УХВАЛА

м. Київ

23.07.2024Справа № 910/2214/24
Суддя Мудрий С.М., розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Нерон і Партнери" про ухвалення додаткового рішення у справі

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Нерон і Партнери"

до ОСОБА_1

про відшкодування збитків, завданих господарському товариству його посадовою особою в розмірі 82 681,60 грн.

Представники учасників справи:

від позивача: Сологуб Вадим Леонідович

відповідач: ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Нерон і Партнери" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, завданих господарському товариству його посадовою особою в розмірі 82 681,60 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 02.07.2024 позов задоволено повністю.

08.07.2024 до канцелярії суду (через систему "Електронний суд") від товариства з обмеженою відповідальністю "Нерон і Партнери" надійшла заява про ухвалення додаткового рішення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.07.2024 призначено судове засідання для вирішення питання про судові витрати на 23.07.2024.

22.07.2024 через систему "Електронний суд" від відповідача надійшло клопотання про витребування оригіналів документів, клопотання про визнання явки в судове засідання обов`язковою для надання особистих пояснень, заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення.

23.07.2024 через систему "Електронний суд" від відповідача надійшло клопотання про постановлення окремої ухвали.

23.07.2024 через систему "Електронний суд" від позивача надійшло клопотання про долучення доказу.

У судовому засіданні 23.07.2024 судом відмовлено у задоволенні клопотань відповідача про витребування оригіналів документів, про визнання явки в судове засідання обов`язковою для надання особистих пояснень та про постановлення окремої ухвали.

Представник позивача підтримав заяву про ухвалення додаткового рішення, а представник відповідача оголосив заперечення щодо задоволення заяви.

Суд, розглянувши клопотання позивача про долучення доказу, встановив наступне.

Зазначеним клопотанням позивач просить суд долучити до матеріалів справи Додаткову угоду до договору №18-23 від 14.08.2023 про надання правової (правничої) допомоги.

Частиною 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно з ч. 8 ст. 80 ГПК України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Клопотання позивача про долучення доказу подано до суду із пропущенням процесуального строку, встановленого ч. ст. 129 ГПК України. Позивачем не заявлено клопотання про поновлення процесуального строку, а також не надано пояснень щодо невчасного подання до суду відповідного доказу.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про те, що Додаткова угода до договору №18-23 від 14.08.2023 про надання правової (правничої) допомоги не приймається до розгляду, у зв`язку з пропущенням процесуального строку для подання доказів, а тому клопотання позивача про долучення доказу не підлягає задоволенню.

Суд, дослідивши докази та заслухавши сторін, дійшов висновку про те, що заява товариства з обмеженою відповідальністю "Нерон і Партнери" про ухвалення додаткового рішення не підлягає задоволенню.

Відповідач у своїх заперечення зазначає, що в Договорі №18-23 від 14.08.2023 та в Додатковій угоді №1 від 20.02.2024 зазначено ідентифікаційний код клієнта, який відмінний від ідентифікаційного коду позивача. Також зазначено, що є підстави для сумнівів у справжності підпису директора позивача - ОСОБА_3 . Крім зазначеного, відповідач звертає увагу суду на те, що Додаткова угода №1 від 20.02.2024 укладена після закінчення дії основного договору, а позивачем необґрунтовано пропущено строки на подання доказу - Додаткової угоди від 22.12.2023 до договору №18-23 від 14.08.2023.

Відповідач, у зв`язку з наведеним вище, зазначає, що витрати позивача на професійну правничу допомогу не доведені належними, допустимими та достовірними доказами, а тому заява не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч. 3 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 1 ст. 124 ГПК України встановлено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Приписами ст. 126 ГПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Позивачем для підтвердження розміру судових витрат надано: Договір №18-23 про надання правової (правничої) допомоги від 14.08.2023; Додаткову угоду №1 від 20.02.2024 до договору №18-23 від 14.08.2023 про надання правової (правничої) допомоги; Акт наданих послуг №4 від 05.07.2024.

З наданих документів вбачається, що 14.08.2023 між товариством з обмеженою відповідальність "Нерон і Партнери" (клієнт) та адвокатським бюро "Вадима Сологуба" (адвокат) укладено Договір №18-23 про надання правової (правничої) допомоги.

Зазначеним вище договором передбачено, що клієнт доручає, а адвокат відповідно до чинного законодавства України, приймає на себе зобов`язання в якості правової (правничої) допомоги здійснювати представницькі повноваження, консультації, надавати інші види правової (правничої) допомоги в обсязі та на умовах, встановлених цим договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та всі фактично понесені адвокатом витрати у зв`язку з виконанням даного договору.

Пунктом 7.1 Договір №18-23 від 14.08.2023 встановлено, що даний договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і скріплення печатками (у разі наявності останніх) та діє до "31" грудня 2023 року включно або до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за даним договором.

Згідно з п. 7.2 Договору №18-23 від 14.08.2023 зміни у цей договір можуть бути внесені тільки за домовленістю сторін, яка оформлюється додатковою письмовою угодою до цього договору. Зміни до цього договору набирають чинності з моменту належного оформлення сторонами відповідної додаткової угоди, якщо інше не встановлено у самій додатковій угоді, цьому договорі або у чинному законодавстві України.

20.02.2024 між сторонами укладено Додаткову угоду №1 до договору №18-23 від 14.08.2023, якою внесли доповнення до п. 4.1 розділу 4 Договору, а саме: за правову допомогу, що надається адвокатом, клієнт сплачує адвокату гонорар в наступному порядку: 50 000 грн. - надання правової допомоги у суді першої інстанції у господарській справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Нерон і Партнери" (колишня назва товариство з обмеженою відповідальністю "Міжнародна юридична компанія "Гапоненко Роман і партнери") до ОСОБА_1 про стягнення збитків у сумі 82 681,00 грн.

Відповідно до Акту наданих послуг №4 від 05.07.2023 виконавцем виконані роботи (надані послуги) на загальну суму 50 000,00 грн.

Позивачем не надано належних, допустимих та достовірних доказів продовження дії Договору №18-23 від 14.08.2023.

Частинами 3, 4 ст. 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять до предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 ст. 76 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані для підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про те, що позивачем не підтверджено обставину понесення витрат на отримання професійної правничої допомоги у розмірі 50 000,00 грн., а тому вимога щодо стягнення зазначеї суми з відповідача є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Керуючись викладеним та ст.ст. 80, 119, 234, 244 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у прийнятті додаткового рішення за заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Нерон і Партнери.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та підлягає оскарженню.

Суддя Сергій МУДРИЙ