ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" липня 2024 р. Справа №921/109/24

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий суддя О.В. Зварич

судді В.М. Гриців

І.Б. Малех,

розглянув у письмовому провадженні розглянув апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Вєтрова Андрія Олександровича б/н від 20.05.2024 року (вх. № 01-05/1454/24 від 21.05.2024 року)

на рішення господарського суду Тернопільської області від 23.04.2024 року (суддя Н.О. Андрусик; повний текст рішення складено 29.04.2024 року)

у справі № 921/109/24

за позовом: Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «АРКС» (надалі ПрАТ «СК «АРКС»)

до відповідача: Фізичної особи - підприємця Вєтрова Андрія Олександровича (надалі ФОП Вєтров А.О.)

про стягнення 85541,18 грн,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

27.02.2024 року ПрАТ «СК «АРКС» звернулось до Господарського суду Тернопільської області з позовом до ФОП Вєтрова А.О.про стягнення 85541,18 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що на виконання умов договору добровільного страхування наземного транспорту №гк87982ак9ф від 29 березня 2019 року позивачем виплачено потерпілій особі (страхувальнику) суму страхового відшкодування в розмірі 213041,18 грн за шкоду, спричинену внаслідок ДТП працівником Відповідача. Позивач зазначає, що в силу положень статті 993, 1172 Цивільного кодексу України та статті 108 Закону України «Про страхування» він набув право вимоги до винної в ДТП особи (Відповідача) в розмірі суми 85541,18грн, що є різницею між фактичними витратами Позивача та виплаченою ТДВ СК КРЕДО (страховиком Відповідача) сумою страхового відшкодування в розмірі 127500,00 грн на підставі полісу № ЕР/102808845, страхового акту про Пряме врегулювання збитку № ARX2597708 від 29 липня 2020 року.

Короткий зміст оскарженого рішення суду першої інстанції

Рішенням господарського суду Тернопільської області від 23.04.2024 року у справі №921/109/24 позов ПрАТ «СК «АРКС» задоволено. Стягнуто з ФОП Вєтрова А.О. на користь ПрАТ «СК «АРКС» 85 541 грн 18коп. страхового відшкодування та 3028 грн 00коп. в повернення сплаченого судового збору.

В ході розгляду справи суд першої інстанції встановив, що відповідач як особа, відповідальна за завданий збиток, повинен сплатити на користь позивача різницю між сумою страхового відшкодування, сплаченою за договором страхування в розмірі 85541,18грн (213041,18грн виплаченого позивачем страхового відшкодування для оплати відновлювального ремонту 127500грн суми страхового відшкодування, відшкодованої ТДВ «СК «КРЕДО» за полісом №ЕР/102808845).

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій не погоджується з рішенням суду першої інстанції. Вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. Зазначає, що про трудові відносини винуватця ДТП та відповідача стало відомо при формуванні матеріалів адміністративної справи. Вказує на те, що судом першої інстанції не надано в повній мірі скористатись правом на захист, так як судом не прийнято до уваги перебування відповідача у медичному закладі. Просить скасувати рішення господарського суду Тернопільської області від 23.04.2024 року у справі №921/109/24, прийняти нове рішення, яким у позові відмовити.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу не погодився з доводами апелянта, наведеними в апеляційній скарзі. Вказав, що Тернопільським апеляційним судом від 21.11.2023 року у справі № 596/1718/21 встановлено, що транспортний засіб DAF д.р.н. НОМЕР_1 належав ФОП Вєтрову А.О., з яким ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах та спричинив ДТП під час виконання трудових обов`язків. Просить рішення господарського суду Тернопільської області від 23.04.2024 року у справі №921/109/24 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Апеляційне провадження у справі

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.05.2024 року головуючим-суддею (суддею-доповідачем) у справі №921/109/24 визначено суддю О.В. Зварич, суддів: В.М. Гриців, І.Б. Малех.

Згідно з ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 23.05.2024 року відкрито апеляційне провадження за поданою апеляційною скаргою у справі №921/109/24 та ухвалено здійснити перегляд рішення господарського суду Тернопільської області від 23.04.2024 року у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи на підставі частини 10 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За вимогами частини тринадцятої статті 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

З`ясовуючи обставини стосовно ознайомлення позивача та відповідача з порядком розгляду даної справи, суд встановив таке.

24.05.2024 року ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 23.05.2023 року про розгляд справи № 921/109/24 у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи доставлено до електронних кабінетів позивача та відповідача.

Вищенаведеним підтверджується те, що суд вчинив дії щодо належного повідомлення учасників справи про порядок розгляду справи №921/109/24.

Обставини справи

Як видно із наявних у справі копій документів, постановою Святошинського районного суду м. Києва від 17.08.2020 року у справі №759/11939/20 встановлено, що 02.07.2020 року, о 18 год. 05 хв., ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «DAF 95XF430», номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по пр-ту Перемоги, 138 у м.Києві, не дотримався безпечного бокового інтервалу та допустив зіткнення з транспортним засобом марки «Volkswagen Tuareg», номерний знак НОМЕР_2 , який рухався з правого боку, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив п.п. 13.1 Правил дорожнього руху України.

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП і призначити адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) грн., що підлягає стягненню у прибуток держави.

Згідно пункту 1 Витягу зі Статуту ПрАТ «СК «АРКС» остання є правонаступником Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування».

29.03.2019 року ПрАТ «СК «АРКС» (Страховик) та ОСОБА_2 (Страхувальник) уклали договір добровільного комплексного страхування наземного транспорту, цивільної відповідальності власників наземного транспорту та від нещасного випадку на транспорті №гк87982ак9ф від 29.03.2019 року.

Згідно пункту 3.1 договору вигодонабувачем є ТзОВ «Порше Мобіліті».

У пункті 4 договору передбачено, що предметом договору є майнові інтереси Страхувальника (Вигодонабувача), що не суперечить закону та пов`язані зокрема з відшкодуванням шкоди, завданої життю, здоров`ю та/або майну третіх осіб внаслідок ДТП, що сталася з вини водія ТЗ, вказаного в розділі 6 цього договору.

Відповідно до пункту 6 договору застрахованим ТЗ є Volkswagen Touareg, реєстраційний номер НОМЕР_2 , рік випуску 2019, колір чорний.

Пунктом 23.1.2 договору передбачено, що страховик зобов`язаний протягом 2 робочих днів, як тільки йому стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасної виплати страхового відшкодування.

У відповідності до пункту 23.1.3 договору страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити виплату страхового відшкодування в порядку та в строк згідно з договором.

Згідно пункту 26.13 договору при пошкодженні транспортного засобу розмір страхового відшкодування дорівнює розміру збитків, визначених в кошторисі збитків, за вирахуванням встановленої договором франшизи.

Як видно із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 ОСОБА_2 є власником транспортного засобу Volkswagen Touareg, реєстраційний номер НОМЕР_2 рік випуску 2019, колір чорний.

08.07.2020 року власник пошкодженого транспортного засобу ОСОБА_2 звернувся до ПрАТ «СК «АРКС» із заявою про настання події, що має ознаки страхового випадку та із заявою про виплату страхового відшкодування.

Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту №ARX2598022 від 29.07.2020 року, страхового акту про «Пряме врегулювання» збитку №ARX2597708 від 29.07.2020 року та умов Договору страхування № гк87982ак9ф від 29 березня 2019 року, розмір страхового відшкодування склав 213 041,18 грн, які ПрАТ «СК «АРКС» сплачено за відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу на рахунок СТО згідно платіжного доручення № 691166 від 30.07.2020 року та платіжного доручення №691173 від 30.07.2020 року.

Як вбачається із звіту №536 про оцінку вартості відновлюваного ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу від 23.07.2020 року, вартість відновлювального ремонту автомобіляTouareg, реєстраційний номер НОМЕР_2 становить 216 586,57 грн.

Листом від 24.07.2020 року ТзОВ «Порше Мобіліті» було погоджено виплату на рахунок авторизованого сервісного центру ТзОВ «Атлант - М Лепсе».

Розрахунок розміру виплаченого Страховою компанією страхового відшкодування за зазначеним вище страховим випадком здійснено наступним чином: 213 041,18 грн (вартість відновлювального ремонту автомобіля Volkswageп Touaгeg, реєстраційний номер НОМЕР_2 ) відповідно до рахунку № -1 від 09.07.2020 року, калькуляції до рахунку та Акту виконаних робіт № 88 від 26.08.2020 року складає 213 041,18 грн.

Згідно з реєстром виплат за 07.09.2020 (пункт 121), частину вартості відновлювального ремонту в розмірі 127 500,00 грн відшкодовано ТзДВ «СК «КРЕДО» відповідно до процедури прямого врегулювання збитків за умовами полісу №ЕР/102808845, страхового акту №ARX2597708 від 29.07.2020 року.

У справі № 921/109/24 наявна копія трудового договору № 01 від 05.06.2020 року між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, укладеного між ФОП Вєтровим А.О. та ОСОБА_1 .

Згідно з пунктом 1 цей договір є таким, що укладається на невизначений строк. Початок роботи 05.06.2020 року.

Відповідно до пункту 2 договору працівник зобов`язаний виконувати перевезення вантажів ТЗ DAF НОМЕР_4 / Mildner НОМЕР_5 .

Заочним рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 25.05.2022 року у справі №596/1718/21 позов ПрАТ «СК «АРКС», в інтересах якого діє представник ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК «АРКС» 85 541 гривню 18 коп. шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Постановою Тернопільського апеляційного суду від 21.11.2023 року у справі №596/1718/21 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Заочне рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 25.05.2022 року скасовано, ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ПрАТ «СК «АРКС» до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відмовлено.

Тернопільським апеляційним судом у справі №596/1718/21 встановлені наступні обставини:

- Із змісту наказу ФОП Вєтров А.О. "Про направлення працівників до відрядження" від 31 червня 2020 року №04 ВП вбачається, що з метою перевезення вантажів за маршрутом м.Тернопіль - м.Київ - м.Тернопіль, водія автотранспортних засобів ОСОБА_1 відряджено строком на 3 дні з 1 по 3 липня 2020 року. Під час відрядження встановлено ненормований робочий час згідно Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затв. наказом Міністерства транспорту та зв"язку України від 07.06.2010 №340. Для виконання перевезення вантажів використовувати авто DAF.

- Із змісту договору-заявки на перевезення вантажів м.Київ №02/07 від 02.07.20, укладеного між ТзОВ "Логістик-Плюс" (замовник) та ФОП Вєтров А.О. (перевізник), перевізник надає послуги замовнику на перевезення вантажів за маршрутом с.Стоянка - м.Тернопіль, адреса завантаження - с.Стоянка, Житомирське шосе 21 км., дата і час завантаження - 02.07.2020 року до 19.00, автомобіль DAF.

- ДТП 2 липня 2020 року о 18 год. 17 хв. сталася під час виконання ОСОБА_1 трудових обов`язків.

У вищевказаній справі апеляційний суд виснував, що за встановлених обставин ОСОБА_1 не є належним відповідачем у справі, так у справі є докази, що він керував транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових обов`язків, а не вважається його володільцем в розумінні ст.1187 ЦК України.

Позивач надіслав ФОП Вєтрову А.О. претензію №СУ/008448/4-1 від 11.08.2021 року про сплату 85541,18грн, яку залишено без реагування.

Відповідач вказану суму коштів не відшкодував, що стало підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.

Розмір шкоди, який не відшкодований позивачу, становить 85 541,18грн (213 041,18 грн вартості відновлювального ремонту (мінус) 127 500,00 грн страхової виплати, відшкодованої ТзДВ «СК «КРЕДО» в рахунок процедури прямого врегулювання збитків).

Норми права та мотиви, якими керується суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та висновки суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до статті 993 Цивільного кодексу України (в редакції на момент здійснення виплати ПрАТ «СК «АРКС») до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно статті 16 Закону України «Про страхування» (чинний на момент здійснення виплати ПрАТ «СК «АРКС») договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

За змістом статті 25 Закону України «Про страхування» (чинний на момент здійснення виплати ПрАТ «СК «АРКС») здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

У відповідності до статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно частини 1 статті 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до частини 1 статті 1172 Цивільного кодексу України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Згідно статті 1192 Цивільного кодексу України якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до статті 1194 Цивільного кодексу України (в редакції на момент здійснення виплати ПрАТ «СК «АРКС») особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

За приписами частини 1-3 статті 1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка неправомірно заволоділа транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, завдала шкоди діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, зобов`язана відшкодувати її на загальних підставах.

Згідно частини 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 05.12.2018 року у справі №426/16825/16-ц дзазначила таке:

«аналіз норм статей 1187 та 1172 Цивільного кодексу України дає підстави стверджувати, що особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб`єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки - роботодавець.

Отже, шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія, що на відповідній правовій підставі керував автомобілем, який перебуває у володінні роботодавця, відшкодовується саме володільцем цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм».

Верховний Суд в постанові від 01.11.2021 року у справі № 920/343/20 зазначив наступне:

«Не є таким суб`єктом і не несе відповідальності перед потерпілим за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина перша статті 1172 Цивільного кодексу України)».

У справі № 921/109/24 судом встановлено, що на момент скоєння Дорожньо-транспортної пригоди винуватець Піхота І. В. перебував у трудових відносинах з ФОП Вєтровим А.О., про що також зазначено у постанові Тернопільського апеляційного суду від 21.11.2023 у справі №596/1718/21, яка набрала законної сили.

За цих обставин, відповідач є особою, відповідальною за збиток, заподіяний автомобілю марки «Volkswagen - Touareg», реєстраційний номер НОМЕР_2 , у результаті Дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 02.07.2020 року в м. Києві.

Позивач здійснив виплату страхового відшкодування в сумі 213041,18грн, що підтверджується платіжними дорученнями №№691166, 691173 від 30.07.2020 року.

ТДВ «СК «КРЕДО» сплачено на користь позивача суму страхового відшкодування в частині встановленого ліміту в розмірі 127500,00 грн шляхом прямого врегулювання збитків. Дана обставина сторонами не заперечується.

З урахуванням вищенаведеного апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач як особа, відповідальна за завданий збиток, повинен сплатити на користь позивача різницю між сумою страхового відшкодування, сплаченою за договором страхування в розмірі 85541,18грн (213041,18грн виплаченого позивачем страхового відшкодування для оплати відновлювального ремонту (мінус) 127500 грн суми страхового відшкодування, відшкодованої ТзДВ «СК «КРЕДО» за полісом №ЕР/102808845).

Апелянт покликається на те, що судом першої інстанції не надано в повній мірі скористатись правом на захист, так як судом не прийнято до уваги перебування відповідача у медичному закладі.

Колегія суддів вважає ці аргументи необгрунтованими, враховуючи наступне.

В матеріалах даної судової справи міститься копія клопотання від імені Вєтрова А. від 23.04.2024 без номера (вх.№3259) про відкладення судового засідання у зв`язку з неможливістю взяти участь у судовому засіданні, зважаючи на перебування в закладі охорони здоров`я, і саме на 23.04.2024 заплановано оперативне втручання (проведення операції).

Це клопотання було відхилене судом першої інстанції з тих підстав, що явка сторін в судовому засіданні 23.04.2024 згідно ухвали про відкриття провадження у справі від 04.03.2024 та від 09.04.2024 не визнавалася обов`язковою; відкладення судового засідання є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Відповідно до наявного у справі рекомендованого повідомлення №306 від 08.03.2024 про вручення поштового відправлення №655 від 06.03.2024 ухвалу від 04.03.2024 відповідачем отримано 08.03.2024.

Ухвалою суду від 04.03.2024 про відкриття провадження у справі суд встановив процесуальні строки для подання заяв по суті спору, зокрема відповідачу - п`ятнадцятиденний календарний строк з дня отримання ухвали від 04.03.2024 для подання відзиву на позов, а також для подання заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Однак, відповідач таким процесуальним правом не скористався.

Крім того, до клопотання про відкладення розгляду справи відповідачем не було надано жодних доказів на підтвердження обставин, наведених у ньому, зокрема щодо перебування на лікуванні, призначення оперативного втручання на 23.04.2024, тощо.

За наслідками апеляційного перегляду оскарженого судового рішення судова колегія констатує, що доводи апелянта не знайшли свого підтвердження в ході розгляду апеляційної скарги. Ці доводи не спростовують висновків, наведених в рішенні господарського суду Тернопільської області від 23.04.2024 у справі № 921/109/24.

За приписами частин 2, 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч.1-5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів та органів, що вирішують спори, має бути належним чином викладено підстави, на яких вони ґрунтуються. Обсяг цього обов`язку щодо обґрунтовування рішення може бути різним залежно від характеру самого рішення і має визначатись з урахуванням обставин відповідної справи. Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Підсумовуючи вищевказане, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції вірно встановив обставини, що мають значення для справи, надав належну оцінку дослідженим доказам, прийняв законне обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права, тому його необхідно залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Судові витрати

З огляду на те, що суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на скаржника відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись, ст.ст. 8, 86, 129, 269, 270, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Вєтрова Андрія Олександровича б/н від 20.05.2024 року (вх. № 01-05/1454/24 від 21.05.2024 року) залишити без задоволення, рішення господарського суду Тернопільської області від 23.04.2024 року у справі №921/109/24 без змін.

Судові витрати за розгляд апеляційних скарг покласти на скаржника.

Справу повернути в господарський суд Тернопільської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Головуючий суддя О.В. Зварич

Суддя В.М. Гриців

Суддя І.Б. Малех