номер провадження справи 5/33/24
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
10.07.2024 Справа № 908/476/24
м. Запоріжжя Запорізької області
Господарський суд Запорізької області у складі: судді Проскурякова К.В., при секретарі судового засідання Соколові А.А., розглянув матеріали справи
про витребування майна
За участю представників сторін:
Від прокуратури: не з`явився
Від позивача: не з`явився
Від відповідача: не з`явився
Від третьої особи: не з`явився
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 22.06.2024р. у справі № 908/476/24 (с. Проскуряков К.В.) позов задоволено, витребувано з володіння Приватного акціонерного товариства «Судноплавна компанія «Укррічфлот» на користь держави в особі Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України складові об`єкта нерухомого майна - пристань, а саме: відвідний канал № 9 та хвилезахисну дамбу № 6 площею 215 кв. м, за адресою вул. Червонофлотська, буд. 73 у м. Дніпрорудне Василівського району Запорізької області, а також стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Судноплавна компанія «Укррічфлот» на користь Запорізької обласної прокуратури в особі Василівської окружної прокуратури кошти, витрачені на сплату судового збору у 2024р. при здійсненні представництва інтересів держави у розмірі 3117 (три тисячі сто сімнадцять) грн. 00 коп.

26.06.2024 через підсистему Електронний суд ЄСІКС до суду від третьої особі Державного підприємства Адміністрація річкових портів надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі № 908/476/26 про стягнення з приватного акціонерного товариства «Судноплавна компанія «Укррічфлот» на користь Державного підприємства «Адміністрація річкових портів» витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 14 000,00 грн.

Відповідно до Протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 27.06.2024 вказану заяву розподілено для розгляду судді Проскурякову К.В.

Ухвалою суду від 01.07.2024 вказану заяву прийнято до розгляду, судове засідання призначено на 10.07.2024 об 15 год. 00 хв. з повідомленням (викликом) учасників справи. Явку учасників справи визнано не обов`язковою.

01.07.2024 через підсистему Електронний суд ЄСІТС від ПрАТ «Судноплавна компанія «Укррічфлот» надійшло клопотання про зменшення розміру витрат на правову допомогу адвоката.

Також від ПрАТ «Судноплавна компанія «Укррічфлот» 03.07.2024р. до суду надійшло клопотання відкладення призначеного на 10.07.2024р. судового засідання з розгляду порушеного третьої особою питання.

Крім цього 03.07.2024р. до суду надійшла заява Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України про розгляд заяви без участі представника Міністерства, пояснень щодо порушеного третьої особою питання Міністерство суду не направило.

У відповідь на клопотання ПрАТ «Судноплавна компанія «Укррічфлот» про зменшення розміру витрат на правову допомогу адвоката 09.07.2024р. від ДП Адміністрація річкових портів надійшли додаткові пояснення.

Представник прокуратури у судове засідання також не з`явився, пояснень по суті заяви не направив.

В судовому засіданні 10.07.2024р., яке відбувалося за відсутності учасників справи судом проголошено вступну та резолютивну частини додаткового рішення.

В обґрунтування заяви про прийняття додаткового рішення ДП Адміністрація річкових портів посилається на те, що відповідно до ст. 124 ГПК України третя особа надала попередній розрахунок судових витрат, які очікувала понести у зв`язку із розглядом справи в суді першої інстанції, у розмірі 25 000,00 грн., Згідно ч. 8 ст. 129 ГПК України в судовому засіданні 21.06.2024 до закінчення судових дебатів представником третьої особи було заявлено про несення витрат на професійну правничу допомогу. Посилаючись на вимоги ст. 123 ГПК України зазначило, що ДП «Адміністрація річкових портів» отримує професійну правничу допомогу згідно договору про надання правової (правничої) допомоги з Адвокатом Сербуловим Олександром Володимировичем б/н від 06.01.2019, яким визначено порядок розрахунку і умови сплати гонорару Адвокату. Відповідно умов п.п. 6.3.4 Договору, у редакції додаткової угоди від 21.03.2024, розмір гонорару Адвоката за участь в судовому засіданні у справі Запорізької області № 908/476/24 в режимі відеоконференції в суді першої та, або апеляційної інстанції складає 2000, 00 грн. за кожне судове засідання. Адвокат забезпечував судове представництво Третьої особи, серед іншого, приймав активну участь у всіх без виключення судових засіданнях призначених судом, надавав розгорнуті пояснення під час встановлення судом обставин цієї справи та обґрунтовано заперечував заяви і клопотання Відповідача. Відповідно до ст.126 ГПК України за наслідками розгляду цієї справи в суді першої інстанції Третя особа понесла витрати в сумі 14000,00 грн., що підтверджується договором від 06.01.2019р., додатковою угодою від 21.03.2024, актами прийому передачі наданих послуг, рахунками та платіжними інструкціями. Доказами надання професійної правничої допомоги адвокатом є протоколи судових засідань Також посилаючись на вимоги ст.126 ГПК України, ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», ДП «АРП» вважає, що спір у цій справі є наслідком недобросовісної поведінки Відповідача, а витрати на професійну правничу допомогу є необхідними та неминучими, пов`язаними з розглядом справи, її складністю та просить стягнути з Відповідача на свою користь витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 14 000,00 грн.

ПрАТ Судноплавна компанія Укррічфлот подано до суду клопотання про зменшення розміру витрат на правову допомогу адвоката, яке обґрунтовано тим, що Відповідач не погоджується з сумою витрат на правничу допомогу та вважає вимоги про стягнення 14 000,00 грн., з урахуванням процесуального статусу ДП АРП та складності справи, неспівмірними і документально не підтвердженими, а тому такими, що не підлягають задоволенню. При цьому посилається на вимоги ст. ст. 123, 126 , 129 ГПК України та вказує, що суд має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Проаналізувавши практику Європейського суду з прав людини, рішень Конституційного Суду України та Верховного Суду зазначає, що з урахуванням ціни позову - вартість майна, що витребовувалось, склала 207 800,00 грн. справа № 908/476/24 відноситься до категорії малозначних справ. За наявною у Відповідача інформацією, ОСОБА_1 входить до штату працівників ДП «Адміністрація річкових портів» та займає посаду начальника юридичної служби, а тому представництво Третьої особи по справі № 908/476/24 мало здійснюватись у порядку самопредставництва і виконання начальником юридичної служби Третьої особи Сербуловим О.В. своїх посадових обов`язків. Отже, укладений Третьою особою договір про надання правової (правничої) допомоги та здійснення представництва по справі № 908/476/24 адвокатом, є безпідставним та таким, що суперечить нормам законодавства та фактичним обставинам справи, а заявлена Третьою особою сума витрат на правову допомогу являється спробою покласти на Відповідача додаткові та необґрунтовані витрати. Надані заявником документи не можуть слугувати документами, що підтверджують склад та розмір витрат Третьої особи на правничу допомогу по справі. Зокрема зазначає, що що рахунок-фактура № 00144 від 03.04.2024 не містить такого обов`язкового реквізиту, як особистий підпис особи, яка брала участь у здійсненні господарської операції, то відповідно вказаний рахунок-фактура не є первинним документом і не може слугувати доказом, що підтверджує суму витрат Третьої особи на правничу допомогу, яка в ньому вказана. Платіжні інструкції, які надані Третьою особою містять посилання на рахунки, які не мають жодного відношення до рахунків-фактур, що надаються на підтвердження суми гонорару у справі № 908/476/24 за актами прийому-передачі наданих послуг. Окрім того, у наданих платіжних інструкціях відсутні інші дані (реквізити), зокрема посилання на акти прийому-передачі наданих послуг, що свідчить про недоведеність та відсутність належного підтвердження того, що оплата гонорару, відповідно до наданих платіжних інструкцій, була здійснена саме за участь в судових засіданнях по справі № 908/476/24. В актах прийому-передачі наданих послуг (окремого обсягу) не вказано детальний опис робіт (наданих послуг), а міститься загальне зазначення послуги: «Участь у судовому засіданні Господарського суду Запорізької області у справі № 908/476/24 (п. 6.3.4 Договору)». Вказане означає, що надані Третьою особою акти прийому-передачі наданих послуг (окремого обсягу) суперечать як ч. 3 ст. 126 ГПК України, так і п. 6.8 Договору про надання правової (правничої) допомоги від 06.01.2019 щодо необхідності зазначення в актах детального опису (переліку) наданої правничої допомоги. З наданих платіжних інструкцій неможливо вірогідно встановити, що оплати були здійснені саме за надання правничої допомоги за участь адвоката у судових засіданнях по справі № 908/476/24 та відповідно до актів прийому-передачі наданих послуг (окремого обсягу), що були надані Третьою особою. Відповідно до ст. ст. 26 , 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Отже, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Враховуючи суму витрат на правову допомогу, заявлену Третьою особою, зі складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами), заявлений Третьою особою до стягнення розмір витрат на професійну правничу (правову) допомогу адвоката по справі № 908/476/24 належними та допустимими доказами не підтверджений та є неспівмірним зі складністю даної справи. Просить відмовити у задоволенні заяви ДП «Адміністрація річкових портів»

В своїх додаткових поясненнях ДП Адміністрація річкових портів заперечуючи проти доводів Відповідача зазначила посилаючись на вимоги ст.1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" , п. 1.2. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затверджено наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995, що відсутність підпису та, або печатки за наявності посади, прізвища та ініціалів особи, яка брала участь у здійсненні господарської операції, є достатнім для ідентифікації особи, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Посилаючись на правові висновки Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.05.2021 у справі № 910/7586/19 вказує, що із доданих до Заяви актів вбачається, що адвокатом надано наступні послуги: «Участь в судовому засіданні Господарського суду Запорізької області у справі №908/476/24 (п. 6.3.4 Договору)» та, у відповідному випадку, зазначено дату надання вказаної послуги, що співпадає саме з датами судових засідань у цій справі. В кожному із виставлених адвокатом рахунків фактур зазначено: «Гонорар у справі №908/476/24…» і зазначено конкретний акт прийому-передачі (дата, номер). Кожна з платіжних інструкцій містить посилання на Договір та на рахунок-фактуру (дату, номер). Розмір оплати відповідає зазначеній у відповідному акті та рахунку-фактурі. Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою або тільки має бути сплачено. Акти прийому-передачі наданих послуг, складені адвокатом і клієнтом, копії яких додані до Заяви, є первинними бухгалтерськими документами, містять інформацію про Договір, номер справи, дату судового засідання (дату надання послуги) та вартість послуг, яка відповідає розміру гонорару за Договором. Вказані докази, безвідносно до наявності доказів оплати послуг (які наявні в матеріалах цієї справи), є належними та допустимими доказами підтвердження обсягу наданих послуг їх вартості, витрат понесених стороною та вирішення судом питання розподілу між сторонами. Відповідачем не наведено, яким саме нормам чинного законодавства та фактичним обставинам справи суперечить укладений між Третьою особою і адвокатом договір, а доводи, що представництво Третьої особи по справі № 908/476/24 мало здійснюватися у порядку самопредставництва є суб`єктивною думкою Відповідача. Відповідачем не зазначено норм чинного законодавства України, якими заборонено представництво адвокатом юридичної особи, з якою він перебуває у трудових відносинах. Верховий Суд у своїй практиці також зазначає, що укладення юридичною особою договору про правову допомогу зі своїм штатним працівником, який одночасно є адвокатом, не суперечить чинному законодавству України. Згідно ч. 4 ст. 60 ГПК України та ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» матеріали цієї справи містять докази представництва ДП «Адміністрація річкових портів» адвокатом Сербуловим О.В., а саме: ордер від 21.03.2024 серія АІ № 1343827, виданим на підставі договору про надання правової допомоги від 06.01.2019 №б.н.; договір про надання правової допомоги від 06.01.2019 №б.н.; додаткова угода від 21.03.2004 до договору про надання правової допомоги від 06.01.2019 №б.н. про представництво інтересів клієнта саме у справі Господарського суду Запорізької області № 908/476/24. Також згідно практики Великої Палати Верховного Суду жодних доказів на які посилається Відповідач на спростування обставин несення Третьою особою витрат у розмірі, заявленому у Заяві, Відповідачем не надано, а заперечення ґрунтуються виключно на безпідставних припущеннях. Вищенаведене доводить, що Клопотання ПрАТ «СК «Укррічфлот» щодо відмови ДП «Адміністрація річкових портів» у стягненні з Відповідача витрат на професійну правничу допомогу є безпідставним і необґрунтованим і є таким, що не підлягає задоволенню. Відповідно ч.ч. 6, 7 ст. 126 ГПК України, у разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Клопотання ПрАТ «СК «Укррічфлот» не містить жодних заперечень в частині обсягу виконаних адвокатом Сербуловим О.В. робіт в межах цієї справи. Участь адвоката Сербулова О.В. в судових засіданнях Відповідачем не заперечується та підтверджується наявними в справах доказами. Оскільки клопотання ПрАТ «СК «Укррічфлот» не містить прохання щодо зменшення розміру витрат, як і обґрунтування зменшення розміру витрат, на думку Третьої особи, підстави для зменшення розміру витрат ДП «Адміністрація річкових портів» в порядку ч. 6 ст. 126 ГПК України у суду відсутні.

Наявні матеріали справи дозволяють розглянути заяву по суті.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи суд,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 22.06.2024р. у справі № 908/476/24 позов задоволено, витребувано з володіння Приватного акціонерного товариства «Судноплавна компанія «Укррічфлот» на користь держави в особі Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України складові об`єкта нерухомого майна - пристань, а саме: відвідний канал № 9 та хвилезахисну дамбу № 6 площею 215 кв. м, за адресою вул. Червонофлотська, буд. 73 у м. Дніпрорудне Василівського району Запорізької області, а також стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Судноплавна компанія «Укррічфлот» на користь Запорізької обласної прокуратури в особі Василівської окружної прокуратури кошти, витрачені на сплату судового збору у 2024р. при здійсненні представництва інтересів держави у розмірі 3117 (три тисячі сто сімнадцять) грн. 00 коп.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судові витрати покладено Відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 15 ГПК України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Статтею 16 ГПК України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п.12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 ГПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 ГПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (ст. 129 ГПК України).

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Частина 1 ст. 123 ГПК України визначає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України).

Відповідно до ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Суд може попередньо визначити суму судових витрат (крім витрат на професійну правничу допомогу), пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією. Така попередньо визначена судом сума не обмежує суд при остаточному визначенні суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Статтею 126 ГПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 4 ст. 129 ГПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача.

Згідно ч. 13 ст. 129 ГПК України судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь із сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги.

Відповідно ч. 5 ст. 50 ГПК України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог, мають процесуальні права та обов`язки, встановлені статтею 42 цього Кодексу, зокрема:

1. Учасники справи мають право:

3) подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб;

6) користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами.

2. Учасники справи зобов`язані:

4) подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази;

5) надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні;

6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки;

7) виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

3. У випадку невиконання учасником справи його обов`язків суд застосовує до такого учасника справи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

З наведеного можна дійти висновку, що третя особа як і інші сторони у справі має подати попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, разом з першою заявою по суті спору.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою суду від 28.02.2024 в тому числі залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Державне підприємство Адміністрація річкових портів, запропоновано третій особі не пізніше 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі відповідно до ст.ст. 165, 168 ГПК України надіслати на адреси учасників справи та суду відповідно копії відзиву на позовну заяву та додані до нього документи, письмові заперечення, докази направлення (фіскальний чек, опис вкладення у цінний лист) надати суду у визначений строк.

20.03.2024р. до суду надійшли пояснення третьої особи щодо позову за підписом ОСОБА_2 , якими вона підтримала позовні вимоги та зазначено, що ухвалу суду від 28.02.2024 про відкриття провадження у справі № 908/476/24 Третя особа отримала до електронного кабінету в ЄСІТС 05.03.2024, що підтверджується карткою руху судового документу. Враховуючи наведене, останнім днем для подання пояснень третьої особи 20.03.2024.

Тобто, вказані пояснення третьої особи від 20.03.2024р. є її першою заявою по суті справи, в якій мав міститися попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справ. Проте, як вбачається зі змісту вказаних пояснень, вони не містять такого попереднього розрахунку.

Лише у наступних поясненнях від 16.04.2024р. щодо відзиву також за підписом ОСОБА_2 вказано, що попередній (орієнтовний) розрахунок витрат на професійну правничу допомогу адвоката, що планує понести ДП «Адміністрація річкових портів» у зв`язку із розглядом цієї справи в суді першої інстанції, складає 25 000, 00 грн. (складається із судового представництва, складання та подання процесуальних документів та надання інших видів правничої допомоги), докази чого буде надано разом із докладним розрахунком, в порядку ст.129 ГПК України.

Отже, суд констатує, що третьою особою, в порушення вимог ч. 1 ст. 124 ГПК України попередній (орієнтовний) розрахунок витрат на професійну правничу допомогу адвоката, що планувало понести ДП «Адміністрація річкових портів», подано до суду не з першою заявою по суті справи 20.03.2024р., що є підставою для відмови їй у відшкодуванні відповідних судових витрат (ч. 2 ст. 124 ГПК України).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частинами 2 та 3 ст. 244 ГПК України передбачено, що заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення (ч. 2). Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (ч. 3).

Згідно з ч. 4 ст. 244 ГПК України, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 232 ГПК України, судовими рішеннями є: ухвали, рішення, постанови та судові накази.

За приписами ст. ст. 13 та 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 78 ГПК України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 86 ГПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви третьої особи - Державного підприємства Адміністрація річкових портів про стягнення з приватного акціонерного товариства «Судноплавна компанія «Укррічфлот» на користь Державного підприємства «Адміністрація річкових портів» витрат на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 14 000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 123, 124, 126, 129, 130, 221, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви третьої особі Державного підприємства Адміністрація річкових портів від 26.06.2024 про ухвалення додаткового рішення у справі № 908/476/26 про стягнення з приватного акціонерного товариства «Судноплавна компанія «Укррічфлот» на користь Державного підприємства «Адміністрація річкових портів» витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 14 000,00 грн.

Повний текст додаткового рішення складено та підписано: 22.07.2024.

Суддя К.В. Проскуряков

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.