РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

19.07.2024Справа № 910/6000/24

За позовом Заступника керівника Полтавської обласної прокуратури (м. Полтава)

в інтересах держави в особі: 1. Полтавської обласної військової адміністрації (м. Полтава)

2. Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України (м. Київ)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Санеко Трейд" (м. Київ)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивачів: Акціонерне товариство "Українська залізниця" (м. Київ)

про стягнення 93 336,48 грн,

Суддя Ващенко Т.М.

Секретар судового засідання Шаповалов А.М.

А.М.

Представники сторін: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Заступник керівника Полтавської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Полтавської обласної військової адміністрації та Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Санеко Трейд" про стягнення 93 336,48 грн, з яких: 33 670,34 грн пені за порушення строків поставки товару за договором поставки, 56 948,32 грн інфляційних втрат та 2 717,82 грн 3% річних.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.05.2024 відкрито провадження у справі, її розгляд вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін, встановлено сторонам процесуальні строки для подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень, заяв і клопотань.

Цією ухвалою також залучено Акціонерне товариство "Українська залізниця" до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивачів.

Копія цієї ухвали була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, проте відповідний поштовий конверт було повернуто підприємством поштового зв`язку на адресу суду без вручення отримувачу у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою.

Згідно з п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Частинами 1, 2 ст. 3 цього Закону визначено, що для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному вебпорталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 цього Закону).

Таким чином, відповідач мав право та дійсну можливість ознайомитись з ухвалою суду про відкриття провадження у даній справі в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Проте відповідач у встановлений строк відзиву на позовну заяву не подав; будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду від відповідача не надходило.

31.05.2024 від позивача-2 надійшли пояснення по справі, в яких він підтримує позицію прокурора та просить задовольнити позов у повному обсязі.

Частиною 9 ст. 165 ГПК України передбачено, що в разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідач належним чином повідомлений про розгляд даної справи, проте правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. При цьому з моменту відкриття провадження у справі сплив достатній строк (з урахуванням воєнного стану на території України), для подання всіма учасниками справи своїх доводів, заперечень, відзивів, доказів тощо, у зв`язку з чим суд вважає за можливе здійснити розгляд даної справи по суті заявлених вимог.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №169 "Деякі питання здійснення оборонних та публічних закупівель товарів, робіт і послуг в умовах воєнного стану" оборонні та публічні закупівлі товарів, робіт і послуг здійснюються без застосування процедур закупівель та спрощених закупівель, визначених Законами України "Про публічні закупівлі" та "Про оборонні закупівлі", водночас переліки та обсяги закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб сектору безпеки і оборони, а також інших товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб безпеки і оборони України визначаються рішенням державних замовників у сфері оборони; для інших закупівель - рішенням органу управління державним майном суб`єкта господарювання державного сектору економіки.

Постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2022 №185 "Про деякі питання здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для задоволення нагальних потреб функціонування держави в умовах воєнного стану" (далі - постанова №185) уповноважено AT "Укрзалізниця" в умовах воєнного стану виступати, зокрема, платником за тристоронніми договорами, замовником за якими є військові адміністрації та/або центральні органи виконавчої влади, із здійснення закупівель за рахунок коштів державного бюджету для задоволення нагальних потреб функціонування держави.

Згідно з п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 03.03.2022 №193 "Про виділення коштів з резервного фонду державного бюджету" (далі - постанова №193) з метою задоволення нагальних потреб функціонування держави з резервного фонду Державного бюджету України виділено Міністерству інфраструктури України 6,6 млрд. грн (як субвенція з державного бюджету місцевим бюджетам) для задоволення нагальних потреб функціонування держави в умовах воєнного стану, а саме на придбання необхідних продовольчих, а також пакувальних товарів для їх фасування, пального, будівельних матеріалів для проведення першочергових аварійно-ремонтних робіт на об`єктах, які пошкоджені внаслідок бойових дій, лікарських засобів, імунобіологічних препаратів (вакцин), медичних виробів, допоміжних засобів до них, медичного обладнання, оплату послуг із зберігання та/або переробки зерна.

Порядком та умовами надання субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на забезпечення нагальних потреб функціонування держави в умовах воєнного стану, затвердженими постановою Уряду України від 03.05.2022 № 528 (далі - Порядок №528), головним розпорядником субвенції визначено Міністерство інфраструктури України.

Положеннями п. п. 3-5 Порядку №528 передбачено, що використання субвенції здійснюється з дотриманням умов тристоронніх договорів, замовниками за якими є обласні, Київська міська військові адміністрації, а платником за грошовими зобов`язаннями замовників за договорами - AT "Укрзалізниця". Субвенція надається шляхом її перерахування Міністерством інфраструктури України на рахунок AT "Укрзалізниця", на відкритий в державному банку. Кошти, використані AT "Укрзалізниця" для здійснення оплати за договорами, є субвенцією, що передана з державного бюджету до місцевих бюджетів у сумі такого платежу.

З метою задоволення нагальних потреб функціонування держави на період дії воєнного стану Полтавською ОВА здійснено закупівлю продовольчих товарів у постачальника, включеного до Переліку підприємств для забезпечення нагальних потреб функціонування держави, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 05.03.2022 №148.

На офіційному вебсайті AT "Укрзалізниця" за посиланням: https://uz.gov.ua/about/procurement/ опубліковано проект договору на постачання продовольчих товарів, форму та умови якого затверджено рішенням правління AT "Укрзалізниця" від 12.03.2022.

Відповідно до п. 11.2 проекту цього договору він може бути укладений лише шляхом приєднання замовника та постачальника до всіх умов договору в цілому.

На виконання вимог указаних постанов Уряду між Полтавською ОВА, як замовником, AT "Укрзалізниця", як платником, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Санеко Трейд", як постачальником, укладено тристоронній договір шляхом приєднання сторін до договору на постачання продовольчих товарів тривалого зберігання, який відповідає формі договору, оприлюдненому на вебсайті AT "Укрзалізниця" в редакції, затвердженій рішенням правління AT "Укрзалізниця" від 12.03.2022, за бюджетною програмою 3101710, КЕКВ 2620 (далі - Договір) на поставку кави натуральної в кількості 68 800 шт. на загальну суму 6 123 475,2 грн з ПДВ.

Згідно з п. 1.1 Договору постачальник зобов`язується поставити замовнику продовольчі товари, перелік, кількість, ціни, умови оплати та постачання яких зазначаються замовником у заявках, замовник зобов`язується прийняти вказаний товар, а платник - своєчасно забезпечити оплату за нього на умовах цього договору.

Відповідно до п. 10.1 Договору він вважається укладеним і набирає чинності з моменту здійснення постачальником його акцепту і діє до 31.12.2022 включно, а в частині взаєморозрахунків - до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Пунктом 6.1 Договору передбачено, що у разі затримки поставки товару або постачання не в повному обсязі, заявленому замовником, постачальник сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від вартості непоставленого товару за кожний день затримки.

Відповідно до п. 6.8 Договору постачальник зобов`язаний у разі не здійснення ним поставки товару з будь-яких причин повернути отриманий ним відповідно до умов цього договору авансовий платіж не пізніше ніж 5 банківських днів з моменту, коли мала бути здійснена поставка.

Частинами 1 та 2 ст. 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. ст. 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України) договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, що може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 712 ЦК України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

У ч. 2 ст. 712 ЦК України зазначено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 663 ЦК України унормовано, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару (ч. 1 ст. 664 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи, заявку на постачання кави натуральної в кількості 17 200 кг складено 01.04.2022та підписано уповноваженою особою Полтавської ОВА Фроловим С.О. У заявці визначено адресу доставки товару: УЗ Полтавська дирекція, Супрунівка (448408).

Рахунок на оплату №313225 від 31.03.2022 виписано постачальником ТОВ "Санеко Трейд" та погоджено Полтавською ОВА на поставку кави натуральної в кількості 68 800 шт. на загальну суму 6 123 475,2 грн (з ПДВ). У рахунку визначено суму авансу 30%, що складає 1 837 042,56 грн.

Рахунок на оплату № 313225/1 від 01.04.2022 виписано постачальником ТОВ "Санеко Трейд" та погоджено Полтавською ОВА на поставку кави натуральної в кількості 68 800 шт. на загальну суму 5 102 896 грн (без ПДВ). У рахунку визначено суму авансу, що складає 1 837 042,56 грн.

На підтвердження поставки товару надано видаткові накладні № 16 від 12.04.2022 на суму 2 857 028,40 грн та №555 від 28.04.2022 на суму 2 245 867,60 грн.

Кошти перераховано AT "Укрзалізниця" до ТОВ "Санеко Трейд" наступним чином: 04.04.2022 - в сумі 1 837 042,56 грн, як попередня оплата, та 27.07.2022 - в сумі 3 265 853,44 грн, як остаточна оплата.

Згідно з п. 5.4 договору товар повинен бути поставлений Замовнику протягом 2 (двох) календарних днів з моменту отримання Постачальником попередньої оплати, тобто протягом 05.04.2022 - 06.04.2022.

Оскільки товар було поставлено 12.04.2022 та 28.04.2022, з наявних у матеріалах справи доказів вбачається порушення встановлених Договором строків поставки товару.

Виходячи зі змісту п. 6.1 Договору прокурор вказує, що постачальник за несвоєчасну поставку товару має сплати 93 336,48 грн, з яких: 33 670,34 грн пені, 2 717,82 грн 3 % річних та 56 948,32 грн інфляційних втрат.

Частиною 1 ст. 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання (ч. 1 ст. 550 ЦК України).

Частиною 1 ст. 552 ЦК України встановлено, що сплата (передання) неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов`язку в натурі.

Приписами ст. 230 ГК України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Перевіривши надані позивачем розрахунки сум пені, суд встановив їх обґрунтованість та арифметичну вірність.

Щодо вимог прокурора про стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат, суд встановив наступне.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Підставою для здійснення нарахувань за ч. 2 ст. 625 ЦК України прокурором визначено п. 6.8 Договору, згідно з яким постачальник зобов`язаний у разі не здійснення ним поставки товару з будь-яких причин повернути отриманий ним відповідно до умов цього договору авансовий платіж не пізніше ніж 5 банківських днів з моменту, коли мала бути здійснена поставка.

Судом встановлено, що пункт 6.8 Договору встановлює грошові зобов`язання відповідача з повернення авансового платежу у разі не здійснення ним поставки товару.

Водночас із матеріалів справи вбачається, що поставка товару відповідачем була здійснена видатковими накладними №16 від 12.04.2022 та №555 від 28.04.2022.

Відтак у даному випадку відсутній обов`язок відповідача з повернення отриманого авансу, натомість, має місце порушення строків поставки товару, за що пунктом 6.1 Договору передбачена сплата пені у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від вартості непоставленого товару за кожний день затримки.

За таких обставин, суд дійшов висновку про безпідставність заявлених вимог про стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат.

Відповідач відзиву на позовну заяву чи будь-яких заперечень по суті спору не надав, доводів і тверджень позивача у встановленому законом порядку не спростував.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача як на особу, з вини якої виник спір.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-80, 86, 129, 165, 219, 232, 233, 236-238, 240, 241, 252 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Санеко Трейд" (01010, м. Київ, вул. Михайла Омеляновича-Павленка, 4/6; ідентифікаційний код 42813886) до Державного бюджету України 33 670 (тридцять три тисячі шістсот сімдесят) грн 34 коп. пені.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Санеко Трейд" (01010, м. Київ, вул. Михайла Омеляновича-Павленка, 4/6; ідентифікаційний код 42813886) на користь Полтавської обласної прокуратури (36000, м. Полтава, вул. 1100 річчя Полтави, 7; ідентифікаційний код 02910060) 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн 00 коп. судового збору.

4. В іншій частині в позові відмовити.

5. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили у відповідності до приписів ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст. ст. 253, 254, 256-259 ГПК України.

Суддя Т.М. Ващенко