання зобов`язання понад 30 днів, оскільки прострочив виконання зобов`язань на 26 днів з 13.10.23 по 07.11.2023, за що йому було нараховано штраф у розмірі 0,1 % від суми невиконаного зобов`язання за кожен день прострочення.

Судова колегія звертає увагу, що з моменту направлення рознарядки 14.07.2023 (п. 3.1 договору) послуги з ремонту надаються протягом 90 календарних днів (п. 3.1 договору), тобто з 14.07.2023 по 11.10.2023. Місцевий господарський суд визнав порушення виконання зобов`язань з 13.10.2023, з чим погодився позивач.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками місцевого суду, що вимога про стягнення 7% за прострочення виконання зобов`язання понад 30 днів штрафу у розмірі 63000,00 грн задоволенню не підлягає. Поряд з цим, вказане підтверджує стягнення судом штрафу у розмірі 0,1% від суми невиконаного зобов`язання за кожен день прострочення на 26 днів за період з 13.10.2023 по 07.11.2023, що спростовує доводи апеляційної скарги про факт прострочення відповідачем виконання зобов`язання понад 30 днів.

Судова колегія вважає, що підстави апеляційного оскарження викладені в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи, що є підставою для відмови у її задоволенні.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" (№4241/03, §54, ЄСПЛ, 28 жовтня 2010 року) Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Згідно пункту 1 частини першої статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Господарського суду Житомирської області від 15.03.2024 у справі №906/95/24 відповідає чинному законодавству та матеріалам справи, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладається на апелянта в порядку ст. 129 ГПК України.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Житомирської області від 15.03.2024 у справі №906/95/24 без змін.

2. Справу №906/95/24 повернути Господарському суду Житомирської області.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з моменту складення повного тексту в порядку, передбаченому главою 2 розділу Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений "22" липня 2024 р.

Головуючий суддя Гудак А.В.

Суддя Петухов М.Г.

Суддя Мельник О.В.