ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" липня 2024 р. Справа№ 910/6990/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко А.І.

суддів: Скрипки І.М.

Михальської Ю.Б.

без повідомлення учасників апеляційного провадження

розглянувши у письмовому провадженні матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Коне Ліфти"

на рішення Господарського суду міста Києва

від 09.03.2023 (повний текст складено 09.03.2023)

у справі № 910/6990/22 (суддя Селівон А.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія

"Атлант Мегабуд"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Коне Ліфти"

про стягнення 240 945, 17 грн.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Атлант Мегабуд" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Коне Ліфти" про стягнення 240 945,17 грн. штрафних санкцій.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов укладеного між сторонами Договору № UA19217-А1 від 24.11.2020 року в частині здійснення поставки обладнання в обумовлені договором строки, внаслідок чого позивачем нараховано штраф у вказаній сумі.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 09.03.2023 у справі № 910/6990/22 позовні вимоги задоволено повністю.

На підставі рішення суду з Товариства з обмеженою відповідальністю "Коне Ліфти" підлягає стягненню на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Атлант Мегабуд" 240 945, 17 грн. штрафних санкцій та 3 614, 18 грн. судового збору

Судом першої інстанції встановлено порушення відповідачем умов договору в частині своєчасної поставки обладнання, а саме ліфтів виробництва KONE загальною вартістю 20 707 057, 78 грн. на 39 робочих днів та на 16 робочих днів відповідно, на підставі чого суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Коне Ліфти" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову повністю.

Апелянт вважає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставин, що мають значення для справи, висновки суду, викладені в оскаржуваному рішенні, не відповідають обставинам справи, а також порушено норми матеріального та процесуального права.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на те, що між позивачем та відповідачем було укладено додатковий договір № 1 до договору №UA19217-АІ від 24.11.2020, а також викладено додатки № 1, № 2, № 3 у новій редакції та встановлено нові терміни поставки обладнання терміном в 21 тиждень та терміном в 32 тижня.

Крім того, позивач направив на адресу відповідача звернення за вих. № 21/01.1 від 21.01.2021 в якому просив зупинити виробництво ліфтів: L5 (№44311507), L6 (№44311508), L7 (№44311509), а саме двері типу «High duty (N1)» в кількості 48 од., згідно специфікації до договору та провести заміну дверей на вогнестійкі класу Е160 в кількості 48 од.

Апелянт зазначає, що на виконання вищезазначеного листа позивача, відповідачем було зупинено виробництво, змінено ціну на обладнання та підписано додаткову угоду № 2 від 05.02.2021. Таким чином, зміна строку поставки відбулася на прохання позивача, відповідачем було виконано всі умови договору щодо поставки обладнання в терміни встановлені додатковим договором № 1 від 01.02.2021 до договору № UA19217-АІ від 24.11.2020.

На переконання апелянта, суд першої інстанції не звернув увагу на відзив відповідача на позовну заяву, до якого було додано додатковий договір № 1 від 01.02.2021 до договору № UA19217-АІ від 24.11.2020, а тому суд дійшов помилкового висновку про те, що в матеріалах справи відсутні докази того, що сторони узгодили інший термін поставок товару за договором.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем не було надано відзив на апеляційну скаргу, що, в свою чергу, не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції, відповідно до ч. 3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

24.11.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «КОНЕ Ліфти» (виконавець за договором) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Атлант Мегабуд» (замовник за договором) було укладено договір № UA19217-A1.

Відповідно до пункту 1.1. укладеного договору виконавець (відповідач) зобов`язався поставити на місце монтажу обладнання та провести монтажні та пусконалагоджувальні роботи, в тому числі сприяння в організації процесу проходження ПТО та передати змонтоване обладнання в робочому стані у власність замовника (позивача), а замовник прийняти та оплатити на умовах та у порядку, визначених цим договором, обладнання в кількості, комплектації та за цінами, вказаними в додатках до договору.

Згідно умов пункту 1.2 договору сторони застосовують до договору умови DDP Київ доставка виконавцем обладнання в місце поставки (редакція Інкотермс 2010 року).

Розділами 1-14 укладеного договору сторони погодили предмет договору, ціну договору та умови оплати, умови поставки та приймання-передачі обладнання, порядок виконання та приймання-передачі робіт, права та обов`язки сторін, відповідальність сторін, гарантія, форс-мажорні обставини, порядок внесення змін та розірвання договору, строк дії договору тощо.

Відповідно до пункту 13.2 договору він набуває чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками, та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Закінчення терміну дії договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, які мали місце під час дії договору.

Пунктом 13.1 договору визначено, що даний договір є змішаним і включає в себе умови договору поставки та договору підряду. Припинення зобов`язань сторін щодо частини договору про підряд не тягне до припинення зобов`язань сторін щодо частини договору про поставку, якщо інше узгоджене сторонами відповідною додатковою угодою.

Згідно розділу договору «Визначення і терміни» предметом договору є поставка обладнання - ліфти та/або ескалатори та/або пасажирські конвеєри виробництва KONE, - найменування, кількість, технічні характеристики та комплектність яких визначена в додатках №1-7 до даного договору.

Місце поставки обладнання - об`єкт замовника за адресою вул. Василя Стуса 35-37 у Святошинському районі м. Києва.

За визначенням преамбули договору об`єкт замовника - «Будівництво науково-учбового центру з гуртожитком готельного типу на вул. Василя Стуса 35-37 у Святошинському районі м. Києва», на якому виконавець виконує роботи за даним договором.

Як визначено преамбулою договору, роботи - монтажні та пусконалагоджувальні роботи з встановлення обладнання на об`єкті, перелік та порядок виконання яких визначений додатками № № 2, 3, 4 до даного договору.

Згідно п.5.1 договору роботи виконуються виконавцем поетапно відповідно до додатку № 3 до договору: перший етап - монтажні роботи; другий етап - пусконалагоджувальні роботи; третій етап - спільного проходження ПТО.

Сторонами було погоджено та підписано додаток № 3 до договору «Строк поставки обладнання і виконання робіт», яким передбачено строки поставки обладнання, які по кожній одиниці обладнання починають свій відлік від дати, передбаченої умовами п.4.1 договору, а саме отримання виконавцем першого авансового платежу. При цьому строк виконання відповідного етапу робіт починає свій відлік від дати, передбаченої умовами п.5.1 договору.

Відповідно до додатку №3 «Строки поставки обладнання і виконання робіт» до договору № UA19217-A1 від 24.11.2020 сторони погодили строки поставки обладнання, а саме:

- терміном 21 робочих тижнів щодо поставки Ліфту KONE N MonoSpace L1 PW08/18-19, 20/20 зуп, 630кг №44311503, Ліфту KONE N MonoSpace L2 PW15/18-19, 22/22 зуп, 1150кг №44311504, Ліфту KONE N MonoSpace L3 PW06/18-19,18/18 зуп, 450кг №44311505, Ліфту KONE N MonoSpace L4 PW13/18-19,18/18 зуп, 1000кг №44311506, Ліфту KONE N MonoSpace L8 PW18/18-19, 19/20 зуп, 1350кг №44311523;

- терміном 30 робочих тижнів щодо поставки Ліфту KONE S MonoSpace L5 PW20/25-19, 17/17 зуп, 1500кг №44311507, Ліфту KONE S MonoSpace L6 PW20/25-19,17/17, 1500кг №44311508, Ліфту KONE S MonoSpace L7 PW20/25-19,17/17зуп, 1500кг №44311509.

Умовами пункту 4.1 договору сторони погодили, що строки поставки по кожній одиниці обладнання визначені у додатку №3 до договору, починають свій відлік від відповідної дати, коли відбулася остання з перелічених умов: отримання виконавцем оригіналу підписаного договору включаючи усі додатки; отримання виконавцем першого авансового платежу згідно з п. 3.2.1. договору.

У день передачі обладнання в роботу від замовника до виконавця між сторонами повинен бути підписаний акт приймання - передачі обладнання під монтаж та, відповідно, акт приймання - передачі обладнання під пуско-налагодження. Дані акти підтверджують кількість та комплектність обладнання, переданого замовником в роботу виконавцю (п.5.3 договору).

Датою поставки обладнання та датою переходу всіх ризиків (включаючи ризик випадкової втрати чи випадкового пошкодження обладнання) є дата фактичної поставки обладнання виконавцем в місце поставки (пункт 4.5 договору).

Відповідно до пункту 4.6 договору приймання-передачу обладнання здійснюють уповноважені представники сторін.

Датою переходу до замовника права власності на обладнання є дата підписання сторонами відповідної видаткової накладної на обладнання (пункту 4.8 договору).

За умовами пункту 4.9 договору в момент фактичної передачі обладнання замовник зобов`язаний підписати надані виконавцем товарно-транспортні/CMR та видаткові накладні та повернути відповідний екземпляр документів виконавцю.

Докази того, що сторони узгодили інший термін поставки товару за договором в матеріалах справи відсутні.

Згідно п.2.1. договору ціна договору становить 22 923 950,11 грн. разом з ПДВ.

Вартість обладнання на дату укладання договору становить 19 722 713,27 грн. разом з ПДВ, яка еквівалентна 695 210,80 USD та розрахована відповідно до курсу Національного Банку України 28,3694 грн. за 1 USD на дату підписання цього договору 24.11.2020. Ціна та кількість обладнання наведена у додатку № 2. Вартість обладнання підлягає корегуванню на умовах і порядку, визначених в розділі 3 договору (пункт 2.1.1 договору).

Порядок розрахунків за товар погоджений сторонами у розділі 3 договору. Так, згідно з положеннями пункту 3.2 договору замовник зобов`язується виконати оплату вартості обладнання наступним чином: перший авансовий платіж у розмірі не менше ніж 70% від суми еквівалента в вартості обладнання, вказаної в п. 2.1.1. договору сплатити протягом 5 банківських днів після підписання договору з використанням офіційного курсу на дату укладення договору. Сторони домовились, що замовник має право провести авансовий платіж в розмірі 100% вартості обладнання, що не буде порушенням умов договору. Сторони домовились, що виконавець виставляє рахунок-фактуру для проведення авансового платежу в національній валюті України з урахуванням умов п.3.1. цього договору.

Згідно п. 3.2.2. договору другий авансовий платіж в розмірі, що буде відповідати 100% вартості обладнання з урахуванням раніше проведеного авансового платежу суми еквівалента в вартості обладнання, вказаної в п. 2.1.1. договору сплатити протягом 5 днів від дати відправлення виконавцем письмового повідомлення про готовність обладнання до відвантаження з заводу-виробника, з урахуванням пункту 4.3. договору та при цьому не пізніше 15 робочих днів до дати поставки в місце поставки.

Відповідно до пункту 3.2.4 договору остаточна вартість обладнання в гривні складається із сум усіх платежів та зазначається у видатковій накладній, що підписується сторонами.

В свою чергу порядок оплати вартості робіт передбачений умовами п.3.3 договору.

Як встановлено судом за матеріалами справи та зазначено позивачем, на виконання умов пункту 3.2 договору позивач здійснив попередню оплату товару на загальну суму 20 707 057,78 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 1982 від 25.11.2020 року на суму 19 725 980,74 грн. та платіжними дорученнями № 2349 від 02.02.2021 року на суму 981 077,04 грн., копії яких наявні в матеріалах справи.

У зв`язку із проведенням 100% передоплати замовником вартості обладнання сторони домовились зафіксувати загальну вартість договору в національній валюті України, про що між сторонами було підписано додатковий договір №2 від 05.02.2021 року до договору № UA19217-A1 від 24.11.2020, яким встановлено вартість обладнання 20 707 057,78 грн. разом з ПДВ.

01.02.2021 сторонами було укладено додатковий договір до договору № UA19217-A1 від 24.11.2020, яким викладено у новій редакції додатки №1, №2, № 3 до договору.

Відповідно до додатку № 3 в редакції додаткового договору № 1 від 01.02.2021 змінено строки поставки обладнання і виконання робіт, а саме:

- терміном 21 робочих тижнів щодо поставки Ліфту KONE N MonoSpace L1 PW08/18-19, 20/20 зуп, 630кг №44311503, Ліфту KONE N MonoSpace L2 PW15/18-19, 22/22 зуп, 1150кг №44311504, Ліфту KONE N MonoSpace L3 PW06/18-19,18/18 зуп, 450кг №44311505, Ліфту KONE N MonoSpace L4 PW13/18-19,18/18 зуп, 1000кг №44311506, Ліфту KONE N MonoSpace L8 PW18/18-19, 19/20 зуп, 1350кг №44311523;

- терміном 32 робочих тижнів щодо поставки Ліфту KONE S MonoSpace L5 PW20/25-19, 17/17 зуп, 1500кг №44311507, Ліфту KONE S MonoSpace L6 PW20/25-19,17/17, 1500кг №44311508, Ліфту KONE S MonoSpace L7 PW20/25-19,17/17зуп, 1500кг №44311509.

У день передачі обладнання в роботу від замовника до виконавця між сторонами повинен бути підписаний акт приймання - передачі обладнання під монтаж та, відповідно, акт приймання - передачі обладнання під пуско-налагодження. Дані акти підтверджують кількість та комплектність обладнання, переданого замовником в роботу виконавцю (п.5.3 договору).

Умовами пункту 4.1 договору сторони погодили, що строки поставки по кожній одиниці обладнання визначені у додатку №3 до договору, починають свій відлік від відповідної дати, коли відбулася остання з перелічених умов: отримання виконавцем оригіналу підписаного договору включаючи усі додатки; отримання виконавцем першого авансового платежу згідно з п. 3.2.1. договору.

При цьому згідно умов додатку № 3 до договору строки поставки кожної одиниці обладнання починає свій відлік від дати сплати замовником першого авансового платежу за договором.

Датою поставки обладнання та датою переходу всіх ризиків (включаючи ризик випадкової втрати чи випадкового пошкодження обладнання) є дата фактичної поставки обладнання виконавцем в місце поставки (пункт 4.5 договору).

Відповідно до пункту 4.6 договору приймання-передачу обладнання здійснюють уповноважені представники сторін.

Датою переходу до замовника права власності на обладнання є дата підписання сторонами відповідної видаткової накладної на обладнання (пункту 4.8 договору).

За умовами пункту 4.9 договору в момент фактичної передачі обладнання замовник зобов`язаний підписати надані виконавцем товарно-транспортні/CMR та видаткові накладні та повернути відповідний екземпляр документів виконавцю.

Докази того, що сторони узгодили інший термін поставки товару за договором в матеріалах справи відсутні.

Враховуючи здійснену позивачем фактичну передплату, у відповідача виникли зобов`язання з поставки у відповідному обсязі та на суму здійсненої передплати та виконання робіт, факт поставки має бути підтверджений належним чином оформленим первинним бухгалтерським документом, який засвідчує здійснення господарської операції і містить інформацію про вартість переданого товару, зокрема, з урахуванням змісту договору - видаткової накладної на обладнання.

23.06.2021 на виконання умов договору відповідачем було здійснено поставку обладнання, а саме: Ліфт KONE N MonoSpace L1 PW08/18-19,19/19, 630кг №44311503 вартістю 1 629 149,12 грн., Ліфт KONE N MonoSpace L2 PW15/18-19,21/21, 1150кг №44311504 вартістю 2 042 546,45 грн., Ліфт KONE N MonoSpace L3 PW06/18-19,19/19, 450кг №44311505 вартістю 1 623 722,32 грн., Ліфт KONE N MonoSpace L4 PW13/18-19,19/19, 1000кг №44311506 вартістю 1 769 548,38 грн., Ліфт KONE N MonoSpace L8 PW18/18-19,20/20, 1350кг №44311523 вартістю 2 291 521,81 грн., що підтверджується підписаною повноважними представниками сторін видатковою накладною №685 від 23.06.2021 року на загальну суму 9 356 486,08 грн., копія якої наявна в матеріалах справи.

Крім того, відповідачем 02.08.2021 року було здійснено поставку обладнання, а саме: Ліфт KONE S MonoSpace L5 PW20/25-19, 17/17, 1500кг №44311507 вартістю 3 997 974,93 грн., Ліфт KONE S MonoSpace L6 PW20/25-19,17/17, 1500кг №44311508 вартістю 3

676 957,58 грн., Ліфт KONE S MonoSpace L7 PW20/25-19,17/17, 1500кг №44311509 вартістю 3 675 639,18 грн., що підтверджується підписаною повноважними представниками сторін видатковою накладною №819 від 02.08.2021 року на загальну суму 11 350 571,70 грн., копія якої наявна в матеріалах справи.

В свою чергу, заперечень щодо факту поставки обладнання за вказаними накладними позивачем суду не надано.

За умовами п.4.10 договору якщо під час приймання - передачі обладнання замовником виявлені недоліки (зокрема, пошкодження пакування вантажних місць, розбіжності між фактично поставленою кількістю обладнання - з інформацією, наведеною в супровідних документах), замовник зобов`язаний підписати видаткову накладну разом з актом виявлених недоліків, про що робить відмітку у видатковій накладній.

В разі виявлення будь - яких невідповідностей партії обладнання специфікації та товаросупровідним документам, виявлення візуальних пошкоджень упаковки, пломб, маркувань тощо сторони складають двосторонній акт, в якому фіксують такі невідповідності та пошкодження. В будь - якому випадку замовник розвантажує обладнання на своєму об`єкті. Якщо обладнання приймається з зауваженнями щодо якості, кількості, або присутні пошкодження упаковки або самого обладнання тощо, сторони складають про це відповідний дефектний акт та виконавець несе в такому разі відповідальність за комплектність обладнання та пред`явлення рекламацій до заводу - виробника та/або перевізника покладаються на виконавця за участю замовника (п.4.6 договору).

В свою чергу доказів пред`явлення претензій щодо якості та кількості поставленого товару - ліфтів у кількості 8 одиниць на загальну суму 20 707 057,78 грн. у відповідності до умов Договору, наявності письмових претензій та/або письмових повідомлень щодо невідповідності фактично поставленого товару умовами договору та специфікації, пошкодження пакування, пломб та/або самого обладнання, а також складання актів виявлених недоліків від позивача до суду не надходило.

Відповідно до умов пункту 2.1 договору ціна договору становить 22 923 950,11 грн. разом з ПДВ.

В свою чергу, вартість обладнання на дату укладання договору становить 19 722 713,27 грн. разом з ПДВ, яка еквівалентна 695 210,80 USD та розрахована відповідно до курсу Національного Банку України 28,3694 грн. за 1 USD на дату підписання цього договору 24.11.2020. Ціна та кількість обладнання наведена у Додатку № 2. Вартість обладнання підлягає корегуванню на умовах і порядку визначених в розділі 3 договору (пункт 2.1.1 договору).

Згідно з п. 3 Додаткової угоди № 2 від 05.02.2021 року до Договору вартість обладнання становить без урахуванням ПДВ - 17 255 881,48 грн., крім того ПДВ (20%) - 3451176,30 грн. разом з ПДВ 20 707 057,78 грн.

Вартість робіт становить 2 667 697,37 грн., крім того ПДВ (20%) - 533 539,47 грн., разом з ПДВ - 3 201 236,84 грн. (п. 4 додаткової угоди № 2 від 05.02.2021 року до договору).

Порядок розрахунків за товар погоджений сторонами у розділі 3договору. Так, згідно з положеннями пункту 3.2 договору замовник зобов`язується виконати оплату вартості Обладнання наступним чином: перший авансовий платіж у розмірі не менше ніж 70% від суми еквівалента в Вартості обладнання, вказаної в п. 2.1.1. договору сплатити протягом 5 банківських днів після підписання договору з використанням офіційного курсу на дату укладення договору. Сторони домовились, що замовник має право провести авансовий платіж в розмірі 100% вартості обладнання, що не буде порушення умов договору. Сторони домовились, що виконавець виставляє рахунок-фактуру для проведення авансового платежу в національній валюті України з урахуванням умов п.3.1. цього договору. Другий авансовий платіж в розмірі, що буде відповідати 100% вартості обладнання з урахуванням раніше проведеного авансового платежу суми еквівалента в вартості обладнання, вказаної в п. 2.1.1. договору сплатити протягом 5 днів від дати відправлення виконавцем письмового повідомлення про готовність обладнання до відвантаження з заводу-виробника, з урахуванням пункту 4.3. договору та при цьому не пізніше 15 робочих днів до дати поставки в місце поставки.

Відповідно до пункту 3.2.4 договору остаточна вартість обладнання в гривні складається із сум усіх платежів та зазначається у видатковій накладній, що підписується сторонами.

В свою чергу порядок оплати вартості робіт передбачений умовами п.3.3 договору.

На виконання умов пункту 3.2 договору позивач здійснив попередню оплату товару на загальну суму 20 707 057,78 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 1982 від 25.11.2020 року на суму 19 725 980,74 грн. та платіжними дорученнями № 2349 від 02.02.2021 року на суму 981 077,04 грн., копії яких наявні в матеріалах справи.

У зв`язку із проведенням 100% передоплати замовником вартості обладнання сторони домовились зафіксувати загальну вартість договору в національній валюті України, про що між сторонами було підписано додатковий договір №2 від 05.02.2021 року до договору.

Відтак, вартість обладнання становить на дату укладення додаткового договору №2 від 05.02.2021 року - 20 707 057,78 грн. разом з ПДВ.

За розрахунокм позивача, у додатку №3 в редакції договору № 1 від 01.02.2021 до договору передбачені строки поставки обладнання з урахуванням здійсненого позивачем першого авансового платежу 25.11.2020 року відраховуються з 26.11.2020 року та закінчуються щодо частини обладнання через 21 тиждень, тобто 22.04.2021 року, та щодо іншої частини обладнання через 32 тижня, тобто 08.07.2021 року.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме видаткових накладних від 23.06.2021 року та від 02.08.2021 року, відповідачем допущено порушення умов договору в частині своєчасної поставки передбаченого умовами договору товару - ліфтів виробництва KONE, загальною вартістю 20 707 057,78 грн. на 39 робочих днів та на 16 робочих днів відповідно.

Згідно з пунктом 8.1 договору при порушенні строків поставки обладнання проти строків, встановлених договором, по вині виконавця, останній виплачує за вимогою замовника пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості недопоставленої в строк одиниці обладнання за кожен робочий день порушення. При цьому загальна сума зазначеної неустойки не повинна перевищувати 5% від вартості непоставленої в строк відповідної одиниці чи частини обладнання.

18.07.2022 року позивачем було направлено на адресу відповідача претензію № 1807/2022-1 від 18.07.2022 року, копія якої наявна в матеріалах справи, з вимогою сплатити нараховані на підставі пункту 8.1 договору штрафні санкції у сумі 240 945,17 грн. у зв`язку із порушенням відповідачем зобов`язання в частині дотримання встановленого договором строку поставки товару. Надсилання зазначеної претензії на адресу відповідача підтверджується копією опису вкладення у цінний лист від 18.07.2022 року та накладною №505 від 18.07.2022 року.

Вищезазначене казана претензія була залишена без відповіді та задоволення.

Позивач звернувся до суду з позовм про стягнення штрафу за порушення відповідачем умов договору в частині своєчасної поставки передбаченого умовами договору товару, позивачем на підставі статей 216-218, 231 Господарського кодексу України та пункту 8.1 договору нараховано відповідачеві пеню в сумі 240 945,17 грн. за період з 22.04.2021 по 23.06.2021 за видатковою накладною від 23.06.2021 року та за період з 08.07.2021 по 052.08.2021 за видатковою накладною від 02.08.2021.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 Цивільного кодексу України).

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 Цивільного кодексу України).

Укладений між позивачем та відповідачем правочин за своїм змістом та правовою природою є договором поставки, який регулюється нормами §3 глави 54 Цивільного кодексу України та §1 глави 30 Господарського кодексу України, з елементами договору підряду, який підпадає під правове регулювання норм глави 33 Господарського кодексу України та §1, 3 глави 61 Цивільного кодексу України.

Можливість укладення сторонами змішаного договору та узгодження ними умов в такому договорі не суперечить приписам частини 2 статті 628 Цивільного кодексу України, відповідно до яких сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Згідно з частиною 1 статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 662 Цивільного кодексу України передбачено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини 1, 2 статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до частини 1 статті 846 Цивільного кодексу України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

В силу приписів статті 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Як передбачено частиною 1 статті 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За приписами частин 1, 2 статті 251 Цивільного кодексу України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Окрім цього суд звертає увагу на приписи Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», згідно статті 1 якого господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Враховуючи здійснену позивачем фактичну передплату, у відповідача виникли зобов`язання з поставки у відповідному обсязі та на суму здійсненої передплати та виконання робіт, факт поставки має бути підтверджений належним чином оформленим первинним бухгалтерським документом, який засвідчує здійснення господарської операції і містить інформацію про вартість переданого товару, зокрема, з урахуванням змісту договору - видаткової накладної на обладнання.

Згідно з ч. 1 ст. 673 Цивільного кодексу України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі - продажу.

Відповідно до ч.1 ст. 680 Цивільного кодексу України покупець має право пред`явити вимогу у зв`язку з недоліками товару за умови, що недоліки виявлені в строки, встановлені цією статтею, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 687 Цивільного кодексу України перевірка додержання продавцем умов договору купівлі-продажу щодо кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару та інших умов здійснюється у випадках та в порядку, встановлених договором або актами цивільного законодавства. Якщо нормативно-правовими актами з питань стандартизації встановлено вимоги щодо порядку перевірки кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару, порядок перевірки, визначений договором, має відповідати цим вимогам.

Згідно з частиною 1 статті 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін.

За приписами частини 1, 3 статті 843 Цивільного кодексу України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

Відповідно до частини 1 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару (частина 2 наведеної норми).

Згідно статті 854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

У відповідності до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі статтею 509 Цивільного кодексу України правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, є зобов`язанням.

Відповідно до частини 1 статті 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

В силу статей 525, 526 Цивільного кодексу України та статті 193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов договору та вимог зазначених Кодексів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Пункт 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначає що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Зокрема, матеріалами справи підтверджується той факт, що в розумінні статей 610, 612 Цивільного кодексу України відповідач є таким, що прострочив виконання зобов`язання, позаяк не виконав належним чином умови укладеного між сторонами Договору в частині постачання товару замовнику - ТОВ «Будівельна компанія «Атлант Мегабуд» у визначені договором строки.

Судом встановлено за матеріалами справи, що з урахуванням здійснення позивачем першого авансового платежу 25.11.2020 року платіжним доручення №1982 на суму 19 725 980,74 грн., відлік строку поставки товару по кожній одиниці обладнання розпочався 26.11.2020 року.

Отже, враховуючи визначений умовами договору та додатку №3 до додаткового договору № 1 граничний строк поставки товару - 22.04.2021 року (21 робочих тижнів для обладнання, що було поставлено за видатковою накладною від 23.06.2021 року) та 08.07.2021 року (32 робочих тижня для обладнання, що було поставлено за видатковою накладною від 02.08.2021 року) та фактичні обставини, починаючи з 23.04.2021 року відбулося прострочення виконання зобов`язання з постачання товару (ліфтів у кількості 5 одиниць) на суму 9 356 486,08 грн. та починаючи з 09.07.2021 року - прострочення виконання зобов`язання з постачання товару (ліфтів у кількості 3 одиниці) на суму 11 350 571,70 грн.

Статтею 199 Господарського кодексу України передбачено, що виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим кодексом та іншими законами. За погодженням сторін можуть застосовуватись передбачені законом або такі, що йому не суперечать, види забезпечення виконання зобов`язань, які звичайно застосовуються у господарському (діловому) обігу. До відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (частина 1 статті 548 Цивільного кодексу України).

За приписами частини 2 статті 231 Господарського кодексу України у разі, якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості. Отже, даною нормою, що належить застосуванню до правовідносин сторін, пов`язаних із виконанням зобов`язання, що фінансується за рахунок Державного бюджету України, чітко встановлено розмір штрафних санкцій за порушення господарського зобов`язання.

Виходячи із положень зазначеної норми, застосування до боржника, який порушив господарське зобов`язання, штрафних санкцій у вигляді пені, штрафу, передбачених абз. 3 частиною 2 статті 231 Господарського кодексу України, можливо при сукупності відповідних умов, а саме: якщо інший розмір певного виду штрафних санкцій не передбачений договором або законом; якщо, між іншим, порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, якщо допущено прострочення виконання зобов`язання, пов`язаного з обігом (поставкою) товарів, виконанням робіт, наданням послуг, з вартості яких і вираховується у відсотковому відношенні розмір штрафу.

Відтак, суб`єкти господарських відносин при укладенні договору наділені законодавцем правом забезпечення виконання господарських зобов`язань встановленням окремого виду відповідальності - договірної санкції, за невиконання чи неналежне виконання договірних зобов`язань, зокрема, неустойки, передбаченої пунктом 8.1. договору.

Зокрема, при порушенні строків поставки обладнання проти строків, встановлених договором, по вині виконавця, останній виплачує за вимогою замовника пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості недопоставленої в строк одиниці Обладнання за кожен робочий день порушення. При цьому загальна сума зазначеної неустойки не повинна перевищувати 5% (п`яти відсотків) від вартості непоставленої в строк відповідної одиниці чи частини обладнання (пункт 8.1. Договору).

При цьому, оскільки відповідачем допущено прострочення виконання негрошового зобов`язання, пов`язаного з обігом (поставкою) товару, факт якого належним чином підтверджується матеріалами справи, суд приходить до висновку, що передбачений умовами Договору розмір пені узгоджується з приписами чинного законодавства України та, відповідно, про правомірність застосування позивачем передбаченої пунктом 8.1 договору пені та наявність правових підстав для нарахування відповідачеві відповідних штрафних санкцій за прострочення виконання договірних зобов`язань.

Тобто, визначаючи розмір заборгованості за договором, зокрема, в частині пені та штрафу, суд зобов`язаний належним чином дослідити поданий стороною доказ (в даному випадку - розрахунок заборгованості та нарахувань), перевірити його, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково - зазначити правові аргументи на його спростування і навести у рішенні свій розрахунок - це процесуальний обов`язок суду.

Відповідачем не надано суду контррозрахунку заявлених до стягнення позовних вимог або заперечень щодо правильності здійсненого позивачем розрахунку.

Судом апеляційної інстанції перевірено за допомогою інформаційно-правової системи «ЛІГА» правильність нарахування позивачем заявленої до стягнення неустойки (пені) та встановлено, що розмір пені, перерахований судом у відповідності до умов договору та приписів чинного законодавства, а також з урахуванням визначеної позивачем вартості несвоєчасно поставленого товару у розмірі 9 356 486,08 грн. та період прострочення - 39 робочих днів, а також вартості несвоєчасно поставленого товару у розмірі 11 350 571,70 грн. та періоду прострочення - 16 робочих днів відповідає вимогам нормам законодавства, умовам договору та є арифметично правильним.

Враховуючи вищевикладене, оскільки матеріалами справи підтверджується факт невиконання відповідачем зобов`язань з поставки товару за договором у встановлений строк та правомірність нарахованих в зв`язку з цим штрафних санкцій (пені), вимоги позивача про стягнення з відповідача пені у розмірі 240 945,17 грн. підлягають задоволенню.

Колегія не приймає до уваги доводи апелянта про те, що суд першої інстанції не звернув увагу на відзив відповідача на позовну заяву, до якого було додано додатковий договір № 1 від 01.02.2021 до договору № UA19217-АІ від 24.11.2020, а тому суд дійшов помилкового висновку про те, що в матеріалах справи відсутні докази того, що сторони узгодили інший термін поставок товару за договором, оскільки зазначене спростовується матеріалами справи. Так позивачем до матеріалів справи було додано копії: додаткового договору № 1 від 01.02.2021 ( а.с. 86-87), додатку № 3 до додаткового договору № 1 від 01.02.2021 до договору № UA19217-А1 від 24.11.2020 (а.с. 116), додаткового договору № 2 від 05.02.2021 до договору № UA19217-А1 від 24.11.2020 (а.с.117-118). Зазначені документи були досліджені судом першої інстації та врховані при винесені оспорюваного рішеннясуду.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ч.2 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення ч. 1 ст. 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 N475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів N 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 N3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України no. 4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

У відповідності з п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 ГПК України).

Зважаючи на вищевикладені обставини справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, оскільки доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують правильність висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд погоджується із висновками місцевого суду як законними, обґрунтованими обставинами й матеріалами справи, детальний аналіз яких, як і нормативне обґрунтування прийнятого судового рішення наведено місцевим судом, підстав для його скасування або зімни не вбачається.

Оцінюючи вищенаведені обставини, колегія приходить до висновку, що рішення Господарського суду міста Києва від 09.03.2023 у справі № 910/6990/22 обґрунтоване, відповідає обставинам справи і чинному законодавству, а отже, підстав для його скасування не вбачається, у зв`язку з чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судові витрати

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на апелянта.

Керуючись статтями 129, 269, 270 пунктом 1 частини 1 статті 275, статтями 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Коне Ліфти" на рішення Господарського суду міста Києва від 09.03.2023 у справі № 910/6990/22 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 09.03.2023 у справі № 910/6990/22 залишити без змін.

Матеріали справи № 910/6990/22 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених статтею 287 Господарського процесуального кодексу України та у строки, встановлені статтею 288 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя А.І. Тищенко

Судді І.М. Скрипка

Ю.Б. Михальська