ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.07.2024 року м.Дніпро Справа № 910/7738/22

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Кощеєва І.М. ( доповідач )

суддів: Чус О.В., Дарміна М.О.

секретар судового засідання: Манець О.В.

представники сторін:

від позивача: Сербулов О.В. - довіреність

від відповідача: Щербак Р.І. - ордер АІ 1184195 від 14.12.2021р.

від відповідача: Охрименко М.І. - ордер АЕ 1210702 від 04.07.2023р.

від третьої особи: Зінченко С.О. - самопредставництво,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

в режимі відеоконференції апеляційну скаргу

Державного підприємства "Адмінінстрація річкових портів"

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.03.2024 р.

( суддя Мілєва І.В., м. Дніпро, повний текст рішення складено 13.03.2024 р.)

у справі

за позовом

Державного підприємства "Адміністрація річкових портів",

м. Київ

до

Приватного акціонерного товариства "Судноплавна компанія "Укррічфлот",

м. Київ

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору,

на стороні Відповідача

Міністерство оборони України,

м. Київ

про стягнення 2 913 033,49 грн.

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог.

Державне підприємство "Адміністрація річкових портів" звернулося до господарського суду з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Судноплавна компанія "Укррічфлот" про стягнення 2 263 537,36 грн, з яких: 2 141 041,86 грн основний борг, 15 738,69 грн 3% річних, 106 756,81 грн інфляційні втрати.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням Відповідачем умов угоди про визначення порядку сплати сервітутних платежів.

2. Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у справі.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 11.03.2024 р. у справі № 910/7738/22 закрито провадження у справі № 910/7738/22 в частині стягнення основного боргу у розмірі 507 300,77 грн у зв`язку з відсутністю предмету спору. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Судноплавна компанія "Укррічфлот" на користь Державного підприємства "Адміністрація річкових портів" 40 400,64 грн, а саме: 39 921,42 грн, з яких: 4 169,06 грн 3% річних, 35 752,36 грн інфляційні втрати, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 479,22 грн. В решті позову відмовлено.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулось Державне підприємство "Адмінінстрація річкових портів", в якій просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.03.2024 р. у справі № 910/7738/22 в частині відмови у задоволенні позовних вимог і ухвалити нове рішення яким задовольнити позовні вимоги у вказаній частині. Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.03.2024 р. у справі № 910/7738/22 в частині закриття провадження у справі та часткового задоволення позовних вимог залишити без змін.

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, Скаржник вважає, що оскаржуване рішення судом першої інстанції ухвалено при не з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, а також неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим на підставі п.п. 1-4 ч.1 ст. 277 ГПК України рішення суду підлягає частковому скасуванню із задоволенням позову в частині відмовлених вимог.

Водночас, на думку Скаржника, використання у власній господарській діяльності на праві сервітуту державного нерухомого майна, перелік якого наведений в резолютивній частині рішення Господарського суду м. Києва від 05.08.2013 р. у справі № 910/13850/13 є правом Відповідача, а не його обов`язком.

При цьому Скаржник зазначає, що обов`язком Відповідача є внесення на розрахунковий рахунок Позивача суми сервітутних платежів. Проте, покладений в основу рішення суду у цій справі «сертифікат» не містить висновку щодо того, що ПрАТ «Судноплавна компанія «УКРРІЧФЛОТ» порушує ( порушувало ) зобов`язання щодо плати за сервітут внаслідок настання форс-мажорних обставин ( обставин непереборної сили ), отже, не може бути належним і допустимим доказом у цій справі.

Скаржник наголошує на тому, що суд першої інстанції не прийняв до уваги і не оцінив жоден аргумент, наведений Позивачем у заявах по суті справи та поясненнях, зокрема у відповіді на відзив на позов, запереченнях від 05.12.2022 р., в яких Позивач розгорнуто обґрунтовував неспроможність доказів наданих Відповідачем у доведенні наявності підстав для звільнення від обов`язку вносити плату за сервітут. Більшість із документів на які посилається Відповідач, складені ним після отримання претензії, ймовірно, створені з метою створення доказів які в подальшому було додано до заяв по суті цієї справи. Обсяг сервітутних прав, встановлених п. 3 рішення суду про сервітут є значно ширшим ніж той, на який посилався Відповідач у цій справі і матеріали цієї справи не містять доказів того, що обсяг сервітутних прав Відповідач не міг реалізувати щодо кожного із об`єктів, на який Відповідачу встановлено сервітут ( з урахуванням цільового призначення ). Відповідач, до відкриття провадження у цій справі, в жоден спосіб не повідомляв Позивача про наявність будь-яких обставин, на які посилається на підтвердження заперечень.

Скаржник вважає, що суд першої інстанції не надав оцінки доказам і заявам по суті справи Відповідача, які містять відомості щодо того, що біля гідротехнічних споруд, після 24.02.2022 р. перебували судна, що свідчить про те, що Відповідач не був позбавлений реалізації сервітутних прав, передбачених п. 3 рішення суду про сервітут.

Скаржник зазначає, що суд першої інстанції застосував аналогію закону в питанні визначення розміру плати за сервітут, відзначивши, що відносини, які виникають на підставі сервітуту, є подібними за змістом до відносин оренди. Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.

Крім того, під час встановлення сервітуту, судом взагалі не досліджувалось питання господарської діяльності ПрАТ «СК «УКРРІЧФЛОТ», не надавалась будь-яка оцінка дохідності і, як наслідок, не розглядалось питання встановлення розміру плати за сервітут з урахуванням показників доходності сервітуарія а також обов`язку оплати з огляду на сезонність та можливі простої. Також на обов`язок оплати та розмір плати за сервітут не впливає фактичний обсяг користування сервітутним майном а, з огляду на приписи п. 5 ч. 1 ст. 406 ЦК України, це може бути 1 раз на три роки. Суд першої інстанції також не звернув уваги на ту обставину, що господарська діяльність Відповідача протягом всього часу його існування, пов`язана із щорічними обмеженнями у судноплавстві в зимовий період. Відповідно до усталеної практики Верховного Суду відсутність коштів на виконання зобов`язань не є підставою для звільнення від відповідальності в розумінні ч. 2 ст. 617 ЦК та ч. 2 ст. 218 ГК та не може вважатись форс-мажором.

Скаржник також вказує на те, що позовні вимоги ґрунтуються саме на невиконанні Відповідачем п. 4.2 Угоди ( розстрочення платежів ), згідно якого, термін сплати чергового платежу в розмірі 237 494,83 грн за жовтень 2017 року припадає на 10.03.2022 р.. Відповідач вказаного обов`язку не виконав, отже, з огляду на положення п. 7 Угоди, нарахування Позивачем за період з 11.03.2022 р. по 19.09.2022 р. (станом на момент подання заяви про збільшення розміру позовних вимог), 3% річних у розмірі 3 767,38 грн та інфляційних втрат у розмірі 38 333,49 грн. є правомірним, обґрунтованим і підлягає стягненню з Відповідача.

На переконання Скаржника невиконання зобов`язань через вплив форс-мажорних обставин звільняє Відповідача виключно від відповідальності за порушення зобов`язання, а не від виконання самого зобов`язання. В даному випадку, суд, фактично, звільнив Відповідача від виконання зобов`язання, що полягало у обов`язку Відповідача вносити плату за сервітут. У заявах по суті справи Відповідач, як на підставу звільнення від виконання обов`язку вносити плату за сервітут ( навіть не від відповідальності за порушення строків внесення плати ) посилався на вплив надзвичайних обставин, а саме російською агресією проти України через яку він позбавлений можливості реалізації правомочності по використанню та експлуатації майна в сервітут, що стало наслідком неможливості отримання прибутку від майна. При цьому, на думку Скаржника - військова агресія російської федерації проти України розпочалася 20.02.2014 р., а не 24.02.2024 р., як на цьому наполягав Відповідач, отже на момент укладання Угоди від 17.05.2018 р. обставини вже існували, тобто не є надзвичайними та такими, настання яких не могло очікуватись Відповідачем.

Також, Скаржник зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 124 ГПК України, попередній ( орієнтовний ) розрахунок суми судових витрат, які Позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом цієї апеляційної скарги складає 67 434,60 грн., який складається з судового збору в розмірі 52 434,60 грн., та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000,00 грн.

5. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи.

Від Приватного акціонерного товариства "Судноплавна компанія "Укррічфлот" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому Товариство не погоджується з доводами апеляційної скарги, вважає її безпідставною і необґрунтованою.

Зокрема, Товариство посилається на те, що державне нерухоме майно відносно якого було встановлено сервітут, з моменту встановлення сервітуту і по теперішній час, з володіння Позивача не вибувало та перебуває у його володінні, що власне підтверджується тим, що між Позивачем та Відповідачем жодних актів приймання-передачі майна ні за судовим рішенням, ні за Угодою не оформлювалось та не підписувалось.

Товариство також вказує на те, що оплата сервітутних платежів передбачає, що їх сплата здійснюється саме за користування майном відносно якого було встановлено сервітут. Господарською діяльністю Відповідача від якої отримуються доходи є діяльність по здійсненню річкових і морських вантажних перевезень різної складності та діяльність з видобутку, транспортування і продажу піску через власні порти. Здійснення вказаної господарської діяльність Відповідачем, в тому числі і використання майна на яке було встановлено сервітут, безпосередньо залежить та пов`язано з судноплавством та здійсненням навігації по річці Дніпро. Внаслідок російської агресії проти України діяльність Відповідача фактично припинена, оскільки з 24.02.2022 р. повністю зупинене судноплавство по річці Дніпро та в Чорному морі, зупинений експорт продукції через блокаду морських та річкових портів, припинена діяльність вантажовідправників, що традиційно використовували логістичні можливості річкової інфраструктури, не здійснюється перевалка, зберігання та обробка вантажів та суден в річкових портах, не здійснюється видобування піску. Вказані доводи підтверджуються, як письмовими доказами, що долучались Відповідачем до матеріалів справи, так і загальновідомими фактами, які не потребують додаткового доказування.

Крім того, Товариство зазначає про те, що за наслідком звернення АСК «Укррічфлот» до Волинською торгово-промисловою палатою, було видано сертифіката № 0700-23-3044 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили). Сертифікат Волинської ТПП № 0700-23-304 являється належним та допустимим доказом, який в сукупності з іншими письмовими доказами, що додаються до цього відзиву підтверджує твердження Відповідача про те, що починаючи з 24.02.2022 р., у зв`язку з повномасштабною військовою агресією рф проти України, Відповідач втратив можливість використовувати майно, відносно якого було встановлено сервітут, а отже у нього відсутні зобов`язання зі сплати Позивачу сервітутних платежів. Вказане зумовлене як знищенням та пошкодженням майна, так і розміщенням на території портів Відповідача військових частин ЗСУ, які встановили певний порядок доступу до майна ( пропускний режим, відмова в наданні доступу на територію в зв`язку з потребами реалізаціями оборонних завдань ). З урахуванням відчуження суден, забороною руху суден та наявності обставин, що впливають на безпеку судноплавства, Відповідач втратив можливість користуватись причалами відповідно до їх функціонального призначення, оскільки дані причали пристосовані лише для швартування суден і проведення вантажно- розвантажувальних робіт будівельно-мінеральними вантажами.

6. Рух справи в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.04.2024 р. для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді Кощеєв І.М. (доповідач), судді Дармін М.О., Чус О.В.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 08.04.2024 р. витребувано у Господарського суду Дніпропетровської області матеріали справи/копії матеріалів справи № 910/7738/22. Розгляд питання про залишення апеляційної скарги без руху, про повернення апеляційної скарги, відмову у відкритті апеляційного провадження або про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства "Адмінінстрація річкових портів" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.03.2024 р. у справі № 910/7738/22 відкладено до надходження матеріалів оскарження до суду апеляційної інстанції.

Матеріали справи № 910/7738/22 надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 15.04.2024 р. відкрито апеляційне провадження та призначено до розгляду апеляційну скаргу на 10.07.2024 р.

Від представника Приватного акціонерного товариства "Судноплавна компанія "Укррічфлот" до суду надійшла заява про його участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та Підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 28.06.2024 р., судове засідання у справі № 910/7738/22, призначене на 10.07.2024 р., вирішено провести з представником Приватного акціонерного товариства "Судноплавна компанія "Укррічфлот" в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду ( зал судового засідання № 511 ) в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів в підсистеми ЄСІТС.

Від представника Державного підприємства "Адмінінстрація річкових портів" до суду надійшла заява про його участь в судовому засіданні, призначеному на 10.07.2024 р., та в усіх подальших судових засіданнях, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та Підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС .

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 02.07.2024 р., судове засідання у справі № 910/7738/22, призначене на 10.07.2024 р., вирішено провести з представником Державного підприємства "Адмінінстрація річкових портів" в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду ( зал судового засідання № 511 ) в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів в підсистеми ЄСІТС.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 10.07.2024 р. оголошено перерву в судовому засіданні до 23.07.2024 р.

У судовому засіданні 23.07.2024 р. була оголошена вступна та резолютивна частини постанови Центрального апеляційного господарського суду.

7. Встановлені судом обставини справи.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 05.08.2013 р. по справі № 910/13850/13 встановлено Публічному акціонерному товариству Судноплавна компанія Укррічфлот сервітут щодо наступних об`єктів нерухомого майна: № Назва майна Місцезнаходження майна Реєстровий номер майна відповідно до єдиного реєстру об`єктів державної власності Інв. №Дата введення в експлуатацію або побудови Миколаївська область 1 Причал вантажний № 6 135 п/мм. Миколаїв, вул. Проектна, .30.ЛКУ ОРМ882 Причал вантажний № 3 139 п/мм. Миколаїв, вул. Проектна, .31.ЛКУ ОРМ683 Причал вантажний № 2 157,5 п/мм. Миколаїв, вул. Проектна, .32.ЛКУ ОРМ684 Причал вантажний № 1 183 п/мм. Миколаїв, вул. Проектна, .33.ЛКУ ОРМ685 Причал пункту приймання фекалій м. Миколаїв, вул. Проектна, .34.ЛКУ ОРМ71 Дніпропетровська область 6 Кормопідйомник ДП-6 м. Дніпропетровськ, вул. Амур-Гавань, .49.ЛКУ ОРМ17 Набережна м. Дніпропетровськ, пл. Десантників, 533404067.50.ЛКУ ОРМ057119348 Стаціонарні транспортери м. Дніпропетровськ, вул. Амур-Гавань, .51.ЛКУ ОРМ9 Стаціонарні транспортери м. Дніпропетровськ, вул. Амур-Гавань, .52.ЛКУ ОРМ10 Причал для ремонту флоту м. Дніпропетровськ, вул. Амур-Гавань, .59.ЛКУ ОРМ11 Причали району відстою пасажирського флоту м. Дніпропетровськ, вул. Амур-Гавань, .62.ЛКУ ОРМ12 Бичок вугільної естакади м. Дніпропетровськ, вул. Амур-Гавань, .70.ЛКУ ОРМ3 Набережна м. Дніпропетровськ, вул. Набережно-Заводська, .71.ЛКУ ОРМ4 Бичок вугільної естакади м. Дніпропетровськ, вул. Амур-Гавань, .72.ЛКУ ОРМ5 Вугільні причалим. Дніпропетровськ, вул. Амур-Гавань, .73.ЛКУ ОРМ-198316 Причал прийому суден м. Дніпропетровськ, вул. Амур-Гавань, .238.ЛКУ ОРМ17 Наземна похила галереям. Дніпропетровськ, вул. Амур-Гавань, .55.ЛКУ ОРМ8 Наземна похила галереям. Дніпропетровськ, вул. Амур-Гавань, .56.ЛКУ ОРМ063321952 Запорізька область 19 Причальна стінкам. Дніпрорудне 33404067.172.ЛКУ ОРМ820 Мол м. Запоріжжя, вул. Леонова, 1-а, 1-й вантажний район 33404067.177.ЛКУ ОРМ621 Причал №1 м. Запоріжжя, вул. Леонова, 1-а, 1-й вантажний район 33404067.164.ЛКУ ОРМ422 Причал №2 м. Запоріжжя, вул. Леонова, 1-а, 1-й вантажний район 33404067.165.ЛКУ ОРМ423 Причал №3 м. Запоріжжя, вул. Леонова, 1-а, 1-й вантажний район 33404067.166.ЛКУ ОРМ1-193224 Причал № 4 м. Запоріжжя, вул. Леонова, 1-а, 1-й вантажний район 33404067.167.ЛКУ ОРМ4, 198425 Причал №5 м. Запоріжжя, вул. Леонова, 1-а, 1-й вантажний район 33404067.168.ЛКУ ОРМ626 Причал № 6 м. Запоріжжя, вул. Леонова, 1-а, 1-й вантажний район33404067.169.ЛКУ ОРМ5-197927 Причал №7 м. Запоріжжя, вул. Леонова, 1-а, 1-й вантажний район 33404067.170.ЛКУ ОРМ128 Контейнерний причал № 3 м. Запоріжжя, вул. Глісерна, 26-а, Крива бухта 33404067.171.ЛКУ ОРМ729 Берегоукріплення судноремонтних майстерень Дніпропетровська обл., м. Нікополь, вул. Крупської, .163.ЛКУ ОРМ30 Набережний причал Дніпропетровська обл., м. Нікополь 33404067.173.ЛКУ ОРМ31 Дамба Дніпропетровська обл., м. Нікополь, вул. Крупської, .176.ЛКУ ОРМ Херсонська область 32 Естакада Гопри Херсонська обл., Голопристанський р-н, м. Гола Пристань 33404067.113.ЛКУ ОРМ8197833 Берегоукріплення вантажних причалів Херсонська обл., Голопристанський р-н, м. Гола Пристань 33404067.114.ЛКУ ОРМ6196634 Вантажний причал м. Гопри Херсонська обл., Голопристанський р-н, м. Гола Пристань 33404067.116.ЛКУ ОРМ5196535 Причал паромної переправи Херсонська обл., Голопристанський р-н, м. Гола Пристань 33404067.117.ЛКУ ОРМ2196636 Вантажні причали із з/б № 4, № 5, № 6, № 7 м. Херсон, пл. Одеська, 633404067.107.ЛКУ ОРМ8198837 Вантажний причал №1 м. Херсон, пл. Одеська, 633404067.110.ЛКУ ОРМ92000 ( 1946 ) 38 Вантажний причал № 2 м. Херсон, пл. Одеська, 633404067.111.ЛКУ ОРМ92000 ( 1946 ) 39 Вантажний причал №3 м. Херсон, пл. Одеська, 633404067.112.ЛКУ ОРМ92000 ( 1946 ).

Встановлено, що Публічне акціонерне товариство Судноплавна компанія Укррічфлот з моменту набрання чинності рішенням суду набуває наступних прав щодо користування майном:

- право безперешкодного користування майном, щодо якого встановлено сервітут для здійснення основної діяльності, а саме: виконання вантажно-розвантажувальних робіт на вантажних районах порту, пристанях, причалах, як власних, так і контрагентів; приймання, видача та зберігання вантажів, в тому числі паливно-мастильних матеріалів; здійснення внутрішніх та міжнародних перевезень пасажирів та вантажів всіма видами транспорту, агентування та фрахтування морського та торгового флотів; агентування та фрахтування повітряних, морських і річкових суден; надання послуг з внутрішніх і міжнародних перевезень пасажирів, вантажів повітряним транспортом; надання послуг з перевезення пасажирів і вантажів річковим, морським транспортом та змішаним транспортом річка-море; надання послуг з перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом; надання послуг з перевезення пасажирів, вантажів залізничним транспортом; виконання робіт з ремонту, переобладнання, модернізації кораблів та суден, плавзасобів, будівництво важких плавучих кранів та суден інших типів та призначення, виготовлення виробів машинобудування, суднового, загально промислового та іншого призначення, нестандартного обладнання, відливок, штамповок, товарів народного споживання з високою якістю та властивостями, що відповідають попиту споживачів; виконання комплексу робіт з виготовлення та ремонту підйомно-транспортного та іншого нестандартного обладнання; виконання комплексу робіт з очищення та фарбування суден, металевих каркасів, цистерн, танків, резервуарів, тощо; очищення поверхні акваторії порту від забруднень, організація прийому нафтопродуктів, стічних вод, лояльних (підстанцевих) вод з об`єктів, що ремонтуються та інших об`єктів; послуги з надання механізованих вантажних причалів під стоянку та відстій кораблів та суден, а також виконання функцій портосховища; нафтоперевалювальні роботи; виконання монтажних та ремонтних робіт електричних кабелів різної напруги та трансформаторних підстанцій; виконання монтажних, ремонтних та пусконалагоджувальних робіт для технологічного обладнання, вантажопідйомних засобів, механізмів та вентиляційних систем; перевірка конструкторсько-технологічних засобів електрозахисту кораблів та контролю захисту суден від електрокорозії; проектування спеціальних об`єктів; проектні роботи з будівництва споруд та будівель виробничого призначення, соціально-побутового, житлового призначення, а також інженерних комунікацій до них; здійснення всіх видів загально-будівельних робіт; виконання ремонтних, монтажних, будівельних робіт, ремонтних робіт будівель промислового та цивільного призначення, а також інженерних комунікацій до них; організація та надання транспортно-експедиційних послуг під час перевезення вантажів різними видами транспорту (морським, автомобільним, річним та залізничним) в тому числі і в зовнішньоекономічній діяльності; вантажно-розвантажувальні роботи та транспортно-складська діяльність; послуги з прийому, передачі, накопичення, сортування, комплектуванню, доопрацювання вантажів; фрахтування національних та іноземних суден; облік вантажів, та інші види діяльності, необхідні для виконання робіт з транспортно-експедиційного обслуговування; виконання буксирувальних та водолазних робіт, зокрема в доках; пошук (розвідка) корисних копалин, видобування корисних копалин; проведення днопоглиблювальних робіт на землях водного фонду; операції у сфері поводження з небезпечними відходами; надання послуг на СЛІПі на надання послуг по докуванню суден стороннім організаціям;

- право використовувати майно для вивантаження, навантаження, складання та зберігання піску, каміння, щебеню, інших будівельних матеріалів, а також будь-яких інших вантажів;

- право здійснювати власними силами та за власний рахунок ремонти, усунення окремих несправностей і пошкоджень майна, проходження технічних оглядів, розробку та погодження технічної документації, отримання відповідних документів щодо придатності майна до експлуатації за призначенням у випадках, коли власник (володілець, орган управління, балансоутримувач) не здійснює таких дій своєчасно або коли за обставинами такі дії повинні бути здійсненні невідкладно для забезпечення безперебійної роботи ПАТ Судноплавна компанія Укррічфлот з наступним відшкодуванням за рахунок власника (володільця, органу управління, балансоутримувача) обґрунтованих витрат, понесених ПАТ Судноплавна компанія Укррічфлот у зв`язку з виконанням таких дій, у порядку, передбаченому законодавством;

- право вступати у відносини з контролюючими органами та службами, класифікаційними товариствами та іншими особами як експлуатуюча організація щодо підтримання експлуатаційної придатності майна, пред`явлення майна до оглядів і обстежень, надання та отримання відповідних документів;

- право встановлювати в межах компетенції експлуатуючої організації правила поведінки третіх осіб (судновласників, капітанів суден та членів суднових команд, вантажовідправників, вантажоодержувачів та їх представників, пасажирів, працівників/представників інших підприємств, установ та організацій тощо) при здійсненні будь-яких дій, бездіяльності, операцій на причалах, біля причалів та іншого майна;

- право встановлювати і обслуговувати навігаційні знаки, стовпчики, вогні, будь-які інші попереджувальні знаки та оголошення для забезпечення безпеки судноплавства тощо;

- право вчиняти всі дії, що можуть бути необхідними для роботи ПАТ Судноплавна компанія Укррічфлот.

Сервітут встановлюється на 49 років.

Встановлено, що Публічне акціонерне товариство Судноплавна компанія Укррічфлот вносить річну плату за користування майном у розмірі 15 % ( п`ятнадцять відсотків ), що встановлюється на підставі критеріїв викладених у Методиці розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 р. за № 786.

Встановлено, що даний сервітут не підлягає відчуженню.

Встановлено, що сервітут не позбавляє власника майна права володіння, користування та розпорядження майном.

Встановлено, що сервітут зберігає чинність у разі переходу до інших осіб права власності (господарського відання, оперативного управління) чи зміни органу управління майном, поділу майна, перейменування майна, об`єднання в один інвентарний об`єкт з іншим майном, зміни поштової адреси, зміни інвентарного номеру, а також у разі поєднання в одній особі власника майна та володільця майна.

Встановлено, що збитки, завдані Публічним акціонерним товариством Судноплавна компанія Укррічфлот власникові (володільцеві) майна, відшкодовуються на загальних підставах. Встановлено, що збитки, завдані порушенням власником та/або володільцем прав Публічного акціонерного товариства Судноплавна компанія Укррічфлот, встановлені цим сервітутом, відшкодовуються на загальних підставах.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 24.12.2013 р. по справі № 910/13850/13 апеляційну скаргу Державного підприємства "Херсонський морський торговельний порт" на рішення Господарського суду м. Києва від 05.08.2013 р. у справі № 910/13850/13 залишено без задоволення. Апеляційну скаргу Державного підприємства "Адміністрація річкових портів" на рішення Господарського суду м. Києва від 05.08.2013 р. у справі № 910/13850/13 залишено без задоволення. Рішення Господарського суду м. Києва від 05.08.2013 р. у справі № 910/13850/13 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 02.04.2014 р. по справі № 910/13850/13 касаційну скаргу Державного підприємства "Адміністрація річкових портів" залишено без задоволення. Постанову Київського апеляційного господарського суду від 24.12.2013 р. № 910/13850/13 Господарського суду міста Києва залишено без змін.

17.05.2018 р. між Приватним акціонерним товариством Судноплавна компанія Укррічфлот ( АСК Укррічфлот, Компанія ) та Державним підприємством Адміністрація річкових портів ( ДП Адміністрація річкових портів, Підприємство ) було укладено угоду про визначення порядку сплати сервітутних платежів ( далі угода ).

АСК Укррічфлот користується на праві сервітуту нерухомим майном (гідротехнічні споруди), а ДП Адміністрація річкових портів є належним отримувачем сервітутних платежів за користування нерухомим майном, перелік якого наведений в резолютивній частині рішення Господарського суду м. Києва від 05.08.2013 р. у справі № 910/13850/13, що перебуває на балансі на праві господарського відання Підприємства, за виключенням майна, яке перебуває на балансі державного підприємства Херсонський морський торговельний порт (п. 1. угоди).

Річна плата за користування майном на підставі сервітуту становить 1 894 995,90 грн, що складає 15% (п`ятнадцять відсотків) від ринкової вартості майна (станом на грудень 2015 року), та розрахована на підставі інформації про ринкову вартість майна, яка визначена в увітах про оцінку майна № 01/07-212/1, № 01/07-212/2, № 01/07-212/3, № 01/07-212/4, виконаних Товариством з обмеженою відповідальністю Центр оцінки власності Парето та підтверджена рецензіями ГО Всеукраїнське об`єднання Українське товариство оцінювачів від 05.12.2016 р. (№ 95-ЕР, № 96-ЕР, № 97-ЕР, № 98-ЕР), з урахуванням висновку експертного оціночно-будівельного дослідження № 1410 від 02.03.2018 Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. Н.С. Бокаріуса (п. 2. угоди).

Відповідно до п. 3. угоди сплата сервітутних платежів, за періоди часу, які починаються з моменту укладання цієї угоди, здійснюється в наступному порядку:

ДП Адміністрація річкових портів до10 числа кожного наступного місяця складає та надає АСК Укррічфлот оригінал рахунку та два оригінальних примірника акту приймання-передачі користування майном на підставі сервітуту, в яких зазначається сума сервітутних платежів за попередній місяць за користування майном (п. 3.1. угоди).

АСК Укррічфлот в продовж 2 днів після отримання документів, що зазначені в п. 3.1. цієї Угоди, підписує акти приймання-передачі користування майном на підставі сервітуту та повертає ДП Адміністрація річкових портів один примірник такого акту (п. 3.2. угоди).

АСК Укррічфлот в продовж 2 днів після підписання акту приймання-передачі користування майном на підставі сервітуту сплачує на розрахунковий рахунок ДП Адміністрація річкових портів вказаний у виставленому підприємством рахунку суму сервітутних платежів за попередній місяць (п. 3.3. угоди).

Розмір плати за користування майном щомісячно коригується на офіційно встановлений індекс інфляції, що обраховується наростаючим підсумком (п. 3.4. угоди).

З грудня 2013 року до 01.03.2018 р. нараховано плату за користування майном в сумі 9 131 649,74 грн з ПДВ ( п. 4. Угоди ).

Станом на момент підписання цієї угоди, АСК Укррічфлот сплатило на користь ДП Адміністрація річкових портів грошові кошти в сумі 1 369 000,00 грн сплачені згідно з платіжними дорученями № 415 від 16.04.2014, № 1441 від 27.05.2014, № 2397 від 18.06.2014, № 3458 від 16.07.2014, № 4571 від 12.08.2014, № 7130 від 15.10.2014, № 7131 від 15.10.2014, № 456066 від 14.12.2015, № 577 від 25.01.2016, № 1957 від 26.02.2016, № 2494 від 17.03.2016, № 382 від 26.04.2016, № 4916 від 20.05.2016, № 7888 від 21.07.2016, № 6620 від 29.06.2016, № 2050 від 23.08.2016, які зараховуються в якості оплати за користування майном за період з грудня 2013 року по листопад 2014 року та частково за грудень 2014 року ( п. 4.1. угоди ).

Відповідно до п. 4.2. угоди різницю між нарахованою та сплаченою платою за користування майном станом на 01.03.2018 р. в сумі 7 762 6649,74 грн АСК Укррічфлот сплачує наступним чином:

Термін сплати Період сума з ПДВ

10.06.2018 грудень 2014 р. - березень 2015 р. 470 885,05 грн

10.07.2018 квітень - червень 2015 р. 529 372,12 грн

10.08.2018 липень - серпень 2015 р. 372 839,26 грн

10.09.2018 вересень - жовтень 2015 р. 372 229,96 грн

10.10.2018 листопад - грудень 2016 р. 375 283,56 грн

10.11.2018 січень - березень 2016 р. 573 990,06 грн

10.12.2018 квітень - червень 2016 р, 597 229,82 грн

10.01.2019 липень - жовтень 2016 р. 805 702,53 грн

10.03.2019 листопад 2016 р. 211 025,27 грн

10.04.2019 грудень 2016 р. 212 924,50 грн

10.10.2019 січень 2017 р. 215 266,67 грн

10.12.2019 лютий 2017 р. 217 419,34 грн

10.01.2020 березень 2017 р. 221 332,88 грн

10.03.2020 квітень 2017 р. 223 324,88 грн

10.12.2020 травень 2017 р. 226 228,10 грн

10.01.2021 червень 2017 р. 229 847,75 грн

10.03.2021 липень 2017 р. 230 307,44 грн

10.12.2021 серпень 2017 р. 230 077,14 грн

10.01.2022 вересень 2017 р. 234 678,68 грн

10.03.2022 жовтень 2017 р. 237 494,83 грн

10.11.2022 листопад 2017 р. 239 632,28 грн

10.12.2022 грудень 2017 р. 242 028,61 грн

10.01.2023 січень 2018 р. 245 659,04 грн

10.02.2023 лютий 2018р. 247 869,97 грн

Разом: 7 762 649,74 грн.

Рахунки виставляються у строки та порядку, встановлені п. 2 цієї Угоди (п. 4.3. угоди).

Протягом 3-х банківських днів з моменту надходження грошових коштів на розрахунковий рахунок ДП Адміністрація річкових портів, Підприємство складає та надає АСК Укррічфлот акти приймання-передачі користування майном на підставі сервітуту за період, вказаний в п. 4.2 цієї Угоди ( п. 4.4. Угоди).

У випадку, якщо Компанія з будь-якої причини не отримає від Підприємства рахунок для здійснення платежу, АСК Укррічфлот самостійно розраховує та сплачує платіж, згідно з п.4.2 цієї Угоди та поточну плату за користування майном в термін до 15 числа місяця, що йде за звітнім, на розрахунковий рахунок ДП Адміністрація річкових портів, вказаний у цій угоді ( п. 5. Угоди ).

Сторони домовились, що на нараховану станом на момент підписання цієї угоди суму плати за користування майном не нараховується інфляційні витрати, 3% річних, а також будь-які інші штрафи, пені, неустойки ( п. 6. Угоди ).

У випадку неналежного виконання або невиконання зобов`язань за даною угодою, кожна сторона має право звернутися до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів ( п. 8. Угоди ).

Дана угода складена та підписана в двох примірниках, по одному примірнику для кожної із сторін, набирає чинності з дати її підписання та діє протягом строку, на який встановлено сервітут ( п. 9. Угоди ).

31.07.2018 р. між Приватним акціонерним товариством Судноплавна компанія Укррічфлот ( АСК Укррічфлот, Компанія ) та Державним підприємством Адміністрація річкових портів ( ДП Адміністрація річкових портів, Підприємство) укладено угоду про припинення сервітуту на частину нерухомого майна ( т. 1 а. с. 14 ), в якій визначено, що у зв`язку з відчуженням 27.07.2018 р. АСК Укррічфлот нерухомого майна, а саме - будівлі та споруди вантажної пристані, що розташовані за адресою: Херсонська область, Голопристанський район, м. Гола Пристань, вул. Берегова, 2-б, у АСК Укррічфлот відпала потреба в користуванні нерухомим майном ( гідротехнічні споруди ), яке перебуває на балансі на праві господарського відання ДП Адміністрація річкових портів та розташоване за адресою: Херсонська область, Голопристанський район, м. Гола Пристань, вул. Берегова, 2-б ( п. 1. угоди про припинення сервітуту ).

Відповідно до п. 2. угоди про припинення сервітуту, з огляду на обставини, викладені в п. 1 цієї Угоди, АСК Укррічфлот відмовляється від сервітуту на нерухоме майно ( гідротехнічні споруди ), що розташоване за адресою: Херсонська область, Голопристанський район, м. Гола Пристань, вул. Берегова, 2-б, з 01.08.2018 р. а саме: естакада Гопри ( 33404067.113.ЛКУОРМ 125, інвентарний номер 00002018, рік побудови 1978 р. ); берегоукріплення вантажних причалів (33404067.114.ЛКУОРМ 126, інвентарний номер 00001066, рік побудови 1966 р. ); вантажний причал м. Гопри ( 33404067.116. ЛКУОРМ128, Інвентарний номер 00001065, рік побудови 1965 р. ); причал паромної переправи ( 33404067.117.ЛКУОРМ 129. інвентарний номер 00001062, рік побудови 1966 р. ).

Сторони погоджуються з дати укладання даної угоди не нараховувати АСК Укррічфлот сервітутні платежі на нерухоме майно (гідротехнічні споруди), перелік якого зазначений в п. 2 цієї Угоди ( п. 3. угоди про припинення сервітуту ).

Сторони підтверджують, що АСК Укррічфлот продовжує користуватися на праві сервітуту нерухомим майном ( гідротехнічні споруди ), перелік якого наведений в резолютивній частині рішення Господарського суду м. Києва від 05.08.2013 р. у справі № 910/13850/13, за виключенням майна, перелік якого зазначений в пункті 2 цієї Угоди ( п. 4. угоди про припинення сервітуту ).

31.07.2018 р. між Приватним акціонерним товариством Судноплавна компанія Укррічфлот ( АСК Укррічфлот, Компанія ) та Державним підприємством Адміністрація річкових портів ( ДП Адміністрація річкових портів, Підприємство ) було укладено додаткову угоду № 1 до угоди ( т. 1 а. с. 14 ), відповідно до якої сторони провели уточнення розміру сервітутних платежів, за результатами якого встановлено, що угода про визначення порядку сплати та розміру сервітутних платежів від 17.05.2018 р. не містить інформацію щодо розміру сервітутних платежів за нерухоме майно ( гідротехнічні споруди ), яке розташовано за адресою: Херсонська область, Голопристанськнй район, місто Гола Пристань, вулиця Берегова, 2-б, а саме: естакада Гопри ( 33404067.113.ЛКУОРМ125, інвентарний номер 00002018, рік побудови 1978 р. ); берегоукріплення вантажних причалів ( 33404067.114.ЛКУОРМ126, інвентарний номер 00001066, рік побудови 1966 р.); вантажний причал м. Гопри ( 33404067.116. ЛКУОРМ128, інвентарний номер 00001065, рік побудови 1965 р.); причал паромної переправи ( 33404067.117.ЛКУОРК4129, інвентарний номер 00001062, рік побудови 1966 р. ) ( п. 1. додаткової угоди № 1).

Сторони підтверджують, що за період з грудня 2013 року до 01.07.2018 р. нараховано плату за користування майном, що зазначено в пункті 1 цієї додаткової угоди, на загальну суму 318 212,72 грн з ПДВ ( п. 2. додаткової угоди № 1 ).

Відповідно до п. 3. додаткової угоди № 1 АСК Укррічфлот сплачує нараховану суму сервітутних платежів, що зазначена в пункті 2 цієї додаткової угоди, згідно наступного графіку:

Термін сплати Період сума з ПДВ

10.10.2018 грудень 2013 р. - березень 2015 р. 58 665,42 грн

10.11.2018 квітень 2015 р. - грудень 2015 р. 52 061,42 грн

10.12.2018 січень 2016 р. - вересень 2016 р. 55 210,34 грн

10.01.2019 жовтень 2016 р. - травень 2017 р. 54 124,18 грн

10.03.2019 червень 2017 р. - грудня 2017 р. 51 292,91 грн

10.04.2019 січень 2018 р. - червень 2018 р. 46 858,45 грн

Разом: 318 212,72 грн.

Всі інші умови угоди про визначення порядку сплати та розміру сервітутних платежів від 17.05.2018 р. залишаються без змін ( п. 4. додаткової угоди № 1).

Відповідно до п. 3.4 угоди розмір плати за користування майном щомісячно коригується на офіційно встановлений індекс інфляції, що обраховується наростаючим підсумком.

З грудня 2013 року до 01.03.2018 р. нараховано плату за користування майном в сумі 9 131 649,74 грн з ПДВ ( п. 4. Угоди ).

За твердженням Позивача - сторони врегулювали питання виконання Сервітуарієм обов`язку оплати сервітуту, починаючи з моменту набрання рішенням суду законної сили. Оскільки Сервітуарієм не було сплачено в повному обсязі вищевказану суму п. 4.2 угоди визначили графік внесення платежів за попередні періоди, відповідно до якого черговий платіж в розмірі 237 494,83 грн мав бути сплачений 10.03.2022 р., проте станом на 18.07.2022 р. Відповідач не здійснив вказаний платіж. Також станом на 16.08.2022 р. Відповідачем не сплачено плату за сервітут за лютий - серпень 2022 року на загальну суму 2 522 517,15 грн: за лютий 2022 року в розмірі 328 459,41 грн; за березень 2022 року в розмірі 343 240,09 грн; за квітень 2022 року в розмірі 353 880,53 грн; за травень 2022 року в розмірі 363 435,30 грн; за червень 2022 року в розмірі 374 701,81 грн; за липень 2022 року в розмірі 377 324,72 грн; за серпень 2022 року в розмірі 381 475,29 грн.

Як зазначає Позивач, Відповідач в порушення умов угоди плату за сервітут не сплатив, у зв`язку із чим у нього виникла заборгованість перед Підприємством розмірі 2 760 011,98 грн, яка складається з чергового платежу за попередні періоди в розмірі 237 494,83 грн, який мав бути сплачений 10.03.2022 р., та поточної заборгованості за період з лютого 2022 року по серпень 2022 року у розмірі 2 522 517,15 грн.

Позивач наголошує, що з метою досудового врегулювання спору направив Відповідачу претензію № 01/05-331 від 28.04.2022 р. ( т. 1 а. с. 9 ), в якій вимагав сплатити заборгованість. В якості доказу направлення на адресу Відповідача вказаної претензії, Позивач надав до суду копії опису вкладення та накладної «Укрпошти» ( т. 1 а. с. 10 ). Однак, Відповідач заборгованість не сплатив, що і стало причиною звернення до суду.

За наслідками розгляду позову господарським судом прийнято оскаржуване рішення у даній справі.

8. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, виходячи з наступного.

Предметом позову у справі, що розглядається є вимоги ДП "Адміністрація річкових портів" про стягнення з ПрАТ "Судноплавна компанія "Укррічфлот" заборгованості зі сплати сервітутних платежів, відповідно до умов договору укладеного між сторонами.

Предметом апеляційного оскарження є рішенням Господарського суду Дніпропетровської області в частині відмови у задоволенні позовних вимог, а отже в частині закриття провадження у справі щодо стягнення основного боргу у розмірі 507 300,77 грн у зв`язку з відсутністю предмету спору та стягнення 4 169,06 грн 3% річних, 35 752,36 грн інфляційні втрати, сторонами не оскаржується, в апеляційному порядку не переглядається.

Щодо позовної вимоги про стягнення заборгованості з сервітутних платежів Суд зазначає таке.

Відповідно до частини 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу (частина 2 ст. 509 ЦК України ).

Частиною 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами ( ст. 629 ЦК України ).

Згідно з частиною 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Речовими правами на чуже майно є право користування ( сервітут ) ( п. 2 ч. 1 ст. 395 ЦК України ).

Право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій, конкретно визначеній особі (особистий сервітут) ( ст. 401 ЦК України ).

Сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду (ч. 1 ст. 402 ЦК України ).

Сервітут визначає обсяг прав щодо користування особою чужим майном. Сервітут може бути встановлений на певний строк або без визначення строку. Особа, яка користується сервітутом, зобов`язана вносити плату за користування майном, якщо інше не встановлено договором, законом, заповітом або рішенням суду ( ч. 1-3 ст. 403 ЦК України).

Право користування чужою земельною ділянкою або іншим нерухомим майном полягає у можливості проходу, проїзду через чужу земельну ділянку, прокладання та експлуатації ліній електропередачі, зв`язку і трубопроводів, забезпечення водопостачання, меліорації тощо (ч. 1 ст. 404 ЦК України ).

Право користування чужим майном може бути встановлено щодо іншого нерухомого майна (будівлі, споруди тощо) ( ч. 3 ст. 404 ЦК України ).

Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом ( частина 1 ст. 612 ЦК України).

В той же час відповідно до ч. 1 ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності ( ч. 2 ст. 218 ГК України ).

Відмовляючи у задоволені позовних вимог в частині стягнення з Відповідача плати за сервітут за період з 24.02.2022 р. по серпень 2022 р., суд першої інстанції дійшов висновку, що за відсутності у Відповідача реальної та об`єктивної можливості з 24.02.2022 р. використовувати у власній господарській діяльності на праві сервітуту спірне нерухоме майно ( гідротехнічні споруди ), нарахування сервітутних платежів з 24.02.2022 р. є необґрунтованим та безпідставним.

При цьому, місцевий господарський суд зазначив, що з 24.02.2022 р. Приватне акціонерне товариство Судноплавна компанія Укррічфлот було позбавлено об`єктивної можливості використовувати у власній господарській діяльності на праві сервітуту державне нерухоме майно (гідротехнічні споруди), перелік якого наведений в резолютивній частині рішення Господарського суду м. Києва від 05.08.2013 р. у справі № 910/13850/13, що перебуває на балансі на праві господарського відання Державного підприємства Адміністрація річкових портів, за угодою про визначення порядку сплати та розміру сервітутних платежів, укладеної з метою забезпечення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 05.08.2013 р. у справі № 910/13850/13, внаслідок дії непереборної сили, надзвичайних і невідворотних обставин, а саме військової агресії Російської федерації проти України, які засвідчені сертифікатом Волинської Торгово-промислової палати № 0700-23-3044.

Згідно із частиною 4 ст. 14 ЦК України особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства.

Відповідно до частини 6 ст. 762 ЦК України наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

Велика Палата Верховного Суду в пунктах 6.8-6.10 постанови від 08.05.2018 р. у справі № 910/7495/16 виклала наступні висновки щодо застосування частини 6 ст. 762 ЦК України: наведена норма права визначає в якості підстави звільнення від зобов`язання сплатити орендну плату об`єктивну безпосередню неможливість використовувати передане у найм майно (бути допущеним до приміщення, знаходитись у ньому, зберігати у приміщенні речі тощо) через обставини, за які орендар не відповідає; обставини, зазначені у нормі частини 6 ст. 762 ЦК України, повністю не охоплюються поняттям форс-мажорних обставин, адже на відміну від останніх, ознаками яких є їх об`єктивна та абсолютна дія, а також непередбачуваність, перші можуть бути спричинені, зокрема, й безпосередньо вольовою дією орендодавця, тобто обставини згідно з частиною 6 ст. 762 ЦК України можуть включати обставини непереборної сили та випадку, втім не обмежуються ними; відсутність у частині 6 ст. 762 ЦК України вичерпного переліку обставин, які унеможливлюють використання орендарем майна, підстав виникнення таких обставин, засобів їх підтвердження свідчить про те, що підставою для застосування цієї норми є встановлення факту неможливості використання орендарем майна з незалежних від нього причин на загальних підставах, визначених процесуальним законодавством.

Верховний Суд в постанові від 20.10.2021 р. у справі № 911/3067/20 виклав наступні висновки щодо застосування частини 6 ст. 762 ЦК України: підставою звільнення від зобов`язання сплачувати орендну плату ця норма визначає об`єктивну неможливість використовувати передане в оренду майно ( бути допущеним до приміщення, знаходитись у ньому, зберігати у приміщенні речі тощо ) через обставини, за які орендар не відповідає; при оцінці таких обставин презюмується незмінність умов господарювання (користування майном) чи стану об`єкта оренди, а орендар повинен подати докази наявності тих обставин, на які він посилається в обґрунтування своїх вимог, а також довести, що ці обставини виникли з незалежних від нього причин, зокрема, внаслідок зміни кон`юнктури на ринку товарів, робіт, послуг, з вини орендодавця, через дію непереборної сили тощо. Якщо орендар з незалежних від нього обставин протягом певного часу був повністю позбавлений можливості користуватися орендованим майном, то на підставі цієї норми він вправі порушувати питання про повне звільнення його від внесення орендної плати; при цьому звільнення від сплати орендної плати є істотним втручанням у правовідносини сторін договору, а тому може застосовуватись за виключних обставин, наприклад, відсутності доступу до найманого приміщення, неможливості орендаря перебування в ньому та зберігання речей тощо.

Згідно із частиною 1 ст. 14-1 Закону України "Про Торгово-промислові палати в Україні" Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо (частина 2 ст. 14-1 Закону України "Про Торгово-промислові палати в Україні").

Згідно із частиною 3 ст. 14 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" Торгово-промислова палата України, зокрема, засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), а також торговельні та портові звичаї, прийняті в Україні, за зверненнями суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб.

Верховний Суд в постанові від 25.01.2022 р. у справі № 904/3886/21 виклав наступні висновки щодо застосування ст. 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні": ознаками форс-мажорних обставин є наступні елементи: вони не залежать від волі учасників цивільних (господарських) відносин; мають надзвичайний характер; є невідворотними; унеможливлюють виконання зобов`язань за даних умов здійснення господарської діяльності - форс-мажорні обставини не мають преюдиціальний (заздалегідь встановлений) характер. При їх виникненні сторона, яка посилається на дію форс-мажорних обставин, повинна це довести. Сторона яка посилається на конкретні обставини повинна довести те, що вони є форс-мажорними, в тому числі, саме для конкретного випадку. Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність. Те, що форс-мажорні обставини необхідно довести, не виключає того, що наявність форс-мажорних обставин може бути засвідчено відповідним компетентним органом; наявність форс-мажорних обставин засвідчується Торгово-промисловою палатою України та уповноваженими нею регіональними торгово-промисловими палатами відповідно до статей 14, 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати України" шляхом видачі сертифіката.

ПрАТ "Судноплавна компанія "Укррічфлот" надано до суду сертифікат Волинської Торгово-промислової палати № 0700-23-3044 про форс-мажорні обставини ( обставини непереборної сили ) ( т. 3 а.с. 177-178 ), відповідно до якого Волинська Торгово-промислова палата засвідчила Приватному акціонерному товариству Судноплавна компанія Укррічфлот форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військова агресія російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану, щодо обов`язку (зобов`язання), а саме: використання у власній господарській діяльності на праві сервітуту державного нерухомого майна (гідротехнічних споруд), перелік якого наведений в резолютивній частині рішення Господарського суду м. Києва від 05.08.2013 р. у справі № 910/13850/13, що перебуває на балансі на праві господарського відання Державного підприємства Адміністрація річкових портів, за виключенням майна, яке перебуває на балансі державного підприємства Адміністрація морських портів України, у термін: з 24.02.2022 р., за угодою про визначення порядку сплати та розміру сервітутних платежів, укладеної з метою забезпечення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 05.08.2013 у справі № 910/13850/13, яке залишене без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 24.12.2013 р. та постановою Вищого Господарського суду України від 02.04.2014 № б/н від 17.05.2018 р., що була укладена з Державним підприємством Адміністрація річкових портів, відповідно до: наказу Про простій та дистанційну роботу у підрозділах АСК Укррічфлот від 24.02.2022 р. № 43/опф; наказу Про простій та дистанційну роботу у підрозділах АСК Укррічфлот від 24.02.2022 р. № 42/опф; наказу Про організацію роботи у підрозділах АСК Укррічфлот від 28.02.2022 р. № 53/опф; листа Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України (Адміністрації судноплавства) № 5083/02-3/15-22 від 10.10.2022 р., в якому зазначено, що основними фактор, який перешкоджає забезпечити належний рівень безпеки судноплавства, є відкрита агресія рф, що розпочалась 24.02.2022 р.. Рф окупувала значну територію на півдні України з обох боків р. Дніпро. Неодноразово зафіксовано випадки вчинення відвертих військових злочинів проти цивільного судноплавства, а саме нападів, захоплень та обстрілів цивільних суден. За інформацією ДУ Держгідрографії з 24.02.2022 морські води північніше паралелі 45-21N, у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану, оголошено зоною військової загрози (Warrisk area, прибережні попередження (далі - ПРИП) 92/22, 108/22 ); листа Миколаївської обласної військової адміністрації від 28.12.2022 № 05-57/2859/5-22 про те, що 24.02.2022 р. м. Миколаїв постійно знаходилось під ракетними обстрілами та бомбардуваннями; приписів про небезпеку 100/22 та 101/22, якими оголошено про закриття водного простору по річках Інгул та Південний Буг, заборону руху суден від першого коліна Бузько-Дніпровсько-Лиманського каналу (далі - БДЛК) до третього коліна Спаського каналу, заборону відходу всіх суден, буксирів та інших плавзасобів від причалів Миколаївського регіону; оперативної інформації про зміни навігаційних умов і режиму плавання на ВВШ ДУ Держгідрографія від 30.11.2022 р., в якій зазначалось, що Р. Південний Буг , р. Інгул: Водний простір на річках закрито. Всі дії на цих річках погоджувати з військовими ( захід в Миколаївський річковий порт АСК Укррічфлот здійснюється саме через р. Південний Буг та р. Інгул); розпорядження капітана Миколаївського МТП № 15/1 від 09.03.2022 р., яким було видано припис про небезпеку 101/22, яким заборонено рух суден від першого коліна БДЛК то третього коліна Спаського каналу, заборонено відхід всіх суден, буксирів і інших плавзасобів від причалів Миколаївського регіону; листа Управління транспорту Дніпропетровської обласної військової адміністрації від 18.04.2023 р. № 04-396/0/110-23 про діючі заборони та обмеження; листа НГУ від 10.06.2022 р. № 6/10/3-652 про розміщення підрозділів в/ч; копій 5-ти актів комісійного обстеження об`єктів пошкоджених внаслідок збройної агресії російської федерації від 03.05.2023 р.; копій 12-ти актів комісійного обстеження об`єктів, пошкоджених внаслідок збройної агресії російської федерації від 05.05.2023 р.; копій 5-ти актів огляду від 05.05.2022 р.; наказу Про примусове відчуження від 17.10.2022 р. № 71; акту про примусове відчуження або вилучення майна № 738 від 27.10.2022 р.; акту про примусове відчуження або вилучення майна № 736 від 27.10.2022 р.; акту про примусове відчуження або вилучення майна № 737 від 27.10.2022 р.; акту про примусове відчуження або вилучення майна № 735 від 27.10.2022 р.; акту про примусове відчуження або вилучення майна від 27.10.2022 р.; наказу Про примусове відчуження від 28.09.2022 р. № 34; акту про примусове відчуження або вилучення майна від 25.08.2022 р. ( теплохід Борислав ); акту про примусове відчуження або вилучення майна від 25.08.2022 р. ( буксир БТ-466 ); акту про примусове відчуження або вилучення майна від 25.08.2022 р. ( судно Івано-Франківськ ); акту приймання-передачі транспортних засобів від 20.05.2022 р. ( екскаватор Борекс-2201 ); витягу з ЄРДР по кримінальному провадженню № 0000019 від 28.02.2022 р.; витягу з ЄРДР по кримінальному провадженню № 0000021 від 28.02.2022 р.; витяг з ЄРДР по кримінальному провадженню № 0000664 від 26.04.2023 р.; актів про знищення/пошкодження/викрадення майна, що було спричинене внаслідок збройної агресії рф від 05.10.2022 р. з додатками; актів про знищення/пошкодження/викрадення майна, що було спричинене внаслідок збройної агресії рф від 15.10.2022 р. з додатками; тринадцяти актів про знищення/пошкодження/викрадення майна, що було спричинене внаслідок збройної агресії російської федерації від 22.03.2023 р. з додатками; дев`яти актів про знищення/пошкодження/викрадення майна, що було спричинене внаслідок збройної агресії російської федерації від 26.04.2023 р. з додатками; заяви при вчинення кримінального правопорушення від 11.10.2022 р. № 1-1-23/139; витягу з ЄРДР по кримінальному провадженню № 0000942 від 24.08.2022 р.; витягу з ЄРДР по кримінальному провадженню № 0000800 від 22.07.2022 р.; витягу з ЄРДР по кримінальному провадженню № 0000771 від 18.07.2022 р.; витягу з ЄРДР по кримінальному провадженню № 0000916 від 16.08.2022 р.; витягу з ЄРДР по кримінальному провадженню № 0001013 від 11.09.2022 р.; витягу з ЄРДР по кримінальному провадженню № 0000857 від 04.08.2022 р.; витягу з ЄРДР по кримінальному провадженню № 0000264 від 03.10.2022 р; протоколу прийняття заяви про злочин від 04.09.2022 р., 24.08.2022 р.; листа Нікопольської РВА від 26.12.2022 р. № 669 про включення Нікопольської МТГ до переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій; листа Нікопольської РВА від 16.03.2022 р. № 39 про розміщення особового складу; акту про знищення/пошкодження/викрадення майна, що було спричинене внаслідок збройної агресії рф від 04.08.2022 р.; акту про знищення/пошкодження/викрадення майна, що було спричинене внаслідок збройної агресії рф від 16.08.2022 р.; акту про знищення/пошкодження/викрадення майна, що було спричинене внаслідок збройної агресії рф від 11.09.2022 р.; акту про знищення/пошкодження/викрадення майна, що було спричинене внаслідок збройної агресії рф від 19.07.2022 р.; акту про знищення/пошкодження/викрадення майна, що було спричинене внаслідок збройної агресії рф від 22.07.2022 р.; акту про знищення/пошкодження/викрадення майна, що було спричинене внаслідок збройної агресії рф від 25.05.2023 р.; указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні № 64/2022 від 24.02.2022 р., із змінами внесеними Указами від 14.03.2022 р. № 133/2022, від 18.04.2022 р. № 259/2022, від 17.05.2022 р. № 341/2022, від 12.08.2022 р. № 573/2022, від 07.11.2022 р. № 757/2022, від 06.02.2023 р. № 58/2023; від 01.05.2023 р. № 254/2023, які унеможливили його виконання в зазначений термін. Період дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили): дата настання: 24.02.2022 р..

Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційного суду погоджується з судом першої інстанії, що нарахування сервітутних платежів з 24.02.2022 р. є необґрунтованим та безпідставним, оскільки внаслідок дії непереборної сили, надзвичайних і невідворотних обставин, а саме військової агресії Російської федерації проти України, які засвідчені сертифікатом Волинської Торгово-промислової палати № 0700-23-3044, - Приватне акціонерне товариство Судноплавна компанія Укррічфлот з 24.02.2022 р. було позбавлено об`єктивної можливості використовувати у власній господарській діяльності на праві сервітуту державне нерухоме майно ( гідротехнічні споруди ), перелік якого наведений в резолютивній частині рішення Господарського суду м. Києва від 05.08.2013 р. у справі № 910/13850/13, що перебуває на балансі на праві господарського відання Державного підприємства Адміністрація річкових портів, за угодою про визначення порядку сплати та розміру сервітутних платежів, укладеної з метою забезпечення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 05.08.2013 р. у справі № 910/13850/13.

Враховуючи відмову у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з Відповідача плати за сервітут за період з 24.02.2022 р. по серпень 2022 р., відповідно нарахування 3% річних та інфляційних втрат на заборгованість зі сплати плати за сервітут за лютий 2022 року ( за період з 24.02.2022 р. по 28.02.2022 р.), за березень 2022 року, за квітень 2022 року, за травень 2022 року, за червень 2022 року, за липень 2022 року та за серпень 2022 року є також необґрунтованим, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Підсумовуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що висновки суду першої інстанції в оскаржуваній частині є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами.

Викладені у апеляційній скарзі аргументи не можуть бути підставами для скасування судового рішення місцевого господарського суду, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи та ґрунтуються на неправильному тлумаченні Скаржником норм матеріального та процесуального права, що в сукупності виключає можливість задоволення апеляційної скарги.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

У справі "Руїз Торіха проти Іспанії", ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів Скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" ( Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006 р. ).

Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі суд дійшов висновку, що Скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

З огляду на приписи ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006 р." Конвенція застосовується судами України як частина національного законодавства, а практика ЄСПЛ, через рішення якого відбувається практичне застосування Конвенції, застосовується судами як джерело права.

Отже, доводи заявника апеляційної скарги про порушення норм матеріального та процесуального права судом попередньої інстанцій під час прийняття оскаржуваного процесуального документу не знайшли свого підтвердження.

За змістом ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно із ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин та з урахуванням меж розгляду апеляційної скарги в порядку ст. 269 ГПК України, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін.

10. Судові витрати.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, згідно вимог ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на Скаржника.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Адмінінстрація річкових портів" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.03.2024 р. у справі № 910/7738/22 залишити без змін.

Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено ст. ст. 286-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 29.07.2024 р.

Головуючийсуддя І.М. Кощеєв

Суддя О.В. Чус

Суддя М.О. Дармін