ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

26.07.2024р. Справа №913/152/23

Господарський суд Донецької області у складі судді Зельман Ю.С., розглянувши матеріали справи за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1; , електронна пошта )

до відповідача: Квартирно-експлуатаційного відділу міста Луганськ (84122, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Поштова, буд. 20, , електронна пошта ІНФОРМАЦІЯ_1)

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (адреса місцезнаходження: 04116, м.Київ, вул. Шолуденка, 1; ідентифікаційний код 42399676)

про стягнення 457 052,86 грн., з яких: заборгованість в сумі 351 334,98 грн., 3% річних в розмірі 11 348,60 грн., інфляційні втрати в сумі 94 369,28 грн.,-

С У Т Ь С П О Р У

В провадженні судді Господарського суду Донецької області Зельман Ю.С. знаходиться справа №913/152/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" до Квартирно-експлуатаційного відділу міста Луганськ про стягнення 457 052,86 грн., з яких: заборгованість в сумі 351 334,98 грн., 3% річних в розмірі 11 348,60 грн., інфляційні втрати в сумі 94 369,28 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивача визначено постачальником "останньої надії" на ринку природного газу. В свою чергу, відповідача, який є бюджетною установою, було включено до реєстру споживачів постачальника "останньої надії". Позивач зазначає, що у зв`язку із відсутністю постачання природного газу іншими постачальниками Оператором ГТС за участю операторів ГРМ об`єми природного газу, спожитого відповідачем з 01 листопада 2021 року автоматично включено до портфеля постачальника "останньої надії". Відповідно спожитий відповідачем природний газ віднесено до об`ємів, поставлених позивачем.

При цьому, позивач вказує, що Договір постачання природного газу між постачальником останньої надії та споживачем не потребує підписання та вважається укладеним з дня, визначеного на інформаційній платформі Оператора ГТС днем початку постачання природного газу споживачу в Реєстрі споживачів постачальника "останньої надії".

Позивач зауважує, що нарахування вартості спожитого природного газу проводилось ним на підставі даних Оператора ГТС про об`єм спожитого природного газу. Також він направляв на адресу відповідача відповідні рахунки на оплату поставленого природного газу, однак останнім такі рахунки були проігноровані.

Як вважає позивач, укладений між сторонами публічний типовий Договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, які позивач виконав у повному обсязі та поставив відповідачу з 01.11.2021 по 30.11.2021 природний газ в обсязі 20 908,00 м куб. та з 02.12.2021 по 31.12.2021- 7 768,06 м куб. на загальну суму 702 589,38 грн.

В свою чергу, відповідач зобов`язання за Договором виконав не належним чином та здійснив оплату вартості спожитого газу на суму 351 254,40 грн., в зв`язку з чим у нього виникла заборгованість за спожитий природний газ у розмірі 351 334,98 грн.

Відтак, не здійснення відповідачем в повному обсязі оплати за поставлений природний газ стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Ухвалою від 06.06.2023 прийнято позовну заяву та відкрито провадження по справі №913/152/23, справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідно до ч. 5 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Згідно з частиною одинадцятою статті 242 ГПК України, якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Судом встановлено, що відповідач у справі зареєстрував електронний кабінет в підсистемі «Електронний суд», тому відповідно до ч. 7 статті 6 Господарського процесуального кодексу України суд вручає будь-які документи у справі виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи.

Ухвала про відкриття провадження у справі була доставлена до електронного кабінету відповідача в підсистемі "Електронний суд" про що свідчить наявна в матеріалах справи довідка про доставку документу до електронного кабінету.

22.08.2023 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі з огляду на те, що є державною бюджетною установою, яка фінансується з бюджету Міністерства Оборони України та є розпорядником бюджетних коштів ІІІ ступеню. Натомість позивачем були пред`явлені до сплати акт-рахунок за грудень 2021 у розмірі 351 354,98 грн. у січні 2022 року, тобто у наступному бюджетному періоді, коли відповідач не мав правових підстав для взяття бюджетних зобов`язань для оплати даного рахунку. Крім того, 10.11.2021 між Квартирно-експлуатаційним відділом міста Луганськ та Товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" було укладено договір постачання природного газу № 04-1111/21-БО-Т, за яким було сплачено на підставі наданого акту-рахунку за грудень 2021 природний газ загальним обсягом 40,000 тис. куб.м. у розмірі 662 159,81 грн. Також у відзиві на позовну заяву відповідач заперечує проти заявлених позивачем до стягнення 3% річних та інфляційних втрат, оскільки позивачем не доведено наявності заборгованості за грудень 2021.

31.08.2023 на електронну адресу Господарського суду Донецької області від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій останній наполягав на задоволенні позовних вимог у повному обсязі з огляду на те, що згідно даних з Інформаційної платформи оператора ГТС в період з 01.11.2021 по 09.12.2021 саме ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" здійснювало постачання природного газу відповідачу як постачальник "останньої надії", натомість у зазначений період на інформаційній платформі відсутня інформація щодо постачання природного газу відповідачу в той же період з боку ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг". Також відсутні докази включення відповідача до реєстру споживачів ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» у спірний період. Позивач наполягає на тому, що факт включення відповідача до реєстру споживачів постачальника «останньої надії» та віднесення газу, спожитого відповідачем, в період з 01.11.2021 по 09.12.2021, до портфеля постачальника «останньої надії» підтверджується листом ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» від 27.09.2022 №ТОВВИХ-22-10353, інформацією щодо споживачів, які були зареєстровані в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії» від оператора ГРМ (форма №10), скріншот з Інформаційної платформи Оператора ГТС реєстр пар споживачів, а також довідкою позивача про об`єми поставленого газу, копії яких долучені до матеріалів справи. Більш того, відповідно до п.п. 4.2 розділу IV Типового договору, об`єм (обсяг) постачання споживання природного газу Споживачем за розрахунковий період визначається за даними оператора ГРМ за підсумками розрахункового періоду, що містяться в базі даних оператора ГТС та доведені споживачу оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу.

06.09.2023 від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких наполягає на відмові у задоволенні позовних вимог з огляду на те, що він не погоджував та не підписував договір, на який посилається позивач як на підставу своїх вимог. Зокрема, постачання природного газу відповідачу здійснювалося за автоматичним включенням оператором газотранспортної системи за участю операторів газорозподільних систем з 01 листопада 2022 без заявки та без замовлення об`ємів природного газу відповідачем. Між тим, відповідачем як державною бюджетною установою і розпорядником бюджетних коштів було взято бюджетні зобов`язання по укладеному договору від 10.11.2021 року №04-1111/21-БО-Т на постачання природного газу з постачальником ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» ЕІС-код 56Х10Х на загальну суму 3 747 756,63 грн., що складає 271,675 тис. куб.м., у тому числі за грудень 2021 у кількості 40,000 тис. куб.м. Більш того, за взятими відповідачем бюджетними зобов`язаннями за вказаним договором відповідно до нарахованих та пред`явлених до сплати об`ємів за поставлений природний газ у грудні 2021 на підставі акту-рахунку №04-1111/21-БО-Т/12/11 відповідачем платіжним дорученням №5073 від 20.12.2021 року було здійснено оплату у розмірі 662 159,81 грн.

Враховуючи предмет позову та характер спірних правовідносин, наявність у Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" юридичної заінтересованості в результатах розгляду даної справи, яка ґрунтується на передбачених договором матеріально-правових відносинах, ухвалою суду від 22.11.2023 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (04116, м.Київ, вул. Шолуденка, 1; ).

05.12.2023 на адресу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" надійшли письмові пояснення по справі. Як вбачається зі змісту вказаних пояснень, між ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" та відповідачем було укладено договір постачання природного газу №04-1111/21-БО-Т від 10.11.2021, а самого відповідача зареєстровано споживачем в реєстрі споживачів постачальника з датою початку постачання з 10.12.2021 («Скрін-реєстрація-платформа (04-1111)»). Також у вказаних поясненнях зазначено, що при реєстрації споживача 10.11.2021 на інформаційній платформі Оператора ГТС, Товариство отримало повідомлення, що ЕІС код Споживача зареєстровано в розрізі окремих вузлів обліку (об`єктів споживання). У зв`язку з цим, інформаційна платформа Оператора ГТС надає можливість реєстрації таких споживачів виключно окремо по кожному об`єкту (вузлу обліку газу) із зазначенням споживачів виключно окремо по кожному об`єкту (вузлу обліку газу) із зазначенням ЕІС-коду споживача та відповідним ЕІС-кодом вузла обліку газу. В свою чергу, інформацію від споживача щодо переліку об`єктів та їх ЕІС-кодів вузлів обліку газу, по яких буде здійснюватися постачання природного газу в рамках укладеного договору, Товариством отримано листом на електронну пошту 06.12.2021. Відповідно, Товариство 07.12.2021 подало запити на інформаційній платформі Оператора ГТС щодо зміни постачальника, які було підтверджено 07.12.2021, та зареєстровано Споживача в реєстрі споживачів Постачальника з датою початку постачання з 10.12.2021.

07.12.2023 від відповідача надійшли додаткові пояснення по справі, в яких зазначено, що за спірний період постачання природного газу відповідачем було сплачено за спожитий природний газ саме постачальнику ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг», з яким було укладено 10.11.2021 року договір, по якому були взяті бюджетні зобов`язання і яким було пред`явлено до сплати об`єми за спожитий природний газ у грудні 2021 року.

Згідно з положеннями ст. 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався

В той же час, судом враховано, що ст.12-2 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" передбачено, що в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Тобто, навіть в умовах воєнного стану конституційне право особи на судовий захист не може бути обмеженим.

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється.

З наведених приписів закону вбачається, що запровадження військового стану у країні не може слугувати самостійною та достатньою підставою для відтермінування вирішення спору (не здійснення розгляду справи).

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту, з урахуванням основних засад (принципів) господарського судочинства, встановлених ст. 2 Господарського процесуального кодексу України.

Необхідно зазначити, що Господарський суд Донецької області знаходиться на території Харківської територіальної громади, яка з першого дня військової агресії перебуває під постійними ворожими обстрілами, які становлять загрозу життю та здоров`ю всіх учасників судового процесу. Окрім того, ворогом неодноразово вчинялися дії, спрямовані на руйнування об`єктів критичної інфраструктури регіону, що, зокрема, спричиняло тривале знеструмлення електричних мереж та вихід з ладу систем зв`язку та інтернету. Такі обставини істотно уповільнили роботу суду, як щодо організаційно-технічного забезпечення судового процесу, так і щодо безпосереднього розгляду справи.

З урахуванням викладеного, за об`єктивних обставин розгляд даної справи був здійснений судом без невиправданих зволікань настільки швидко, наскільки це було можливим за вказаних умов, у межах розумного строку в контексті положень Господарського процесуального кодексу України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

На думку суду, враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позицій у справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом в межах наданих йому повноважень сторонам створені усі належні умови для надання доказів.

За приписами ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Враховуючи належне повідомлення учасників справи про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику їх уповноважених представників, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами справи.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши обставини спору, доводи учасників судового процесу суд, -

В С Т А Н О В И В

10.11.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (далі - постачальник) та Квартирно-експлуатаційним відділом міста Луганськ (далі - споживач) було укладено договір постачання природного газу №04-111/21-БО-Т (далі - договір), за умовами якого постачальник зобов`язується поставити споживачеві природних газ, а споживач зобов`язується прийняти його та оплатити на умовах цього договору.

Відповідно до п. 2.1 договору постачальник передає споживачу на умовах цього договору замовлений споживачем обсяг (об`єм) природного газу у період з листопада 2021 року по грудень 2022 (включно), в кількості 271,675 тис. куб.метрів (двісті сімдесят одна тисяча шістсот сімдесят п`ять куб. метрів), в тому числі по місяцях згідно таблиці (т. 2, а.с.106).

Підписанням цього договору споживач дає згоду постачальнику на включення його до Реєстру споживачів Постачальника (надалі - Реєстр або Реєстр споживачів), розміщеного на інформаційній платформі Оператора ГТС відповідно до вимог Кодексу ГТС (п. 2.3 договору).

Згідно п. 3.3 договору постачання (включення споживача до Реєстру споживачів Постачальника) та використання (відбір) природного газу за цим договором здійснюється за умови виконання споживачем вимог пункту 5.1 цього договору щодо остаточного розрахунку за фактично переданий природний газ та відсутності реєстрації споживача в реєстрі будь-якого іншого постачальника природного газу.

Приймання-передача газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі газу (п. 3.5 договору).

Відповідно до п. 5.1 договору оплата за природний газ за відповідний розрахунковий період (місяць) здійснюється споживачем виключно грошовими коштами в наступному порядку:

- 70% вартості фактично переданого відповідно до акту приймання-передачі природного газу - до останнього числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання газу;

Остаточний розрахунок за фактично переданий відповідно до акту приймання-передачі природний газ здійснюється споживачем до 15 числа (включно) місяця, наступного за місяцем, в якому споживач повинен був сплатити 70% грошових коштів за відповідний розрахунковий період. У разі відсутності акту приймання-передачі, фактична вартість використаного споживачем газу розраховується відповідно до умов підпункту 3.5.4 пункту 3.5 цього договору. Споживач має право здійснити оплату та/або передоплату за природний газ протягом періоду поставки або до початку розрахункового періоду.

Згідно п.п. 1 п. 6.3 договору постачальник має право ініціювати заходи з припинення (обмеження) постачання природного газу споживачеві в разі:

- невиконання споживачем пунктів 5.1 та 8.4 цього договору;

- відмови споживача від підписання акту приймання-передачі без відповідного письмового обґрунтування.

Газопостачання споживачу може бути припинено в інших випадках, передбачених чинним законодавством України.

Якщо споживач порушив умови пункту 5.1 цього договору щодо остаточного розрахунку за фактично переданий природний газ, постачальник має право припинити постачання газу шляхом виключення споживача з Реєстру без погодження із споживачем. Припинення (обмеження) постачання природного газу споживачеві здійснюється постачальником з 1 числа місяця, наступного за місяцем, в якому споживач мав здійснити остаточний розрахунок за розрахунковий період (п. 8.1 договору).

Відповідно до п. 13.1 договору він набирає чинності з дати його укладання і діє в частині постачання газу до 31 грудня 2022 включно, а в частині розрахунків - до повного їх виконання. Продовження або припинення договору можливе за взаємною згодою сторін шляхом підписання додаткової угоди до договору.

Вищезазначений договір підписано представниками сторін без зауважень, підписи скріплено печатками.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідача - Квартирно-експлуатаційний відділ міста Луганськ - було включено до Реєстру прав споживачів Постачальника (третя особа) з датою початку постачання з 10.12.2021.

Разом з тим, у зв`язку з відсутністю постачання природного газу іншим постачальником оператором газотранспортної системи (далі - Оператор ГТС) за участю операторів газотранспортних систем (далі - оператори ГРМ) об`єми природного газу, спожитого відповідачем з 01.11.2021 було автоматично включено до портфеля постачальника «останньої надії» - ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України", і, відповідно, спожитий природний газ віднесено до об`ємів, поставлених позивачем.

Наведені обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи відомостями з інформаційної платформи Оператора ГТС щодо споживача з ЕІС-кодом 56ХS00007145Y006.

Наполягаючи на стягненні з відповідача суми боргу з оплати вартості спожитого природного газу за періоди з 01.11.2021 по 30.11.2021 та з 02.12.2021 по 31.12.2021, позивач, ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України", посилався на укладення між сторонами договору постачання природного газу постачальником "останньої надії" та включення відповідача до Реєстру споживачів постачальника "останньої надії".

ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" (далі - постачальник, постачальник "останньої надії") відповідно до Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 04.07.2017 № 880 здійснює ліцензійне постачання природного газу на території України.

За результатами державного конкурсу та відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 № 917-р, ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" визначено постачальником "останньої надії" на ринку природного газу.

За приписами п.26 ч.1 ст. 1 Закону України "Про ринок природного газу" постачальник "останньої надії" - визначений Кабінетом Міністрів України постачальник, який не має права відмовити в укладенні договору постачання природного газу на обмежений період часу.

Відповідно до п.1 ст.15 Закону України "Про ринок природного газу", Договір постачання між постачальником "останньої надії" і споживачем вважається укладеним з моменту початку фактичного постачання природного газу такому споживачу.

Постачальник "останньої надії" визначається Кабінетом Міністрів України строком на три роки за результатами конкурсу, проведеного у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У зв`язку з відсутністю постачання природного газу іншим постачальником оператором газотранспортної системи (далі - Оператор ГТС) за участю операторів газорозподільних систем (далі - оператори ГРМ) об`єми природного газу, спожитого відповідачем з 01.11.2021 по 30.11.2021 та з 02.12.2021 по 31.12.2021, автоматично включено до портфеля постачальника "останньої надії" - Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України", і відповідно спожитий природний газ віднесено до об`ємів, поставлених позивачем.

Факт включення відповідача до реєстру споживачів постачальника "останньої надії" та віднесення газу, спожитого відповідачем, до портфеля постачальника "останньої надії" з наведених вище підстав підтверджується листом ТОВ "Оператора ГТС України" від 27.09.2022 № ТОВВИХ-22-10353, в якому викладена інформація щодо споживачів, які були зареєстровані в Реєстрі споживачів постачальника "останньої надії" від оператора ГРМ (Форма № 10), (т. 1, а.с. 73-83).

Відповідно до пункту 1 розділу VI Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) № 2496 від 30.09.2015 (далі - Правила), Постачальник "останньої надії" здійснює постачання природного газу споживачам на умовах договору постачання природного газу, який укладається з урахуванням вимог цього розділу та має відповідати Типовому договору постачання природного газу постачальником "останньої надії", затвердженому постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2501, який є публічним, а його умови - однаковими для всіх споживачів.

Договір постачання природного газу постачальником "останньої надії" укладається у випадках, передбачених пунктом 3 розділу VI, з урахуванням вимог статей 205, 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом публічної оферти постачальника "останньої надії" та її акцептування споживачем через факт споживання газу за відсутності іншого постачальника.

Договір постачання природного газу постачальником "останньої надії" не потребує двостороннього підписання.

Договір постачання між постачальником "останньої надії" і споживачем вважається укладеним з дня, визначеного на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи днем початку постачання природного газу споживачу в Реєстрі споживачів постачальника "останньої надії" відповідно до Кодексу газотранспортної системи.

Отже, протягом періоду з 01.11.2021 по 30.11.2021 та з 02.12.2021 по 31.12.2021діяв типовий договір постачання природного газу постачальником "останньої надії", укладений між Квартирно-експлуатаційним відділом міста Луганськ та ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" (постачальник "останньої надії").

Відповідно до пункту 2.1 типового договору постачальник "останньої надії" зобов`язується постачати природний газ споживачу в необхідних для нього об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язується своєчасно сплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим договором.

Пунктами 3.1.- 3.4. розділу III Договору передбачено, що постачання природного газу Споживачу здійснюється з дня, визначеного інформаційною платформою оператора газотранспортної системи днем початку постачання в Реєстрі споживачів Постачальника відповідно до Кодексу газотранспортної системи. Підстави для здійснення Постачальником постачання природного газу Споживачу визначені положеннями Правил постачання. Період безперервного постачання природного газу Постачальником не може перевищувати шістдесят діб протягом календарного року та триває до кінця календарного місяця, що настає за місяцем початку фактичного постачання природного газу Споживачу Постачальником, крім випадків дострокового розірвання договору. Постачальник не має права вимагати від Споживача будь-якої іншої плати за природний газ, що не визначена відповідно до пункту 4.1 розділу IV цього Договору.

Пунктами 4.1- 4.4 типового договору передбачено, що постачання природного газу здійснюється за ціною, оприлюдненою постачальником "останньої надії" на своєму сайті. Така ціна визначається постачальником "останньої надії" відповідно до розділу VI Правил постачання. Нова ціна є обов`язковою для сторін з дня, наступного за днем її оприлюднення постачальником "останньої надії" на власному сайті.

Об`єм (обсяг) постачання природного газу споживачу за розрахунковий період визначається за даними Оператора ГРМ/Оператора ГТС (для прямих споживачів) за підсумками розрахункового періоду, що містяться в інформаційній платформі оператора газотранспортної системи та надані споживачу Оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу.

Постачальник "останньої надії" зобов`язаний надати споживачу рахунок на оплату природного газу за цим договором не пізніше 10 числа календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу, в обумовлений між постачальником "останньої надії" і споживачем спосіб (поштою за замовчуванням, через електронний кабінет споживача тощо - якщо сторонами це окремо обумовлено).

Споживач зобов`язаний оплатити рахунок, наданий постачальником "останньої надії" відповідно до пункту 4.3 цього договору, до закінчення календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу.

Пунктом 4.5. Договору визначено, що у разі порушення Споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим Договором він сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Відповідно до п. 11.1 та п. 11.2. Договору він набирає чинності з дня, визначеного інформаційною платформою Оператора ГТС днем початку постачання природного газу Споживачу в Реєстрі споживачів Постачальника відповідно до Кодексу газотранспортної системи. Дія цього договору не може перевищувати шістдесят діб протягом календарного року та триває до кінця календарного місяця, наступного за місяцем, в якому почалося фактичне постачання природного газу Постачальником. Розірвання (припинення дії) цього Договору не звільняє Споживача від обов`язку сплатити заборгованість Постачальнику за цим Договором. У разі внесення в установленому законодавством порядку змін до змісту Типового договору постачання природного газу постачальником "останньої надії", затвердженого Регулятором, Сторони погоджуються з такими змінами у цьому Договорі.

Протягом строку дії Договору Споживач має право укласти договір постачання природного газу з іншим постачальником. У такому випадку цей Договір достроково припиняється по завершенню газової доби, що передує газовій добі початку постачання новим постачальником (згідно з даними інформаційної платформи Оператора ГТС). Якщо Споживач бажає в інших випадках відмовитися від Договору, він має право розірвати його без сплати будь-яких штрафних санкцій чи іншої фінансової компенсації Постачальнику шляхом надання йому одностороннього повідомлення щонайменше за три дні до дати розірвання (п. 11.3. Договору).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було поставлено відповідачу природний газ на загальну суму 702 589,38 грн., а саме: у листопаді 2021 в об`ємі 20 908,00 м3 на суму 351 254,40 грн. з ПДВ, відповідно акту приймання-передачі природного газу №19767 від 30.11.2021 (з урахуванням коригуючого акту №25572) та в грудні 2021 в об`ємі 7 768,06 м3 на суму 351 334,98 грн, що підтверджується наявним в матеріалах справи актом приймання-передачі природного газу №31110 від 31.12.2021 (т.1, а.с. 28). Разом із тим, відповідачем було здійснено оплату вартості спожитого газу частково, а саме в сумі 351 254,40 грн.

Факт направлення рахунків відповідачу підтверджується наявними в матеріалах справи списками згрупованих відправлень ДП "Укрпошта" від 23.11.2021, 10.12.2021, 11.01.2022 та 19.01.2022 (т. 1, а.с. 16-19, 22-26, 30-32, 33-35).

Оскільки відповідачем не було здійснено оплату за природний газ відповідно до Типового договору постачання природного газу постачальником "останньої надії", позивач звернувся до суду із даним позовом за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Оцінюючи правомірність заявлених позовних вимог суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.ст. 11, 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають зокрема з договорів. Аналогічні положення встановлені і в ст.ст. 173-175 Господарського кодексу України.

Згідно ст.509 Цивільного кодексу України та ст.173 Господарського кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 Цивільного кодексу України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з частиною першою статті 633 Цивільного кодексу України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Статтею 265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення ЦК України про договір купівлі-продажу.

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

При цьому, приписи ч.7 ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст. 629 Цивільного кодексу України відносно обов`язковості договору для виконання сторонами.

Відповідач, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, посилався на укладений 10.11.2021 договір постачання природного газу № 04-1111/21-БО-Т, відповідно до якого Квартирно-експлуатаційний відділ міста Луганськ мав отримувати природний газ у період з листопада 2021 до 31 грудня 2022 від ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг", на підтвердження чого відповідачем було надано копію відповідного договору.

В той час, суд вказує, що наявність такого договору не підтверджує факт постачання у спірний період природного газу відповідачу саме ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг", адже спростовується наступними обставинами.

Так, згідно пункту 4.2 типового договору об`єм (обсяг) постачання природного газу Споживачу за розрахунковий період визначається за даними Оператора ГРМ/Оператора ГТС (для прямих споживачів) за підсумками розрахункового періоду, що містяться в інформаційній платформі оператора газотранспортної системи та надані Споживачу Оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу.

Відповідно до положень пункту 5 глави 1 розділу І Кодексу ГТС:

- інформаційна платформа - електронна платформа у вигляді веб-додатку в мережі Інтернет, функціонування та керування якою забезпечується оператором газотранспортної системи, яка використовується для забезпечення надання послуг транспортування природного газу відповідно до вимог цього Кодексу.

Оператор газотранспортної системи виконує функції адміністратора інформаційної платформи (пункт 5 глави 3 розділу IV Кодексу ГТС).

Інформаційна платформа має бути доступною всім суб`єктам ринку природного газу та операторам торгових платформ у межах їх прав, визначених цим Кодексом, для забезпечення ними дій, пов`язаних із укладанням угод за короткостроковими стандартизованими продуктами, замовленням, наданням та супроводженням послуг транспортування природного газу, у тому числі для подання номінацій/реномінацій, перевірки величин грошових внесків (фінансової гарантії), а також інших дій, передбачених цим Кодексом.

Для вчинення вищезазначених дій веб-додаток інформаційної платформи має бути доступним у мережі Інтернет цілодобово, сім днів на тиждень (пункт 2 глави 3 розділу IV Кодексу ГТС).

Отже, суб`єкти ринку природного газу, в даному випадку позивач та відповідач, як продавець та покупець природного газу, відповідно, мають право користування ресурсами Інформаційної платформи. Тому відповідач може відповідно до даних Інформаційної платформи перевіряти дані щодо власного споживання природного газу (постачальника, періоди, об`єми спожитого газу).

Як зазначалось, у зв`язку з відсутністю постачання природного газу іншим постачальником у спірні періоди, Оператор ГТС за участю операторів газорозподільних систем, об`єми природного газу, спожитого відповідачем у періоди з 01.11.2021 по 30.11.2021 та з 02.12.2021 по 31.12.2021 року автоматично було включено до портфеля постачальника "останньої надії" - ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України", і, відповідно, спожитий природний газ віднесено до об`ємів, поставлених позивачем , а саме: у період з 01.11.2021 по 30.11.2021 в обсязі 20 908,00 м3, у період з 02.12.2021 по 31.12.2021 - 7 768,06 м3.

Факт включення відповідача до реєстру споживачів постачальника "останньої надії" та віднесення газу, спожитого відповідачем, в тому числі в спірні періоди, до портфеля постачальника "останньої надії", підтверджується наявним в матеріалах справи листом Оператора ГТС від 27.09.2022 № ТОВВИХ-22-10353, інформацією щодо споживачів, які були зареєстровані в Реєстрі споживачів постачальника "останньої надії" від оператора ГРМ (форма № 10), роздруківкою з екрану інформаційної платформи оператора ГТС та Довідкою про об`єми поставленого природного газу. Більш того, як вбачається зі змісту пояснень третьої особи - ТОВ «ГК «НАФТОГАЗ ТРЕЙДИНГ» - постачання відповідачу природного газу за договором №04-1111/21-БО-Т від 10.11.2021 почалося з 10.12.2021. А як вбачається з наведених вище документів, постачання газу позивачем відповідачу здійснювалось до 09.12.2021.

Вказані обставини підтверджують постачання природного газу у спірний період, а саме у період з 01.11.2021 по 09.12.2021, саме з ресурсу позивача у визначених позивачем обсязі та сумі. Доказів, які б спростовували обсяг поставленого позивачем відповідачу природного газу, суду під час розгляду справи не надано.

Відповідно до пп. 19 п. 1 ст. 1 Закону України "Про ринок природного газу" оператор газотранспортної системи - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із транспортування природного газу газотранспортною системою на користь третіх осіб (замовників).

24.12.2019 Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, прийнято постанову № 3011 "Про видачу ліцензії з транспортування природного газу ТОВ "Оператор ГТС України", на право провадження господарської діяльності з транспортування природного газу ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" ().

Оператор газотранспортної системи виконує функції адміністратора інформаційної платформи (пункт 5 глави 3 розділу IV Кодексу ГТС).

Таким чином, враховуючи дані з Інформаційної платформи оператора ГТС в періоди з 01.11.2021 по 30.11.2021 та з 02.12.2021 по 31.12.2021, саме позивач здійснював постачання природного газу відповідачу як постачальник "останньої надії", натомість, у зазначений період на Інформаційній платформі відсутня інформація щодо постачання природного газу відповідачу (в той же період) з боку ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг".

Суд також вважає за необхідне відзначити, що згідно п. 3.2. договору постачання природного газу від 10.11.2021 № 04-1111/21-БО-Т, укладеного між відповідачем та ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг", постачання газу за цим договором здійснюється постачальником виключно за умови включення споживача до Реєстру споживачів постачальника, розміщеного на інформаційній платформі Оператора ГТС.

Пунктом 3.1. цього договору визначено, що право власності на природний газ переходить від постачальника до споживача після підписання актів приймання-передачі.

Відповідно до п. 3.5. вказаного Договору, приймання-передача газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі природного газу.

Такий акт, що підтверджував би постачання природного газу відповідачу іншим постачальником за договором, у спірний період в матеріалах справи відсутній.

Відсутні також й докази включення відповідача до Реєстру споживачів ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" у спірний період. Більш того, згідно пояснень ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" (т.2, а.с. 98-99), датою початку постачання ним відповідачу за договором від 10.11.2021 № 04-1111/21-БО-Т природного газу є 10.12.2021. Тоді, як в матеріалах справи містяться докази включення відповідача саме до Реєстру споживачів позивача.

Вказані обставини підтверджують постачання природного газу у спірний період (з 02.12.2021 по 09.12.2021) саме з ресурсу позивача.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що 26.10.2021 набула чинності Постанова Кабінету Міністрів України від 25.10.2021 № 1102 "Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 30.09.2015 № 809 і від 09.12.2020 № 1236".

Пунктом 2 Постанови КМУ № 1102 визначено зобов`язання акціонерного товариства "Магістральні газопроводи України", товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України", операторів газорозподільних систем забезпечити автоматичне включення оператором газотранспортної системи за участю операторів газорозподільних систем до портфеля постачальника "останньої надії" обсягів природного газу, спожитих з 1 жовтня 2021 року бюджетними установами (в значенні Бюджетного кодексу України), закладами охорони здоров`я державної власності (казенні підприємства та/або державні установи тощо) та закладами охорони здоров`я комунальної власності (комунальні некомерційні підприємства та/або комунальні установи, та/або спільні комунальні підприємства тощо), постачання природного газу яким не здійснювалося жодним постачальником.

Означена норма не містить інформації про періоди такого включення до реєстру постачальника "останньої надії", а лише визначає дату початку дії цієї норми - з 01.10.2021 року.

Відповідач є бюджетною установою (в значенні Бюджетного кодексу України).

Таким чином, у зв`язку з відсутністю постачання природного газу іншим постачальником у спірні періоди з 01.11.2021 по 30.11.2021 та з 02.12.2021 по 31.12.2021 відповідача автоматично було включено до портфеля постачальника "останньої надії" - ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України", і, відповідно, спожитий природний газ віднесено до об`ємів, поставлених позивачем. Фактичне таке споживання відбувалось у вказаний період.

Отже, з огляду на викладене, судом встановлено, що саме позивачем у періоди з 01.11.2021 по 30.11.2021 та з 02.12.2021 по 09.12.2021 поставлено відповідачу природний газ на загальну суму 702 589,38 грн., а саме: у листопаді 2021 в об`ємі 20 908,00 м3 на суму 351 254,40 грн. з ПДВ та в грудні 2021 в об`ємі 7 768,06 м3 на суму 351 334,98 грн.

Судом встановлено, що позивачем направлялися відповідачу рахунки на оплату №32601 за спожитий в листопаді 2021 природний газ на суму 351 254,40 грн. та № 1743 за спожитий в грудні 2021 природний газ на суму 351 334,98 грн. Факт оплати за спожитий в листопаді 2021 природний газ на суму 351 254,40 грн. не заперечується ані позивачем, ані відповідачем. В той час, докази оплати спожитого відповідачем газу за грудень 2021 в матеріалах справи відсутні.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Оскільки відповідач не спростував доводів позивача щодо порушення строків здійснення оплати виставленого позивачем рахунку та, відповідно, не надав суду доказів здійснення такої оплати, суд дійшов висновку, що відповідачем було порушено умови типового договору постачання природного газу від 30.09.2015 № 2501 та положення ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України.

Згідно норм ЦК та ГК України відсутність бюджетного фінансування не є підставою для звільнення боржника від обов`язку виконати грошове зобов`язання по оплаті робіт чи послуг, які прийняті ним без зауважень.

Згідно приписів частини першої статті 48 Бюджетного кодексу України розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов`язання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами.

Частиною першою статті 96 Цивільного кодексу України визначено, що юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями.

Частина 2 статті 218 Господарського кодексу України та стаття 617 Цивільного кодексу України прямо передбачають, що відсутність у боржника необхідних коштів не вважається обставинами, які є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язання.

Відповідно до положень статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Суду як джерело права.

Європейським судом з прав людини в рішенні від 18.10.2005 у справі «Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України» та в рішенні від 30.11.2004 у справі «Бакалов проти України» зазначено, що відсутність бюджетного фінансування (бюджетних коштів) не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.

Тобто, з наведеного полягає, що відсутність надходжень бюджетних коштів не нівелює обов`язку з оплати робіт за відповідним правочином. Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом у постановах від 21.02.2018 у справі № 923/1292/16, від 23.03.2018р. по справі №904/6252/17, від 28.01.2019 по справі №917/611/18.

Несплата відповідачем наданих позивачем послуг призводить до порушення принципів справедливості та добросовісності у господарських зобов`язаннях.

Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення суми боргу в розмірі 351 334,98 грн. обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно до ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

Отже, порушення боржником прийнятих на себе зобов`язань тягне за собою відповідні правові наслідки, які полягають у можливості застосування кредитором до боржника встановленої законом або договором відповідальності.

Позивачем на підставі ст.625 Цивільного кодексу України нараховано 3% річних в розмірі 11 348,60 грн., за поставкою грудня 2021 року за період з 01.02.2022 по 28.02.2023.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Вказана стаття визначає відповідальність за порушення грошового зобов`язання та її приписи підлягають застосуванню у випадку прострочення боржником виконання грошового зобов`язання. Тобто, у разі неналежного виконання боржником грошового зобов`язання виникають нові додаткові зобов`язання, які тягнуть за собою втрату матеріального характеру. Відповідно такі додаткові зобов`язання є заходами відповідальності за порушення основного зобов`язання, у тому числі, коли має місце прострочення виконання основного зобов`язання.

3% річних за своїми ознаками є платою за користування чужими коштами в цей період прострочки виконання відповідачем його договірного зобов`язання, і за своєю правовою природою є самостійним способом захисту цивільних прав і забезпечення виконання цивільних зобов`язань.

Перевіривши за допомогою інформаційно-пошукової системи "Ліга" розрахунки 3% річних за визначені позивачем періоди, господарський суд дійшов висновку, що останні є арифметично та методологічно вірними, у зв`язку з чим позовні вимоги в частині стягнення 3% річних в сумі 11 348,60 грн. підлягають задоволенню.

Також позивачем нараховано інфляційні втрати в сумі 94 369,28 грн. за період з лютого 2022 по лютий 2023 за поставкою грудня 2021.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного суду України від 24.01.2018 по справі № 910/24266/16, відповідно до якої вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції є правом кредитора, яке він може реалізувати, а може від нього відмовитися. Якщо кредитор приймає рішення вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції, він має враховувати індекс інфляції за кожний місяць (рік) прострочення незалежно від того, чи був в якійсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція), а отже, сума боргу в цьому періоді зменшується.

Перевіривши за допомогою інформаційно-пошукової системи "Ліга" розрахунки інфляційних втрат за визначені позивачем періоди, господарський суд дійшов висновку, що останні є арифметично та методологічно вірними, у зв`язку з чим позовні вимоги в частині стягнення 94 369,28 грн. інфляційних втрат підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно ч.1-4 ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судовий збір відповідно ст. 123, 129 Господарського процесуального кодексу України стягується з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 42, 46, 73, 74, 76-79, 86, 91, 123, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" до Квартирно-експлуатаційного відділу міста Луганськ, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг", про стягнення 457 052,86 грн., з яких: заборгованість в сумі 351 334,98 грн., 3% річних в розмірі 11 348,60 грн., інфляційні втрати в сумі 94 369,28 грн., задовольнити.

Стягнути з Квартирно-експлуатаційного відділу міста Луганськ (84122, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Поштова, буд. 20, , електронна пошта ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1; , електронна пошта ) заборгованість в сумі 351 334,98 грн., 3% річних в сумі 11 348,60 грн., інфляційні втрати в сумі 94 369,28 грн., судовий збір в сумі 6855,80 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені Главою 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України (з урахуванням п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Повний текст рішення складено та підписано 26.07.2024.

Повідомити учасників справи про можливість ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень за його веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя Ю.С. Зельман

Суддя Ю.С. Зельман