ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2024 року Справа № 925/154/24

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Васяновича А.В.,

секретар судового засідання Ібрагімова Є.Р.,

за участі представників сторін:

від позивача Яковенко О.В. - адвокат,

від першого відповідача Постригань С.Г. за посадою,

від другого відповідача представник не з`явився,

від третьої особи - представник не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю

Говтва, м. Решетилівка, Полтавської області

до 1. Чигиринської міської ради, м. Чигирин, Черкаської області,

2. Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області,

м. Полтава

за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні другого відповідача:

Державного кадастрового реєстратора Відділу №1 управління

надання адміністративних послуг Головного управління

Держгеокадастру у Полтавській області Харченко Катерину

Юріївну, м. Полтава

про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання

вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Черкаської області з позовом звернулось сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю Говтва до Чигиринської міської ради та Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про:

1. визнання протиправним та скасування рішення 43 сесії міської ради восьмого скликання Чигиринської міської ради Черкаської області №1640-43/VIII від 23 жовтня 2023 року Про надання згоди виконавчому комітету Чигиринської міської ради на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 175,8976 га.

2. зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області скасувати державну реєстрацію земельних ділянок, які утворились в результаті поділу земельної ділянки кадастровий номер :01:000:1554 загальною площею 175,8976 га, а саме:

- кадастровий номер :01:000:1912, площею 20 га;

- кадастровий номер :01:000:1913, площею 30 га;

- кадастровий номер :01:000:1914, площею 20 га;

- кадастровий номер :01:000:1915, площею 20 га;

- кадастровий номер :01:000:1916, площею 20 га;

- кадастровий номер :01:000:1917, площею 20 га;

- кадастровий номер :01:000:1918, площею 15,8976 га;

- кадастровий номер :01:000:1919, площею 20 га;

- кадастровий номер :01:000:1920, площею 20 га.

3. зобов`язання Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області поновити державну реєстрацію земельної ділянки кадастровий номер :01:000:1554, площею 175,8976 і поземельну книгу відносно цієї земельної ділянки.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 05 лютого 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 11 год. 00 хв. 05 березня 2024 року.

Ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання від 05 березня 2024 року, суд відклав розгляд справи в підготовчому засіданні на 11 год. 00 хв. 04 квітня 2024 року.

01 квітня 2024 року до суду від позивача надійшла заява про зміну предмету позову, в якій останній просив суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення 43 сесії міської ради восьмого скликання Чигиринської міської ради Черкаської області №1640-43/VIII від 23 жовтня 2023 року Про надання згоди виконавчому комітету Чигиринської міської ради на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 175,8976 га;

- визнати протиправним та скасувати рішення 47 сесії міської ради восьмого скликання Чигиринської міської ради Черкаської області №1804-47/VIII від 15 лютого 2024 року Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 175,8976 га;

- скасувати державну реєстрацію земельних ділянок з кадастровими номерами :01:000:1912, :01:000:1913, :01:000:1914, :01:000:1915, :01:000:1916, :01:000:1917, :01:000:1918, :01:000:1919 та :01:000:1920, які виникли внаслідок скасування та поділу земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:1554, площею 175,8976 га в Державному земельному кадастрі;

- поновити запис в Поземельній книзі шляхом внесення до Державного земельного кадастру відомостей про земельну ділянку з кадастровим номером :01:000:1554, площею 175,8976 га, яка розташована за межами населеного пункту, в адміністративних межах Тіньківської сільської ради, Чигиринського району, Черкаської області.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказував, що поділ земельної ділянки площею 175,8976 га відбувся з порушенням вимог ст. 79-1 ЗК України, ст. 56 Закону України Про землеустрій, ст. 24 Закону України Про оренду землі та ст. 19 Конституції України, оскільки позивач, як землекористувач відповідної згоди на це не надавав.

Ухвалою суду від 04 квітня 2024 року заяву позивача про зміну предмету позову прийнято до розгляду.

Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні другого відповідача: Державного кадастрового реєстратора Відділу №1 управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області Харченко Катерину Юріївну.

Судом також продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів та відкладено підготовче засідання на 10 год. 00 хв. 30 квітня 2024 року.

Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засіданні від 30 квітня 2024 року, суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 11 год. 30 хв. 30 травня 2024 року.

Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засіданні від 30 травня 2024 року, суд відклав розгляд справи по суті на 11 год. 00 хв. 27 червня 2024 року.

У судовому засіданні, яке відбулося 27 червня 2024 року, суд оголосив перерву до 11 год. 30 хв. 18 липня 2024 року.

18 липня 2024 року під час розгляду справи по суті, на стадії дослідження доказів відбулося відключення електроенергії.

Ухвалою суду від 18 липня 2024 року відкладено розгляд справи по суті на 12 год. 00 хв. 25 липня 2024 року.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити повністю.

Представник першого відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував з підстав викладених у відзиві та, зокрема зазначав, що на момент прийняття рішення про надання згоди на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу спірної земельної ділянки, Чигиринською міською радою вже було прийняте рішення від 15 листопада 2022 року №1131-32/VIII Про відмову в продовженні договору оренди землі від 26 листопада 2007 року, укладеного із СТОВ Говтва.

Рішення Чигиринської міської ради №1640-43/VIII від 23 жовтня 2023 року Про надання згоди виконавчому комітету Чигиринської міської ради на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 175,8976 га було прийнято на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

При цьому перший відповідач звертав увагу суду на положення п. 6 договору оренди, з урахуванням додаткової угоди від 21 лютого 2022 року, згідно умов якого не передбачено право орендаря на поновлення договору на новий строк.

Кінцева дата дії договору визначена 01 листопада 2022 року.

В силу закону дія договору продовжилася ще на один рік без волевиявлення сторін до 01 листопада 2023 року.

У зв`язку з неналежним виконанням умов договору позивач не набув права (права за Законом) на укладення договору на новий строк, яке передбачене ч.1 ст. 33 Закону України Про оренду землі.

Отже, станом на момент закінчення дії договору оренди землі позивач не мав переважного права на його продовження на новий строк.

Надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки є формальністю, орієнтиром для землевпорядної організації. Безпосередній поділ (його початок) земельної ділянки здійснюється після формування і затвердження технічного завдання на поділ, яке було розроблено 24 листопада 2023 року, тобто зі спливом 24 днів після закінчення строку дії договору.

З витягів з Державного земельного кадастру про земельні ділянки, копії яких надані позивачем та містяться в матеріалах справи вбачається, що відомості про обтяження на земельні ділянки в тому числі і у вигляді оренди, відсутні. Земельні ділянки вільні.

Таким чином, на момент початку вчинення дій щодо поділу земельної ділянки, речове право позивача вже було автоматично припинено в Реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень у зв`язку з закінченням терміну його дії.

Реєстрація вже поділених земельних ділянок у Державному земельному кадастрі була здійснена 24 січня 2024 року, тобто після закінчення строку дії договору оренди.

Отже, Чигиринська міська рада діяла як власник земельної ділянки, в межах повноважень та у спосіб, визначений Конституцією України, Цивільним та Земельним кодексом України, Законами України Про місцеве самоврядування в Україні, Про землеустрій, а тому спірні рішення і дії органів державної влади щодо поділу спірної земельної ділянки та реєстрації новоутворених земельних ділянок є законними, обґрунтованими та такими, що відповідають інтересам Чигиринської міської ради і не порушують прав позивача.

Враховуючи вищенаведене, перший відповідач просив суд у задоволенні позову відмовити повністю.

19 лютого 2024 року від другого відповідача надійшов відзив в якому останній, зокрема зазначав, що Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області є неналежним відповідачем у справі оскільки згідно з нормами чинного законодавства до повноважень Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області не входить скасування державної реєстрації та записів у Поземельних книгах щодо земельних ділянок, а також Управління не наділене повноваженнями щодо поновлення державної реєстрації та Поземельних книг щодо земельних ділянок. Такими повноваженнями наділені лише Державні кадастрові реєстратори.

У зв`язку з чим, Головне управління просило суд у задоволенні позову відмовити повністю.

У відповіді на відзив Чигиринської міської ради позивач вказував, що у відповідності з нормами чинного законодавства технічна документація із землеустрою є єдиним документом, на підставі якого допускається здійснення поділу земельної ділянки як вже раніше сформованого об`єкту цивільних прав. Підставою для виконання робіт по розробленню технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки є саме згода на її виготовлення. Зокрема, у п.1 технічного завдання, копія якого була додана Чигиринською міською радою до відзиву на позовну заяву, зазначено, що підставою для виконання робіт по виготовленню технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки кадастровий номер :01:000:1554 є оскаржуване рішення Чигиринської міської ради №1640-43/VШ від 23 жовтня 2023 року.

За приписами ст. 56 Закону України Про землеустрій технічна документація із землеустрою може бути розроблена за рішенням власника, в іншому випадку це є порушенням законодавства.

Відповідно, Чигиринською міською радою і було надано згоду на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки кадастровий номер :01:000:1554 рішенням від 23 жовтня 2023 року №1640- 43/VIII.

Незважаючи на той факт, що договір оренди землі від 26 листопада 2007 року діяв до 01 листопада 2023 року, не отримавши згоди від землекористувача, 23 жовтня 2023 року (тобто, ще в період дії договору оренди землі від 26 листопада 2007 року) Чигиринська міська рада прийняла оскаржуване рішення №1640-43/VIII, яким надала згоду на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки кадастровий номер :01:000:1554 га, чим порушила вимоги ст. 79-1 ЗК України, ст. 56 Закону України Про землеустрій, ст. 24 Закону України Про оренду землі та ст. 19 Конституції України.

Статтею 33 Закону України Про оренду землі передбачено переважне право па укладення договору оренди землі на новий строк, незалежно від того чи передбачено така умова в договорі оренди землі.

Позивач стверджує, що належним чином виконував всі обов`язки згідно договору оренди землі, в тому числі вчасно та в повному обсязі сплачував орендну плату.

Незважаючи на той факт, що договір оренди землі від 26 листопада 2007 року діяв до 01 листопада 2023 року, і що СТОВ Говтва мало законне право, передбачене ст. 33 Закону України Про оренду землі, на його поновлення на новий строк і це питання вирішується в межах справи №925/1512/23, не отримавши згоди від землекористувача, 23 жовтня 2023 року (тобто, ще в період дії договору оренди землі від 26 листопада 2007 року) рішенням 43 сесії міської ради восьмого скликання Чигиринської міської ради №1640-43/VIII надано згоду Виконавчому комітету Чигиринської міської ради Черкаської області на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки комунальної власності Чигиринської міської ради загальною площею 1 75,8976 га кадастровий номер :01:000:1554, що розташована на території Чигиринської міської ради, за межами населеного пункту с. Тіньки Черкаської області, на дев`ять земельних ділянок: вісім земельних ділянок площею по 20,0000 га та одну земельну ділянку площею 15,8976 га.

Затвердження технічного завдання на поділ, виготовлення технічної документації з землеустрою, скасування державної реєстрації земельної ділянки кадастровий номер :01:000:1554 та державна реєстрація новоутворених земельних ділянок здійснювалось вже після відкриття провадження у справі №925/1512/23 про поновлення договору оренди землі від 26 листопада 2007 року, де Чигиринська міська рада є відповідачем, а отже, була обізнана в тому, що СТОВ Говтва має намір реалізувати своє право, передбачене ст. Закону України Про оренду землі.

Крім того, Чигиринська міська рада отримала позовну заяву по справі №925/1512/23 ще 09 листопада 2023 року.

В порушення приписів земельного законодавства, Чигиринська міська рада Черкаської області прийняла оскаржуване рішення від 23 жовтня 2023 року №1640-43/VІІІ без будь-якої згоди позивача.

Відповідно, всі наступні етапи поділу земельної ділянки кадастровий номер :01:000:1554 були вчинені під час судового розгляду справи №925/1512/23 про поновлення договору оренди землі від 26 листопада 2007 року (де Чигиринська міська рада є відповідачем), а отже, процес поділу загалом порушує законні права позивача.

В свою чергу, державна реєстрація новоутворених земельних ділянок проведена протиправно та з порушенням вимог законодавства, на підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок, які не відповідали вимогам закону.

У відповіді на відзив позивач не погоджується з доводами викладеними другим відповідачем у відзиві та вказував, що ефективний захист прав позивача як щодо скасування державної реєстрації земельних ділянок, так і щодо поновлення у державному земельному кадастрі запису про земельну ділянку з кадастровим номером :01:000:1554, можливий за рахунок вчинення відповідних дій саме ГУ Держгеокадастру у Полтавській області. І саме у ГУ Держгеокадастру у Полтавській області виникає обов`язок щодо виконання судового рішення у даній справі.

У запереченні на відповідь на відзив перший відповідач посилався на аналогічні доводи, що наведені ним у відзиві на позов.

Крім того, першим відповідачем було надано відзив на позовну заяву з урахуванням зміненого предмета позову, в якому міська рада зазначала, що наявність порушень у строках та розмірах сплати орендної плати зі сторони орендаря стала причиною того, що Чигиринська міська рада як власник земель, з метою раціонального використання земель територіальної громади, які є матеріальною основою місцевого самоврядування, вирішила розпорядитися зазначеними земельними ділянками у спосіб, що не суперечитиме інтересам територіальної громади.

Продовження дії договору з орендарем, який систематично допускає порушення сплати орендної плати за землю, завдає шкоди правам та інтересам Чигиринської міської територіальної громади та потребує якнайшвидшого припинення у порядку визначеному чинним законодавством.

Враховуючи той факт, що у позивача було відсутнє право на поновлення дії спірного договору оренди землі, жодних порушень прав чи інтересів зі сторони Чигиринської міської ради допущено не було, а отже, і підстав для звернення з позовом немає.

Доводи вкладені другим відповідачем у відзиві на позовну заяву з урахуванням зміненого предмета позову, є аналогічними тим, що зазначені у первісному відзиві Головного управління.

Другий відповідач та третя особа в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце проведення судового засідання була належним чином повідомлені, про причину неявки суд не повідомили.

В судовому засіданні, яке відбулося 25 липня 2024 року згідно ч. 1 ст. 240 ГПК України було оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення зі справи №925/154/24.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази, а також заслухавши пояснення представників позивача та першого відповідача, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного:

Судом встановлено, що 26 листопада 2007 року між Чигиринською районною державною адміністрацією (орендодавець) та приватним підприємством Колос Чигиринщини (орендар) було укладено договір оренди землі.

Згідно п.1 вищевказаного договору орендодавець зобов`язався надати, а орендар прийняти у строкове платне користування земельні ділянки із земель державної власності - землі резервного фонду, які знаходяться на території Тіньківської сільської ради за межами населеного пункту.

В оренду передається три земельних ділянки загальною площею 250,72 га, у тому числі ріллі 250,72 га (п. 2 договору).

Відповідно до п. 6 вищезазначеного договору договір укладено на 15 років до 01 листопада 2022 року. Після закінчення строку, на який було укладено даний договір, орендар, якщо він належно виконував обов`язки відповідно до договору, має за інших рівних умов переважне право поновлення договору на новий строк. У разі якщо орендар продовжує користуватися землею після закінчення строку договору, то за відсутністю письмових заперечень орендодавця протягом одного місяця після закінчення строку договору він підлягає поновленню на той самий строк і на тих самих умовах. Письмове заперечення здійснюється листом-повідомленням.

Згідно з п. 39 договору цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Договір оренди землі від 26 листопада 2007 року було зареєстровано відповідно до вимог діючого на той час законодавства у Чигиринському районному відділі Черкаської регіональної філії Державного підприємства Центр Державного земельного кадастру при Державному комітеті по земельних ресурсах України, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 07 грудня 2007 року за № 72.

Отже, строк дії договору оренди землі від 26 листопада 2007 року був визначений до 01 листопада 2022 року.

Приватне підприємство Колос Чигиринщини () було припинено шляхом приєднання до товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма Кам`янка (), про що було здійснено запис у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань №9000139 від 05 лютого 2019 року.

У подальшому, товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма Кам`янка було реорганізовано шляхом приєднання до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Говтва та до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань було внесено запис про державну реєстрацію припинення товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма Кам`янка від 04 вересня 2019 року, номер запису 5000316.

Факт реорганізації приватного підприємства Колос Чигиринщини та товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма Кам`янка шляхом їх приєднання до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Говтва підтверджується статутом СТОВ Говтва, витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до ч. 1 ст. 104 ЦК України, юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Таким чином, СТОВ Говтва є правонаступником ПП Колос Чигиринщини, до якого перейшли всі його права та обов`язки, зокрема, за договором оренди землі.

Додатковою угодою від 16 червня 2011 року до договору оренди землі було внесено зміни до п. 7 в частині розміру орендної плати.

Також, додатковою угодою від 19 серпня 2017 року до договору оренди землі

було викладено деякі умови договору в новій редакції, у тому числі, п. 2 договору викладено у новій редакції, а саме:

2. В оренду передаються земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної форми власності загальною площею 201,0242 га, а саме:

- площею 6,5449 га, кадастровий номер земельної ділянки :01:000:1760;

- площею 175,8976 га, кадастровий номер земельної ділянки :01:000:1554;

- площею 18,5817 га, кадастровий номер земельної ділянки :01:000:1555, розташовані за межами населеного пункту, в адміністративних межах Тіньківської сільської ради Чигиринського району Черкаської області.

21 лютого 2022 року між позивачем та першим відповідачем було укладено додаткову угоду до договору оренди землі, якою було винесено зміни в преамбулу договору та пункти 1, 4, 6, 7, 9 договору.

Зокрема, було внесено зміни в договір щодо найменувань орендодавця та орендаря, а саме: Чигиринська міська рада та сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю Говтва відповідно.

Також п. 6 договору було викладено в наступній редакції: договір укладено на 15 років до 01 листопада 2022 року.

Позивач звернувся до орендодавця з клопотанням за №639/1 від 29 вересня 2022 року в якому повідомив Чигиринську міську раду Черкаської області про намір скористатися переважним правом на поновлення договору оренди землі на новий строк та одночасно направив проект додаткової угоди.

Рішенням тридцять другої сесії восьмого скликання Чигиринської міської ради Черкаської області від 15 листопада 2022 року позивачу було відмовлено у продовженні договору оренди землі в порядку переважного права на укладення договору оренди землі на новий строк відповідно до ст. 33 Закону України Про оренду землі.

Позивач повторно надіслав на адресу першого відповідача клопотання №1142 від 08 вересня 2023 року про поновлення строку вказаного договору оренди землі з проектом додаткової угоди.

Листом №2135/-02-33/2 від 02 жовтня 2023 року позивача було повідомлено, що Чигиринська міська рада не має намірів продовжувати термін дії договору оренди землі від 26 листопада 2007 року. Одночасно позивачу було повторно направлено копію рішення тридцять другої сесії восьмого скликання Чигиринської міської ради Черкаської області від 15 листопада 2022 року.

23 жовтня 2023 року рішенням 43 сесії міської ради восьмого скликання Чигиринської міської ради №1640-43/VIII надано згоду Виконавчому комітету Чигиринської міської ради Черкаської області на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки комунальної власності Чигиринської міської ради загальною площею 175,8976 га кадастровий номер :01:000:1554, що розташована на території Чигиринської міської ради, за межами населеного пункту с. Тіньки Черкаської області, на дев`ять земельних ділянок: вісім земельних ділянок площею по 20,0000 га та одну земельну ділянку площею 15,8976 га.

Рішенням 47 сесії міської ради восьмого скликання Чигиринської міської ради Черкаської області №1804-47/VIII від 15 лютого 2024 року Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 175,8976 га було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки комунальної власності з кадастровим номером :01:000:1554 площею 175,8976 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована: Черкаська область, Черкаський район, на території Чигиринської міської ради, за межами населеного пункту с. Тіньки.

Вирішено зареєструвати право комунальної власності територіальної громади Чигиринської міської ради на дев`ять земельних ділянок:

кадастровий номер :01:000:1915 площею 20,0000 га;

кадастровий номер :01:000:1914 площею 20,0000 га;

кадастровий номер :01:000:1913 площею 20,0000 га;

кадастровий номер :01:000:1912 площею 20,0000 га;

кадастровий номер :01:000:1916 площею 20,0000 га;

кадастровий номер :01:000:1917 площею 20,0000 га;

кадастровий номер :01:000:1919 площею 20,0000 га;

кадастровий номер :01:000:1920 площею 20,0000 га;

кадастровий номер :01:000:1918 площею 15,8976 га, що утворилися в результаті поділу земельної ділянки кадастровий номер :01:000:1554.

Також вирішено скасувати державну реєстрацію права комунальної власності кадастровий номер :01:000:1554 загальною площею 175,8976 га, у зв`язку з її поділом.

Судом враховано, що Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану доповнено розділ Х Перехідних положень Земельного кодексу України п. 27 та п. 28.

Зокрема, п.п. а), п.п. 1 п. 27 встановлено, що під час дії воєнного стану земельні відносини регулюються з урахуванням таких особливостей, а саме: вважаються поновленими на один рік без волевиявлення сторін відповідних договорів і без внесення відомостей про поновлення договору до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно договори оренди, суборенди, емфітевзису, суперфіцію, земельного сервітуту, строк користування земельними ділянками щодо яких закінчився після введення воєнного стану, щодо земельних ділянок сільськогосподарського призначення: державної, комунальної власності, невитребуваних, нерозподілених земельних ділянок, а також земельних ділянок, що залишилися у колективній власності і були передані в оренду органами місцевого самоврядування.

Також, Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення системи оформлення прав оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення та удосконалення законодавства щодо охорони земель вищезазначену автоматичну пролонгацію таких договорів скасовано з дня набрання вказаним законом чинності, а саме з 19 листопада 2023 року.

Указом Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24 лютого 2022 року №64/2022 введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

В подальшому строк воєнного стану неодноразово продовжувався.

Оскільки строк користування орендованою земельною ділянкою сільськогосподарського призначення, у тому числі приватної власності закінчувався вже після введення 24 лютого 2022 року воєнного стану, строк дії договору оренди вважається поновленим на один рік без волевиявлення сторін відповідних договорів і без внесення відомостей про поновлення договору до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Це відповідає пункту 27 розділу Х Перехідні положення Земельного кодексу, який має зворотну дію в часі та повинен застосовуватися із 24 лютого 2022 року. Відповідну позицію Верховний суд висловив у постанові від 23 листопада 2023 року по справі №685/547/23.

Таким чином, на момент закінчення строку, встановленого договором оренди

землі від 26 листопада 2007 року, діяла норма закону щодо автоматичної пролонгації на один календарний рік договорів оренди землі, строк дії яких закінчувався під час дії воєнного стану.

Таким чином, строк дії договору оренди землі від 26 листопада 2007 року було продовжено до 01 листопада 2023 року в силу Закону.

Отже, слід дійти висновку, що спірне рішення 43 сесії міської ради восьмого скликання Чигиринської міської ради Черкаської області №1640-43/VIII від 23 жовтня 2023 року Про надання згоди виконавчому комітету Чигиринської міської ради на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 175,8976 га було прийнято під час дії договору оренди землі від 26 листопада 2007 року.

Згідно ст. 79-1 ЗК України (в редакції чинній на момент прийняття спірного рішення від 23 жовтня 2023 року) формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Формування земельних ділянок здійснюється:

у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності;

шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок;

шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій;

шляхом інвентаризації земель у випадках, передбачених законом;

за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв);

за затвердженими комплексними планами просторового розвитку території територіальних громад, генеральними планами населених пунктів, детальними планами території.

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.

Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.

Поділ, об`єднання земельної ділянки, що перебуває у заставі, здійснюється за згодою землекористувача, заставодержателя. Поділ, об`єднання земельної ділянки, що перебуває у користуванні, здійснюється за згодою землекористувача, заставодержателя. Справжність підпису на такій згоді засвідчується нотаріально.

Земельні ділянки можуть бути об`єднані, якщо вони мають однакове цільове призначення. У разі поділу земельної ділянки, об`єднання земельних ділянок сформовані земельні ділянки зберігають своє цільове призначення.

Винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування.

У разі встановлення (відновлення) меж земельних ділянок за їх фактичним використанням у зв`язку з неможливістю виявлення дійсних меж, формування нових земельних ділянок не здійснюється, а зміни до відомостей про межі земельних ділянок вносяться до Державного земельного кадастру.

Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Державна реєстрація прав суборенди, сервітуту, які поширюються на частину земельної ділянки, здійснюється після внесення відомостей про таку частину до Державного земельного кадастру.

Межі суміжних земельних ділянок приватної власності можуть бути змінені їх власниками без формування нових земельних ділянок за технічною документацією із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується в разі:

поділу або об`єднання земельних ділянок;

скасування державної реєстрації земельної ділянки на підставі судового рішення внаслідок визнання незаконною такої державної реєстрації;

якщо речове право на земельну ділянку, зареєстровану в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України Про Державний земельний кадастр, не було зареєстровано протягом року з вини заявника.

Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо такої земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень).

Наявність обмежень у використанні земель, у тому числі червоних ліній, в межах земельної ділянки, що формується для обслуговування існуючого об`єкта нерухомості (будівлі, споруди), не перешкоджає її формуванню та визначенню її цільового призначення для потреб, пов`язаних із функціонуванням зазначеного об`єкта з дотриманням встановлених обмежень щодо використання земельної ділянки.

Згідно ст. 56 Закону України Про землеустрій технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок розробляється за рішенням власників земельних ділянок за згодою заставодержателів, користувачів земельних ділянок.

Технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок включає:

а) пояснювальну записку;

б) технічне завдання на складання документації, затверджене замовником документації;

в) кадастрові плани земельних ділянок, які об`єднуються в одну земельну ділянку, або частини земельної ділянки, яка виділяється в окрему земельну ділянку;

г) матеріали польових геодезичних робіт;

ґ) відомості про встановлені межові знаки на межі поділу;

д) перелік обтяжень прав на земельну ділянку, обмежень на її використання та наявні земельні сервітути.

Згідно ст. 24 Закону України Про оренду землі орендодавець, зокрема, зобов`язаний не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою.

Матеріали справи не містять доказів того, що позивач під час дії договору оренди землі та станом на 23 жовтня 2023 року надав згоду на розроблення технічної документації щодо поділу земельної ділянки.

Отже, слід дійти висновку, що рішення 43 сесії міської ради восьмого скликання Чигиринської міської ради Черкаської області №1640-43/VIII від 23 жовтня 2023 року Про надання згоди виконавчому комітету Чигиринської міської ради на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 175,8976 га було прийнято всупереч положенням ст. 56 Закону України Про землеустрій.

Питання щодо поновлення договору землі на новий строк не є предметом розгляду даної справи.

На даний час додаткової угоди до договору про його поновлення на новий строк між сторонами не укладено.

Водночас, судом встановлено, що 06 листопада 2023 року до Господарського суду Черкаської області надійшла позовна заява сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Говтва до Чигиринської міської ради з вимогами:

визнати протиправним та скасування рішення тридцять другої сесії восьмого скликання Чигиринської міської ради Черкаської області від 15 листопада 2022 року Про відмову в продовженні строку договору оренди землі від 26 листопада 2007 року, укладеного із СТОВ Говтва;

визнати укладеною між Чигиринською міською радою та сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю Говтва додаткову угоду про внесення змін до договору оренди землі від 26 листопада 2007 року, зареєстрованого у Чигиринському РВ Черкаської РФ ДП Центр ДЗК 07 грудня 2007 року за №72 (земельні ділянки сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 6,5449 га (кадастровий номер :01:000:1760), 175,8976 га (кадастровий номер :01:000:1554), 18,5817 га (кадастровий номер :01:000:1555), які знаходяться за межами населених пунктів на території Чигиринської міської ради Черкаського району (колишньої Тіньківської сільської ради Чигиринського району) Черкаської області) у викладеній редакції.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує порушенням відповідачем процедури реалізації переважного права позивача на поновлення договору оренди відповідно до вимог ст. 33 Закону України Про оренду землі.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 13 листопада 2023 року зі справи №925/1512/23 за позовом сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Говтва до Чигиринської міської ради про визнання недійсним та скасування рішення, визнання додаткової угоди укладеною прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №925/1512/23.

На даний час розгляд справи №925/1512/23 не завершено.

Тобто, на момент прийняття рішення 47 сесії міської ради восьмого скликання Чигиринської міської ради Черкаської області №1804-47/VIII від 15 лютого 2024 року Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 175,8976 га питання щодо поновлення договору оренди землі на новий строк вже було спірним.

Разом з тим суд зазначає, що оскільки 15 лютого 2024 року міською радою вже було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки та в подальшому сформовано дев`ять нових земельних ділянок загальною площею 175,8976 га, слід дійти висновку, що рішення 43 сесії міської ради восьмого скликання Чигиринської міської ради Черкаської області №1640-43/VIII від 23 жовтня 2023 року Про надання згоди виконавчому комітету Чигиринської міської ради на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 175,8976 га на даний час вичерпало свою дію виконанням, а можливість його скасування не дозволить позивачу ефективно відновити право користування відповідною земельною ділянкою.

Велика Палата Верховного Суду у своїх постановах неодноразово звертала увагу, що вимога про визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування, яке виконано на момент звернення до суду є неефективним способом захисту прав особи. (подібних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду в постановах від 21 серпня 2019 року у справі №911/3681/17 (провадження №12-97гс19, пункт 39) та від 11 лютого 2020 року у справі № 922/614/19 (провадження №12-157гс19), від 28 вересня 2022 року у справі № 483/448/20 (провадження №14-206цс21), від 05 липня 2023 року у справі №912/2797/21, тощо.

Позивач звернувся до суду з позовом 02 лютого 2024 року.

На момент звернення до суду рішення органу місцевого самоврядування від 23 жовтня 2023 року не було виконано, проте, спірні рішення про поділ землі в цілому не порушують прав позивача з огляду на наступне:

Процесуально-правовий зміст захисту права полягає у тому, що юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням (стаття 4 ГПК).

Відповідно до частин першої статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частина перша статті 16 ЦК передбачає, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Отже, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. Особа, права якої порушено, може скористатись не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права, який має відповідати тим фактичним обставинам, які склалися, виходячи із тих відносин, які відповідають відповідним нормам права (постанова Верховного Суду від 02.02.2022 у справі №910/18962/20).

Порушенням є такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилось або зникло як таке. Порушення права пов`язане з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Звертаючись з позовом за захистом порушеного права, позивач має обрати спосіб захисту, який відповідає змісту права, що порушене й буде здатний таке право поновити; обраний спосіб захисту має бути передбачений приписами статті 16 ЦК, статті 20 Господарського кодексу України, або ж визначений іншим Законом чи укладеним між сторонами договором. Законодавчі обмеження матеріально правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Завданням суду при здійсненні правосуддя є забезпечення, зокрема, захисту прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави, відтак, встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті. Вказані норми визначають об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес (постанова Верховного Суду від 10.09.2020 у справі №904/3368/18).

Верховний Суд наголошував, що вказаний вище підхід є загальним і може застосовуватись при розгляді будь-яких категорій спорів, оскільки недоведеність порушення прав, за захистом яких було пред`явлено позов, у будь-якому випадку є підставою для відмови у його задоволенні (постанова Верховного Суду від 10.09.2020 у справі №904/3368/18).

Верховний Суд у постанові від 10.11.2021 по справі №910/8060/19 вказав, що під ефективним способом слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Під ефективністю судового захисту розуміється спроможність судового рішення (за наслідками його виконання) призвести до усунення невизначеності у праві позивача та відновити права та законні інтереси особи, на захист яких було подано відповідний позов.

Поняття ефективний засіб передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними (рішення Європейського суду з прав людини від 31.07.2003 у справі Дорани проти Ірландії (Doran v. Ireland)).

Ефективність означає як попередження стверджуваного порушення чи його продовження, так і надання відповідного відшкодування за будь-яке порушення, яке вже відбулося (рішення ЄСПЛ від 26.10.2000 у справі Кудла проти Польщі (Kudla v. Poland)).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 05.04.2005 у справі Афанасьєв проти України зазначено, що засіб захисту, що вимагається, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац десятий пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 № 3-рп/2003).

Таким чином, виходячи зі змісту статей 15, 16 ЦК, застосування певного способу судового захисту вимагає доведеності належними доказами сукупності таких умов: наявності у позивача певного суб`єктивного права (інтересу); порушення (невизнання або оспорювання) такого права (інтересу) з боку відповідача; належності обраного способу судового захисту (адекватність наявному порушенню та придатність до застосування як передбаченого законодавством - ефективність); відсутність (недоведеність) будь-якої з означених умов унеможливлює задоволення позову.

Фактично спір між сторонами виник з приводу подальшого користування позивачем земельними ділянками (в тому числі і тією, що була поділена) на підставі договору та його пролонгації, доказом чого є наявність в провадженні місцевого господарського суду справи за №925/1512/23.

У справі №925/154/24 позивач стверджує, що поділ земельної ділянки загалом порушує законні права позивача, оскільки останній позбавлений наразі можливості поновити договір оренди на новий строк та на тих самих умовах в процесі розгляду справи №925/1512/23.

Водночас, колегія суддів Верховного Суду у постанові від 12 січня 2021 року у cправі №908/454/17 вказала, що вважає помилковими висновки судів обох інстанцій про те, що у зв`язку з поділом земельних ділянок, які були предметом договору оренди та формуванням інших земельних ділянок, яким присвоєно кадастрові номери, об`єктивно відбулася зміна земельних ділянок та їх площі, припинилося існування цих земельних ділянок в дійсних межах, що унеможливлює пролонгацію укладеного раніше договору оренди землі у порядку, передбаченому ч.ч. 1, 6 ст. 33 Закону України Про оренду землі та ефективний захист прав позивача шляхом поновлення договору оренди та укладення додаткової угоди про поновлення договору, оскільки зазначені обставини не можуть унеможливлювати захист порушеного права позивача на поновлення дії договору оренду.

При цьому суд повторно зазначає, що поділ земельної ділянки, яка є предметом договору оренди землі відбувся вже після подання позову зі справи №925/1512/23.

Формування земельних ділянок їх володільцем, зокрема, внаслідок поділу та/або об`єднання, з присвоєнням їм кадастрових номерів, зміною інших характеристик не впливає на можливість захисту права власності чи інших майнових прав у визначений цивільним законодавством спосіб. Такої правової позиції дотримується Велика Палата Верховного Суду в постановах від 29.05.2019 у справі №367/2022/15-ц (пункт 56) та від 01.10.2019 у справі №922/2723/17 (пункт 7.36).

Крім того, 18 квітня 2023 року зі справи №357/8277/19 Велика Палата Верховного Суду також розглянула питання про можливість продовження дії договору оренди землі в разі, якщо земельна ділянка в період дії договору була поділена і до Державного земельного кадастру внесено відповідні зміни.

У своїй постанові від 18 квітня 2023 року Велика Палата Верховного Суду зазначила, що відповідно до договору оренди від 05 червня 2013 року №100, укладеного між позивачем та ОСОБА_1, остання передала в оренду земельну ділянку з кадастровим номером :01:011:0002, яка розташована на території Олійниковослобідської сільської ради, загальною площею 2,404 га, в тому числі рілля 2,404 га.

Згідно з даними Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 04 липня 2019 року вказана земельна ділянка поділена з присвоєнням кадастрових номерів :01:011:0046 та :01:011:0047. Площа кожної земельної ділянки у відомостях Державного реєстру речових прав на нерухоме майно становить 1,202 га, що разом становить 2,404 га.

Відповідно до статті 110 ЗК України на використання власником земельної ділянки або її частини може бути встановлено обмеження.

Право власності на земельну ділянку може бути обтяжено правами інших осіб.

Перехід права власності на земельну ділянку, зміна її цільового призначення не припиняє встановлених обмежень, обтяжень.

Поділ чи об`єднання земельних ділянок не припиняє дії обмежень, обтяжень, встановлених на земельні ділянки, крім випадків, коли обмеження (обтяження) поширювалося лише на частину земельної ділянки, яка в результаті поділу земельної ділянки не увійшла до сформованої нової земельної ділянки.

Передача земельної ділянки в оренду і є таким обтяженням права власника земельної ділянки. За обставинами справи ОСОБА_1 передала в оренду ТОВ Олійникова Слобода всю земельну ділянку, яку в подальшому поділила на дві земельні ділянки.

Такий поділ земельної ділянки не припиняє права оренди на неї орендаря, оскільки уся передана в оренду земельна ділянка була поділена і увійшла у дві сформовані земельні ділянки.

Тому договір оренди земельної ділянки не припинив своєї дії.

Отже, в даному випадку суд вважає, що незважаючи на ту обставину, що поділ землі хоч і відбувся з порушенням земельного законодавства (без згоди землекористувача), проте, це не порушує права позивача на оренду, оскільки не унеможливлює пролонгацію укладеного раніше договору оренди землі у порядку, передбаченому ст. 33 Закону України Про оренду землі, оскільки внаслідок поділу не припинилося існування земельної ділянки в дійсних межах.

Враховуючи наведені вище обставини, суд не вбачає підстав для задоволення позову, оскільки поділом земельної ділянки права позивача, як орендаря не є порушеними, а своє право на пролонгацію договору оренди землі позивач має можливість захистити в іншому судовому процесі, який вже знаходиться на розгляді в суді.

Решта позовних вимог є похідними, а тому підстав для їх задоволення також немає.

Судові витрати підлягають розподілу між сторонами відповідно до вимог ст. 129 ГПК України.

На підставі викладеного, та керуючись ст. 129, 145, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строк визначені ст. 241 ГПК України.

Рішення суду може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені розділом ІV ГПК України.

Повне рішення складено 29 липня 2024 року.

Суддя А.В.Васянович