ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

24 липня 2024 року м. ТернопільСправа № 921/619/23

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Охотницької Н.В.

розглянув заяву Свято-Богоявленського жіночого монастиря Тернопільської єпархії УПЦ про відвід судді б/н від 18.07.2024 (вх. №514 від 19.07.2024) у справі №921/619/23

за первісним позовом Кременецько-Почаївського державного історико-архітектурного заповідника, вул. Козубського, 6, м. Кременець, Тернопільська область, 47003

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Міністерство культури та інформаційної політики України, вул. І. Франка, 19, м.Київ, 01601

до відповідача - Свято-Богоявленського жіночого монастиря Тернопільської єпархії УПЦ, вул. Дубенська, 2, м. Кременець, Тернопільська область, 47003

про зобов`язання повернути майно

та за зустрічним позовом Свято-Богоявленського жіночого монастиря Тернопільської єпархії УПЦ, вул. Дубенська, 2, м. Кременець, Тернопільська область, 47003

до відповідача - Кременецько-Почаївського державного історико-архітектурного заповідника, вул. Козубського, 6, м. Кременець, Тернопільська область, 47003

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Міністерство культури та інформаційної політики України, вул. І. Франка, 19, м. Київ, 01601

про визнання недійсним Договору №5 від 03.09.2018 про безоплатне користування релігійною громадою нерухомим майном, що є державною власністю

Встановив:

В провадженні Господарського суду Тернопільської області перебуває справа №921/619/23 за первісним позовом Кременецько-Почаївського державного історико-архітектурного заповідника, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Міністерства культури та інформаційної політики України, до відповідача - Свято-Богоявленського жіночого монастиря Тернопільської єпархії УПЦ про зобов`язання повернути майно, та за зустрічним позовом Свято-Богоявленського жіночого монастиря Тернопільської єпархії УПЦ до відповідача - Кременецько-Почаївського державного історико-архітектурного заповідника, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Міністерства культури та інформаційної політики України, про визнання недійсним Договору №5 від 03.09.2018 про безоплатне користування релігійною громадою нерухомим майном, що є державною власністю.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судових справ між суддями від 12.09.2023 головуючим суддею для розгляду справи №921/619/23 було визначено суддю Гирилу І.М.

Подальший хід розгляду справи, процесуальні дії суду, клопотання та заяви учасників процесу відображені у відповідних ухвалах суду.

Зокрема, ухвалою суду від 10.05.2024 зупинено провадження у справі №921/619/23 до перегляду Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду ухвали Господарського суду Тернопільської області від 19.02.2024 року та постанови Західного апеляційного господарського суду від 08.04.2024 року у даній справі.

У зв`язку зі звільненням судді Гирили І.М. з посади, відповідно до Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.06.2024, справу №921/619/23 для розгляду передано судді Шумському І.П.

Ухвалою суду від 26.06.2024 суддею Шумським І.П. справу №921/619/23 прийнято до провадження.

Ухвалою суду від 08.07.2024 поновлено провадження у справі №921/619/23 та призначено підготовче засідання на 18.07.2024 о 14:20 год.

18.07.2024 до Господарського суду Тернопільської області в межах справи №921/619/23 надійшла позовна заява б/н від 17.07.2024 (вх. №511 від 18.07.2024) Почаївської Свято-Успенської Лаври, подана в порядку ч. 1 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, до Кременецько-Почаївського державного історико-архітектурного заповідника про визнання за Почаївською Свято-Успенською Лаврою права безоплатного, безстрокового користування на комплекс споруд Богоявленського монастиря, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Окрім того, 18.07.2024 до Господарського суду Тернопільської області в межах справи №921/619/23 надійшла позовна заява б/н від 17.07.2024 (вх. №512 від 18.07.2024) третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору за первісним позовом ОСОБА_2 до відповідача Кременецько-Почаївського державного історико-архітектурного заповідника про зобов`язання Кременецько-Почаївського державного історико-архітектурного заповідника припинити дії, спрямовані на вивільнення кімнати №101 в будівлі сестринського корпусу - блок №1 (корпус келій, 1760 року) за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 18.07.2024 судом відмовлено в задоволенні усного клопотання Свято-Богоявленського жіночого монастиря Тернопільської єпархії УПЦ від 18.07.2024 про виклик для допиту в якості свідка - ОСОБА_3 ; позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору за первісним позовом Почаївської Свято-Успенської Лаври від 17.07.2024 року у справі №921/619/23 та додані до неї документи повернуто заявнику - Почаївській Свято-Успенській Лаврі, вул. Лаврська, буд. 8, м. Почаїв, Кременецький район, Тернопільська область, 47025; відмовлено у відкритті провадження за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору за первісним позовом ОСОБА_2 від 17.07.2024 у справі №921/619/23; закрито підготовче провадження у справі №921/619/23 та призначено її до розгляду по суті на 15.08.2024 на 15:40 год.

Як вбачається із змісту вказаної вище ухвали суду від 18.07.2024, для вирішення усного клопотання представника Свято-Богоявленського жіночого монастиря Тернопільської єпархії УПЦ, позовної заяви б/н від 17.07.2024 (вх. №511) Почаївської Свято-Успенської Лаври, позовної заяви б/н від 17.07.2024 (вх. №512) третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору за первісним позовом ОСОБА_2 , а також питання щодо подальшого слухання справи, в судовому засіданні було оголошено перерву орієнтовно до 15 год. 15 хв. 18.07.2024.

Після виходу з нарадчої кімнати 15 год. 32 хв. 18.07.2024 судом оголошено вступну і резолютивну частини ухвали суду.

Окрім того, судом постановлено інші ухвали суду від 18.07.2024, якими позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору за первісним позовом у справі №921/619/23 та додані до неї документи (всього на 14 арк.) повернуто заявнику - Почаївській Свято-Успенській Лаврі (вул. Лаврська, буд. 8, м. Почаїв, Кременецький район, Тернопільська область, 47025), а також відмовлено у відкритті провадження за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору за первісним позовом ОСОБА_2 у справі №921/619/23; роз`яснено ОСОБА_2 , що розгляд даної позовної заяви відноситься до юрисдикції загальних судів.

19.07.2024, через систему "Електронний суд", від Свято-Богоявленського жіночого монастиря Тернопільської єпархії УПЦ надійшла заява (вх. №514 від 19.07.2024) про відвід судді Шумського І.П. від розгляду справи.

Ухвалою суду від 22.07.2024 визнано необґрунтованою заяву представника Свято-Богоявленського жіночого монастиря Тернопільської єпархії УПЦ про відвід судді (без номера від 18.07.2024, вх.№514 від 19.07.2024) від розгляду справи №921/619/23 та, з урахуванням іншої ухвали суду від 22.07.2024 про виправлення помилки, з огляду на призначення наступного судового засідання на 15.08.2024, з метою об`єктивного вирішення питання щодо відводу, заяву Свято-Богоявленського жіночого монастиря Тернопільської єпархії УПЦ б/н від 18.07.2024 (вх.№514 від 19.07.2024) передано для визначення судді в порядку, встановленому частиною 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.07.2024, заяву про відвід судді Шумського І.П. від розгляду справи №921/619/23 передано судді Охотницькій Н.В.

Розглянувши заяву Свято-Богоявленського жіночого монастиря Тернопільської єпархії УПЦ б/н від 18.07.2024 (вх.№514 від 19.07.2024) про відвід судді, дослідивши мотиви, з яких його заявлено, суд дійшов висновку про його необґрунтованість з наступних підстав.

Згідно з частиною першою статті 5 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" правосуддя в Україні здійснюється виключно судами та відповідно до визначених законом процедур судочинства.

Відповідно до частини першої статті 6 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Статтею 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Судочинство провадиться суддею одноособово, колегією суддів чи судом присяжних. Основними засадами судочинства є: 1) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 2) забезпечення доведеності вини; 3) змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; 4) підтримання публічного обвинувачення в суді прокурором; 5) забезпечення обвинуваченому права на захист; 6) гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 7) розумні строки розгляду справи судом; 8) забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення; 9) обов`язковість судового рішення. Законом можуть бути визначені також інші засади судочинства.

Згідно зі статтею 35 Господарського процесуального кодексу України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Згідно з ч.3 ст. 38 ГПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Відповідно до ст. 39 ГПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Так, в обґрунтування заяви про відвід судді, представник Свято-Богоявленського жіночого монастиря Тернопільської єпархії УПЦ вказує на те, що 18 липня 2024 року суддя Шумський І.П., заслухавши його клопотання про виклик свідка, повідомив учасникам провадження про те, що від ОСОБА_2 і від Почаївської Свято-Успенської Лаври надійшли позовні заяви в порядку ст. 49 ГПК України, після чого оголосив перерву орієнтовно на 45 хвилин для прийняття процесуального рішення з вищевказаних питань. Після виходу з нарадчої кімнати суддя Шумський І.П. оголосив вступну та резолютивну частини ухвали, якою відмовив в задоволенні клопотання про виклик свідка, повернув позовну заяву Почаївській Свято-Успенській Лаврі, відмовив у відкритті провадження за позовом ОСОБА_2 , закрив підготовче засідання та призначив справу до судового розгляду по суті.

За твердженнями заявника, всупереч ч. 2 ст. 182 ГПК України суддя Шумський І.П. у підготовчому засіданні: 1) не з`ясував, чи бажають сторони укласти мирову; 2) не розглянув наявне в матеріалах справи клопотання відповідача про проведення врегулювання спору за участю судді; 3) не з`ясував, чи повідомили сторони про всі обставини справи, які їм відомі; 4) не з`ясував, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві; 5) не вирішив всі заяви та клопотання відповідача; 6) не встановив порядок з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та порядок дослідження доказів, якими вони обґрунтовуються під час розгляду справи по суті; 7) не з`ясував розмір заявлених сторонами судових витрат; 8) не з`ясував думку сторін щодо закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

При цьому, представник також наголошує на тому, що в матеріалах справи перебувало клопотання відповідача про врегулювання спору за участю судді, яке так і залишилося не розглянутим суддею. Окрім того, залишаються не розглянутими два додаткових клопотання представника Свято-Богоявленського жіночого монастиря Тернопільської єпархії УПЦ: про витребування у позивача оригіналу письмового доказу і клопотання про закриття провадження у справі, які були подані ним до оголошення вступної і резолютивної частини ухвали від 18.07.2024, шляхом їх завантаження через підсистему відеоконференцзв`язку ЄСІТС у розділ "файли".

Окрім того, заявник вказує на те, що суддею Шумським І.П. не розглянуто усне клопотання представника відповідача про повернення до попередньої стадії судового процесу та не наведено жодних мотивів, якими він керувався. А порядок дослідження доказів був встановлений суддею вже після оголошення вступної і резолютивної частини ухвали, якою було закрито підготовче засідання.

Вказані вище обставини, на думку заявника, породжують сумніви в об`єктивності та неупередженості судді при розгляді справи.

Проаналізувавши зміст поданої заяви про відвід судді Шумського І.П. від розгляду справи №921/619/23 та наведені у ній обставини, судом встановлено, що така заява подана у відповідності до вимог ч.3 ст.38 ГПК України в межах встановленого 2-денного строку з дня, коли заявник дізнався про зазначені ним підстави для відводу.

Поряд з цим, суд зауважує, що викладені в заяві про відвід обставини, на які заявник посилається як на підстави відводу, фактично стосуються процесуальних рішень судді, пов`язаних з розглядом та вирішенням поданих відповідачем клопотань, постановленням ухвали про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті; відображають критичне до них ставлення, власне суб`єктивне бачення та оцінку ведення суддею процесу у справі.

Зокрема, заявник вказує на невиконання суддею завдань підготовчого провадження у справі, не вирішення клопотання представника монастиря про врегулювання спору за участі судді, а також не вирішення інших клопотань, поданих ним шляхом їх завантаження через підсистему відеоконференцзв`язку ЄСІТС; передчасне, на думку заявника, закриття суддею підготовчого провадження і призначення справи до розгляду по суті.

Відповідно до частин 1, 3 статті 198 ГПК України при одноособовому розгляді справи суддя, який розглядає справу, є головуючим у судовому засіданні.

Саме головуючий відповідно до завдання господарського судочинства керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності і порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками судового процесу їх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, усуваючи із судового розгляду все, що не має істотного значення для вирішення справи; вживає необхідних заходів для забезпечення в судовому засіданні належного порядку з дотриманням прав учасників судового процесу.

Окрім того, відповідно до ч.1 ст.207 ГПК України, на стадії розгляду справи по суті, головуючий з`ясовує, чи мають учасники справи заяви чи клопотання, пов`язані з розглядом справи, які не були заявлені з поважних причин в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом, та вирішує їх після заслуховування думки інших присутніх у судовому засіданні учасників справи.

Отже, не вирішення у підготовчому засіданні 18.07.2024 клопотань (в тому числі завантажених заявником 18.07.2024 через підсистему відеоконференцзв`язку ЄСІТС під час перерви у підготовчому засіданні), не означає, що такі клопотання будуть в подальшому залишені поза увагою суду та не виключає їх вирішення в наступному судовому засіданні під час розгляду цієї справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Суб`єктивна думка учасника справи щодо процесуальних рішень, які прийняті, або повинні були бути прийняті суддею у справі, не можуть бути підставою для відводу судді.

Суддя, відправляючи правосуддя, самостійно, на власний розсуд визначає, які саме процесуальні дії слід учинити, виходячи з конкретних обставин справи, ступеня підготовленості матеріалів самими сторонами.

В процесі розгляду заяви про відвід суду не надано права перевіряти обґрунтованість процесуальних рішень судді, оскільки зазначене належить до виключної компетенції апеляційної, а у визначених законом випадках - касаційної судових інстанцій (ст. 254 ГПК України, ст. 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

Також суд звертає увагу заявника на те, що відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 48 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Незгода учасника справи з процесуальними рішеннями судді може бути реалізована шляхом оскарження їх у порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України, а саме, поданням апеляційної скарги на рішення суду, проте не є підставою для відводу судді в силу вимог ст.35 ГПК України.

З урахуванням вищенаведеного, дослідивши заяву Свято-Богоявленського жіночого монастиря Тернопільської єпархії УПЦ б/н від 18.07.2024 (вх. №514 від 19.07.2024) про відвід судді Шумського І.П. від розгляду справи №921/619/23, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відводу судді Шумського І.П., а тому відмовляє в її задоволенні.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст. 35, 36, 39, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Свято-Богоявленського жіночого монастиря Тернопільської єпархії УПЦ б/н від 18.07.2024 (вх. №514 від 19.07.2024) про відвід судді Шумського І.П. від розгляду справи №921/619/23 - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та згідно до ч.2 ст.254, ст.255 ГПК України оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Ухвала підписана 24.07.2024.

Суддя Н.В. Охотницька