ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" червня 2024 р. Справа№ 910/20088/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Шапрана В.В.

Андрієнка В.В.

секретар

судового засідання Рибчич А.В.

за участю

представників:

від позивача - Пересада Б.О.

від відповідача - Агєєва А.О., Данилов К.О.

від третьої особи - Шкута Р.І.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська енергетична біржа"

на рішення Господарського суду м. Києва від 02.05.2024 р. (повний текст складено 10.05.2024 р.)

у справі № 910/20088/23 (суддя - Демидов В.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська енергетична біржа"

до Антимонопольного комітету України

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Акціонерне товариство "Прозорро.Продажі"

про визнання недійсним пунктів рішення

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська енергетична біржа" звернулося до Господарського суду м. Києва з позовом до Антимонопольного комітету України про визнання недійсними п. п. 2, 3 резолютивної частини рішення Антимонопольного комітету України від 26.10.2023 р. № 303-р та зобов`язання Антимонопольного комітету України повторно розглянути дії Акціонерного товариства "Прозорро.Продажі".

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірне рішення є незаконним та необґрунтованим внаслідок неповного з`ясування та доведення обставин, які мають значення для справи, невідповідності висновків, викладених у рішенні, обставинам справи, неправильного застосування норм матеріального права.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.03.2024 р. було залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Акціонерне товариство "Прозорро.Продажі".

Рішенням Господарського суду м. Києва від 02.05.2024 р. у справі № 910/20088/23 відмовлено у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська енергетична біржа" у повному обсязі.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська енергетична біржа" подало апеляційну скаргу (безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду), у якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення порушено норми матеріального та процесуального права.

Так, в апеляційній скарзі позивач вказує на те, що приймаючи оспорюване рішення, відповідачем не врахованого того, що Акціонерним товариством "Прозорро.Продажі" порушено вимоги п. 2 ст. 50, ч. 1 ст. ст. 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку надання послуги з доступу операторів авторизованих електронних майданчиків до ЕТС, з використанням якої проводяться електронні аукціони за нормативно визначеними напрямами (крім тих, за якими розмір плати визначений нормативно), шляхом встановлення економічно необґрунтованого розміру плати на розвиток ЕТС, який може призвести до ущемлення інтересів операторів на ринку, що було б неможливим за умов існування значної конкуренції на ринку.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 30.05.2024 р. апеляційну скаргу у справі № 910/20088/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Шапран В.В., Андрієнко В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.06.2024 р. було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська енергетична біржа" та призначено справу № 910/20088/23 до розгляду на 25.06.2024 р.

У судовому засіданні 25.06.2024 р. представники сторін та третьої особи надали усні пояснення по суті апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

04.11.2021 р., в межах заходів контролю за дотриманням Акціонерним підприємством "Прозоро.Продажі" законодавства про захист економічної конкуренції під час надання операторам авторизованих електронних майданчиків доступу до електронної торгової системи (ЕТС), Антимонопольний комітет України наддав підприємству Рекомендації № 23-рк, спрямовані на запобігання порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, а саме:

1) забезпечити формування плати на розвиток ЕТС Прозоро.Продажі на підставі економічно обґрунтованих розрахунків;

2) під час укладення угод доступу операторів до ЕТС Прозоро.Продажі утриматися від додаткових умов (зобов`язань), які за своєю природою не стосуються безпосередньо надання підприємством доступу операторам до ЕТС Прозоро.Продажі.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська енергетична біржа" звернулось до Антимонопольного комітету України із заявами від № 16/02-201 16.02.2022 р. та № 13/04-336 від 13.04.2022 р. про порушення Акціонерним підприємством "Прозоро.Продажі" законодавства про захист економічної конкуренції у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем.

У своїх заявах позивач виклав обставини щодо встановлення Акціонерним товариством "Прозоро.Продажі" розміру плати на розвиток ЕТС та мінімального внеску на розвиток ЕТС на економічно необґрунтованому та надмірному високому для операторів рівні. Встановлення Акціонерним товариством "Прозоро.Продажі" в договорах з доступу операторів до ЕТС додаткових, а саме маркетингових, умов (зобов`язань), що за своєю природою не стосуються безпосередньо доступу до ЕТС.

Розпорядженням заступника голови Антимонопольного комітету України № 09/195-р від 02.09.2022 р. було розпочато розгляд справи № 130-26.13/52-22 за ознаками вчинення Акціонерним товариством "Прозоро.Продажі" порушень законодавства про захист економічної конкуренції, про що Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська енергетична біржа" було повідомлено листом Антимонопольного комітету України № 130-26.13/02-1783е від 06.09.2022 р.

За результатами розгляду справи № 130-26.13/52-22 Антимонопольним комітетом України було прийнято рішення № 303-р від 26.10.2023, яким:

1. Визнано, що Акціонерне товариство "Прозоро.Продажі" у межах території держави Україна у період з 01.04.2019 р. до 31.12.2022 р. займало монопольне (домінуюче) становище на ринку надання послуги доступу операторів авторизованих електронних майданчиків до електронної торгової системи, з використанням якої передбачено проведення аукціонів/ торгів за такими напрямами: продаж об`єктів малої приватизації; продаж майна (активів) банків, у яких запроваджено процедуру тимчасової адміністрації або ліквідації; продаж майна боржників у справах про банкрутство (неплатоспроможність); відчуження об`єктів державної власності; реалізація товарів на митних аукціонах та редукціонах; розподіл квоти підтримки; передача в оренду державного та комунального майна; продаж спеціальних дозволів на користування надрами; концесійний конкурс без проведення попереднього відбору (перекваліфікації) щодо проектів, що здійснюються на умовах концесії, вартість яких визначена в техніко-економічному обґрунтуванні здійснення державно-приватного партнерства у формі концесії, становить менше ніж 250000000 гривень, і публікація документів у процедурі прямих переговорів з орендарем державного майна; земельні торги для продажу земельних ділянок та набуття прав користування ними (оренди, суперфіцію, емфітевзису); продаж бурштину; відчуження майна шляхом продажу, оренда майна Акціонерного товариства "Українська залізниця"; продаж послуг із використання вагонів власності Акціонерного товариства "Українська залізниця" під час здійснення перевезень вантажів.

2. Закрити розгляд справи № 130-26.13/52-22, розпочатої за ознаками вчинення Акціонерним товариством "Прозорро.Продажі" порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого пунктом 2 статті 50, частиною першою статті 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку надання послуги з доступу операторів авторизованих електронних майданчиків до електронної торгової системи, з використанням якої проводяться електронні аукціони за нормативно визначеними напрямами, шляхом встановлення економічно необґрунтованого розміру плати на розвиток ЕТС, який може призвести до ущемлення інтересів операторів авторизованих електронних майданчиків на ринку, що було б неможливим за умов існування значної конкуренції на ринку у зв`язку з не доведенням його вчинення без прийняття рішення по суті.

3. Закрити провадження у справі № 130-26.13/52-22, розпочате за ознаками вчинення Акціонерним товариством "Прозорро.Продажі" порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого пунктом 2 статті 50, частиною першою статті 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку надання послуги з доступу операторів авторизованих електронних майданчиків до електронної торгової системи, з використанням якої проводяться електронні аукціони за нормативно визначеними напрямами, шляхом обумовлення надання доступу операторам авторизованих електронних майданчиків до ЕТС Prozorro.Продажі прийняттям останніми додаткових, а саме маркетингових, умов, які за своєю природою не стосуються безпосередньо предмета угод надання Акціонерним товариством "Прозорро.Продажі" доступу операторам авторизованих електронних майданчиків до електронної торгової системи Prozorro.Продажі, що може призвести до ущемлення інтересів операторів авторизованих електронних майданчиків на ринку та було б неможливим за умов існування значної конкуренції на ринку, у зв`язку з виконанням Акціонерним товариством "Прозорро.Продажі" рекомендацій Антимонопольного комітету України від № 5-рк 13.04.2023 р.

Спір у справі виник у зв`язку з тим, що висновки, зазначені у п. п. 2, 3 резолютивної частини оспорюваного рішення, на думку позивача, є необґрунтованими, прийнятими Антимонопольним комітетом України за неповного з`ясування обставин, які мають значення для справи, а також такими, що не відповідають обставинам, в тому числі матеріалам, зібраним Антимонопольним комітетом України під час розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України "Про захист економічної конкуренції" законодавство про захист економічної конкуренції ґрунтується на нормах, установлених Конституцією України, і складається із цього Закону, законів України "Про Антимонопольний комітет України", "Про захист від недобросовісної конкуренції", інших нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до цих законів.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель. При цьому, особливості спеціального статусу Антимонопольного комітету України обумовлюються його завданнями та повноваженнями, в тому числі роллю у формуванні конкурентної політики, та визначаються цим Законом, іншими актами законодавства і полягають, зокрема, в особливому порядку призначення та звільнення Голови Антимонопольного комітету України, його заступників, державних уповноважених Антимонопольного комітету України, голів територіальних відділень Антимонопольного комітету України, у спеціальних процесуальних засадах діяльності Антимонопольного комітету України, наданні соціальних гарантій, охороні особистих і майнових прав працівників Антимонопольного комітету України на рівні з працівниками правоохоронних органів, в умовах оплати праці.

Як передбачено ч. 1 ст. 7 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції Антимонопольний комітет України має повноваження, в тому числі, розглядати заяви і справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та проводити розслідування за цими заявами і справами; приймати передбачені законодавством про захист економічної конкуренції розпорядження та рішення за заявами і справами, перевіряти та переглядати рішення у справах, надавати висновки щодо кваліфікації дій відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції; перевіряти суб`єкти господарювання, об`єднання, органи влади, органи місцевого самоврядування, органи адміністративно-господарського управління та контролю щодо дотримання ними вимог законодавства про захист економічної конкуренції та під час проведення розслідувань за заявами і справами про порушення законодавства про захист економічної конкуренції; при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках вимагати від суб`єктів господарювання, об`єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом тощо.

У відповідності до ч. 1 ст. 59 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Згідно з ч. 1 ст. 35 Закону України "Про захист економічної конкуренції" розгляд справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції починається з прийняттям розпорядження про початок розгляду справи та закінчується прийняттям рішення у справі.

Частиною 1 статті 48 Закону України "Про захист економічної конкуренції" унормовано, що за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; накладення штрафу тощо.

У відповідності до ст. 41 Закону України "Про захист економічної конкуренції" та п. 12 Правил розгляду заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції (далі - Правила розгляду справ), які затверджено розпорядженням Антимонопольного комітету України від 19.04.1994 р. № 5, доказами у справі можуть бути будь-які фактичні дані, які дають можливість встановити наявність або відсутність порушення. Ці дані встановлюються такими засобами: поясненнями сторін і третіх осіб, поясненнями службових осіб та громадян, письмовими доказами, речовими доказами і висновками експертів. Усні пояснення сторін, третіх осіб, службових чи посадових осіб та громадян, які містять дані, що свідчать про наявність чи відсутність порушення, фіксуються у протоколі.

Отже, Антимонопольний комітет України як державний орган із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності не обмежений в обранні методу доказування обставин, що охоплюють склад порушення, передбаченого в даному випадку частиною першою статті 13 Закону України "Про захист економічного конкуренції". Обрання такого методу доказування здійснюється саме Антимонопольним комітетом України як органом, наділеним виключною компетенцією у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції.

Вбачається, що Акціонерне товариство "Прозорро.Продажі" нормативним регулюванням визначено єдиним адміністратором ЕТС, з використанням якої передбачено проведення аукціонів / торгів за нормативно визначеними напрямами. Це унеможливлює проведення порівняльного аналізу конкурентних цін за напрямом продажу, оренди тощо майна / прав на вказаному ринку з огляду на відсутність альтернативного надавача зазначеної послуги.

Також закріплення статусу адміністратора не дозволяє провести порівняльний аналіз цін у динамічному аспекті, коли б підприємство ще немало ознак такого, що займає монопольне (домінуюче) становище на ринку.

З огляду на це Антимонопольний комітет України провів аналіз визначеного підприємством розміру плати на розвиток ЕТС на основі застосування підходу аналізу співвідношення затрат проти отриманих вигод, відповідно до якого, зокрема, ціна є надмірною у випадку завищення норми прибутку.

Вказане свідчить, що Антимонопольний комітет України повно та всебічно з`ясував обставини, що мають значення для справи № 130-26.13/52-22, оскільки обрано найбільш доцільний метод аналізу з урахуванням особливостей досліджуваного ринку та обставин справи, що не спростовано позивачем.

Також під час прийняття оспорюваного рішення Антимонопольним комітетом України було детально проаналізовано складові собівартості послуги Акціонерного товариства "Прозорро.Продажі" з підтримки та впровадження нових напрямків діяльності ЕТС, що були надані останнім, а також проведено аналіз доходів / витрат товариства безпосередньо за інформацією з фінансової звітності, яка офіційно оприлюднена на офіційному веб-сайті Акціонерного товариства "Прозорро.Продажі".

Отже, Антимонопольний комітет України, приймаючи оспорюване рішення, повно з`ясував обставини справи № 130-26.13/52-22 в частині встановлення економічно необґрунтованого розміру плати на розвиток ЕТС.

Доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, стосуються дій Акціонерного товариства "Прозорро.Продажі" за ознаками вчинення порушення, передбаченого п. 2 ст. 50, ч. 1 ст. ст. 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку надання послуги з доступу операторів авторизованих електронних майданчиків до ЕТС, з використанням якої проводяться електронні аукціони за нормативно визначеними напрямами (крім тих, за якими розмір плати визначений нормативно), шляхом встановлення економічно необґрунтованого розміру плати на розвиток ЕТС, який може призвести до ущемлення інтересів операторів на ринку, що було б неможливим за умов існування значної конкуренції на ринку.

Однак скаржник не наводить будь-яких доказів, що вказані ним обставин свідчать про встановлення економічно необґрунтованого розміру плати на розвиток ЕТС, який може призвести до ущемлення інтересів операторів на ринку, що було б неможливим за умов існування значної конкуренції на ринку.

Також зі змісту оспорюваного рішення вбачається, що Антимонопольний комітет України проаналізував усі доходи, відображені у фінансовій звітності підприємства (службова записка від 22.09.2022 р. № 220-130/3982), зокрема всі доходи та витрати на предмет наявності у Акціонерного товариства "Прозорро.Продажі" надприбутків.

Доводи скаржника про те, що Антимонопольний комітет України не дослідив обсягу та усіх джерел отримання товариством доходів, які могли впливати на формування плати на розвиток ЕТС, і за інформацією підприємства, наданою Антимонопольному комітету України протягом 2019 - 2020 років основними джерелами доходів товариства (понад 95 %) становлять доходи від плати на розвиток ЕТС від реалізації в ЦБД1 і ЦБД2, є лише припущеннями скаржника та не підтверджені належними доказами.

Таким чином, в осорюваному рішенні Антимонопольним комітетом України було встановлено відсутність підстав для висновків про те, що Акціонерне товариство "Прозорро.Продажі" отримувало надприбутки або, що його витрати були економічно необґрунтованими.

Також Антимонопольним комітетом України було проаналізовано мотиви підвищення Акціонерним товариством "Прозорро.Продажі" розміру плати на розвиток ЕТС.

Так, Акціонерне товариство "Прозорро.Продажі" надало пояснення щодо підстав для зміни розміру плати на розвиток ЕТС для електронних аукціонів після 19.04.2019 р., з яких вбачається, що згідно з фінансовим планом на 2019 рік, затвердженим Міністерством економічного розвитку і торгівлі України від 28.12.2018 р., чистий дохід товариства від реалізації продукції (товарів, робіт та послуг) за перший квартал 2019 року повинен становити 9715 тис. грн.

Водночас відповідно до звіту про виконання фінансового плану за І квартал 2019 року фактичний показник виконання фінансового плану Акціонерного товариства "Прозорро.Продажі" становив 4073,8 тис. грн, відповідно, відсоток виконання зазначеного фінансового плану становив лише 41% запланованого.

Зважаючи на те, що плата на розвиток ЕТС є єдиним джерелом доходу Акціонерного товариства "Прозорро.Продажі", а також враховуючи недостатність отриманих коштів для забезпечення функціонування та розвитку ЕТС, товариство пояснило, що було змушене ініціювати підвищення розміру плати на розвиток ЕТС.

Антимонопольний комітет України встановив, що на зміну прямих виробничих витрат найбільше впливали прямі виробничі витрати на придбання робіт, послуг (з огляду на те, що витрати на оплату праці не зазнавали значних змін у періоди, коли частка цієї категорії в загальній сумі прямих виробничих витрат була наближена або перевищувала 50%). На зміну загальної собівартості послуг з підтримки та впровадження нових напрямів діяльності ЕТС найбільше впливали прямі виробничі витрати (з огляду на їх більшу частку в собівартості та більшу зміну порівняно з адміністративними витратами, в які також включаються витрати на оплату праці персоналу, у цьому випадку адміністративного).

При цьому Антимонопольний комітетом України звертав увагу на відсутність залежності між економічно обґрунтованою платою за розвиток ЕТС та перевищення середньомісячної заробітної плати працівника Акціонерного товариства "Прозоро.Продажі" розміру середньомісячної заробітної плати в України.

Крім цього, до компетенції Антимонопольного комітету України не входить оцінка правомірності застосування заробітної плати працівників суб`єктів господарювання та її відповідності кваліфікаційним вимогам, обсягу, складності тощо, а також виходить за межі кваліфікації дій підприємства, що було предметом розгляду справи № 130-26.13/52-22.

Посилання скаржника на порушення прав інших операторів виходить за межі предмету доказування, оскільки вони не мають безпосереднього впливу на права та обов`язки Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська енергетична біржа", не свідчать про їх порушення, а позивач не наділений правом звертатись до суду в інтересах інших операторів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції" зловживанням монопольним (домінуючим) становищем на ринку є дії чи бездіяльність суб`єкта господарювання, який займає монопольне (домінуюче) становище на ринку, що призвели або можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції, або ущемлення інтересів інших суб`єктів господарювання чи споживачів, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку.

Згідно з абз. 12 ч. 1 ст. 48 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про закриття провадження у справі.

Як передбачено абз. 8 ст. 49 Закону України "Про захист економічної конкуренції", розгляд справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції підлягає закриттю без прийняття рішення по суті, якщо є інші підстави, передбачені законом.

У відповідності до ч. 3 ст. 46 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за умови виконання положень рекомендацій у разі, якщо порушення не призвело до суттєвого обмеження чи спотворення конкуренції, не завдало значних збитків окремим особам чи суспільству та вжито відповідних заходів для усунення наслідків порушення, провадження у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції не розпочинається, а розпочате провадження закривається.

Так, 13.04.2023 р. Антимонопольний комітет України, керуючись статтею 46 Закону України "Про захист економічної конкуренції", надав Акціонерному товариству "Прозорро.Продажі" рекомендації № 5-рк усунути причини та умови, що сприяють покладенню на операторів додаткових, а саме маркетингових умов, які за своєю природою не стосуються надання ним доступу до ЕТС Прозоро.Продажі (далі - Рекомендації).

Зазначені рекомендації Антимонопольний комітет України надав Акціонерному товариству "Прозорро.Продажі" під час розгляду справи № 130-26.13/52-22, а саме після відкриття провадження у справі (розпорядження № 09/195-р від 02.09.2022 р.) і до складання попередніх висновків (подання № 130-26.13/52-22/227-спр від 04.09.2023 р. з попередніми висновками).

Листом № 290-07/2023 від 13.06.2023 р. Акціонерне товариство "Прозорро.Продажі" повідомило Антимонопольний комітет України про результати розгляду рекомендацій.

З огляду на це Антимонопольний комітет України, керуючись ч. 3 ст. 46 Закону України "Про захист економічної конкуренції", закрив провадження у справі № 130-26.13/52-22 в частині маркетингових умов, діючи при цьому у спосіб, визначений законодавством про захист економічної конкуренції.

При цьому, Антимонопольним комітетом України в оспорюваному рішенні наведено обґрунтування відсутності суттєвого обмеження чи спотворення конкуренції, завдання значних збитків окремим особам чи суспільству та вжиття відповідних заходів для усунення наслідків порушення.

Таким чином позивачем не підтверджено настання негативних наслідків, з якими положення ст. 46 Закону України "Про захист економічної конкуренції" пов`язують неможливість закриття справи у зв`язку із виконанням рекомендацій.

Отже, Антимонопольним комітетом України було повно та всебічно встановлено обставини, які мають значення для справи, рішення прийняте з дотриманням вимог Закону України "Про захист економічної конкуренції", відтак відсутні правові підстави для визнання недійсним або скасування п. п. 2, 3 рішення Антимонопольного комітету України, передбачені статтею 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

Крім цього, відповідно до висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 30.09.2019 р. у справі № 910/13306/18, господарські суди у розгляді справ про оскарження рішення Антимонопольного комітету України мають перевіряти правильність застосування органами Антимонопольного комітету України правових норм у розгляді антимонопольної справи, повноту з`ясування обставин, які мають значення для справи; доведення Антимонопольним комітетом України обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; відповідність висновків, викладених у рішенні Антимонопольного комітету України, обставинам справи. Водночас суди не повинні перебирати на себе не притаманні суду функції та самостійно встановлювати, зокрема, обставини інкримінованого порушення, збирати докази, що відноситься до дискреційних повноважень органів Антимонопольного комітету України під час розгляду антимонопольної справи.

Принцип розподілу влади заперечує надання суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право, тому завданням судочинства завжди є контроль легальності.

Дискреційні повноваження Антимонопольного комітету України не повинні використовуватися органом свавільно, а суд повинен мати можливість переглянути рішення, прийняті на підставі реалізації цих дискреційних повноважень, що є запобіжником щодо корупції та свавільних рішень в умовах максимально широкої дискреції державного органу.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2019 р. у справі № 910/23000/17.

Також у постанові від 02.07.2019 р. у справі № 910/23000/17 Велика Палата Верховного Суду наголосила на важливості дотримання принципу належного врядування та унеможливлення свавільного використання дискреційних повноважень, що АМК має враховувати при ухваленні рішень.

З огляду на завдання та основні засади господарського судочинства, закріплені у статті 2 ГПК України, самостійна кваліфікація (перекваліфікація) дій позивача щодо порушення ним законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого п. 4 ч. 2 ст. 6 та п. 1 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», перебуває поза межами компетенції суду, визначеної ст. 59 Закону України «Про захист економічної конкуренції». Аналіз норм процесуального права, які закріплені в ГПК України щодо компетенції суду, дає підстави дійти висновку, що останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу.

Отже, перевіряючи дії Антимонопольного комітету України на відповідність законодавству України, суд, не втручаючись у дискрецію (вільний розсуд) Антимонопольного комітету України, з`ясовує і визначає наявність або відсутність, а відтак доведеність або недоведеність, обґрунтованість чи необґрунтованість передбачених ст. 59 Закону України «Про захист економічної конкуренції» підстав для визнання недійсним рішення Антимонопольного комітету України через критерії неповноти з`ясування обставин, які мають значення для справи, недоведеності обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими, неправильності застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що при прийнятті оспорюваного рішення Антимонопольний комітет України діяв у межах своїх повноважень, у порядок та спосіб, встановлений законом, висновки, викладені у його рішенні, відповідають фактичним обставинам справи та є обгрунтованами, в той час як вимога позивача про визнання недійсними п. п. 2, 3 резолютивної частини рішення Антимонопольного комітету України від 26.10.2023 р. № 303-р є необґрунтованою, недоведеною та не підлягає задоволенню.

Стосовно вимоги позивача про зобов`язання Антимонопольного комітету України повторно розглянути дії Акціонерного товариства "Прозорро.Продажі", колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання правочину недійсним.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

У справі Європейський суд з прав людини "Белеш та інші проти Чеської Республіки" вказав, що право на справедливий судовий розгляд, що гарантується статтею 6 § 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має здійснюватися відповідно до норм закону, що передбачають наявність у сторін судового розгляду ефективного судового захисту з метою захисту їх цивільних прав та обов`язків.

Як передбачено ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен чиї права та свободи визнані в цій Конвенції було порушено, має право на ефективний спосіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому під ефективним способом слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Згідно зі ст. 5 ГПК України, здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У відповідності до ст. 57 Закону України «Про захист економічної конкуренції» рішення, прийняті адміністративною колегією територіального відділення Антимонопольного комітету України, державним уповноваженим Антимонопольного комітету України, адміністративною колегією Антимонопольного комітету України у справах про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, у заявах, справах про узгоджені дії, можуть бути перевірені за заявою осіб, які брали участь у справі, або за власною ініціативою у порядку, встановленому Антимонопольним комітетом України. Заява про перевірку рішення може бути подана до Антимонопольного комітету України у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено. За результатами перевірки рішення органи Антимонопольного комітету України мають право: залишити рішення без змін; змінити рішення; скасувати рішення частково і направити справу на новий розгляд у цій частині; скасувати рішення і прийняти нове рішення або передати справу на новий розгляд чи припинити провадження у справі.

Таким чином суд не може втручатися в повноваження комітету та зобов`язувати Антимонопольний комітет України повторно розглянути дії Акціонерного товариства "Прозорро.Продажі"

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що вимога поповича про зобов`язання відповідача повторно розглянути дії Акціонерного товариства "Прозорро.Продажі" є необгрунтваною та не підлягає задоволенню.

Інші доводи апеляційної скарги наведеного не спростовують та відхиляються колегією суддів як необґрунтовані.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі ст. ст. 76, 77, 78 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Статтею 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, здійснивши перевірку та оцінку всіх належних доказів, наявних у матеріалах справи, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду м. Києва від 02.05.2024 р. у справі № 910/20088/23 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська енергетична біржа" задоволенню не підлягає.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання покладаються на скаржника.

Враховуючи те, що колегія суддів перебувала у щорічній відпустці, зокрема, судді Буравльов С.І. та Шапран В.В. у період з 01.07.2024 р. по 12.07.2024 р., та суддя Андрієнко В.В. з 01.07.2024 р. по 19.07.2024 р. повний текст постанови у цій справі складено у перший робочий день повного складу колегії суддів 22.07.2024 р.

Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська енергетична біржа" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду м. Києва від 02.05.2024 р. у справі № 910/20088/23 залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська енергетична біржа".

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови складено 22.07.2024 р.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді В.В. Шапран

В.В. Андрієнко