ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" липня 2024 р. Справа№ 910/10222/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Шапрана В.В.

Барсук М.А.

секретар судового засідання Медведєва К.І.,

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.03.2024

за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мороз Лесі Євгенівни

у справі № 910/10222/22 (суддя Смирнова Ю.М.)

за позовом ОСОБА_1

до Публічного акціонерного товариства «Укрнафта»

про стягнення 294 090,37 грн

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.05.2023 у справі № 910/10222/22 позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укpнaфта» задоволено повністю. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Укpнaфта» на користь ОСОБА_1 частину чистого прибутку у розмірі 226011,50 грн, 3% річних у сумі 9325,00 грн, інфляційні втрати у розмірі 58753,87 грн з утриманням із цієї суми установлених законодавством України податків і зборів, витрати по сплаті судового збору в розмірі 4411,36 грн та 85,00 грн витрат на оплату поштових відправлень.

06.12.2023 на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 04.05.2023 видано відповідний наказ.

02.02.2024 до Господарського суду міста Києва надійшла скарга ОСОБА_1 на бездіяльність головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Києва) Мороз Лесі Євгенівни, в якій скаржник просить суд визнати бездіяльність Мороз Л. Є. незаконною і зобов`язати її виконати наказ №910/10222/22, виданий судом 06.12.2023, а також покласти на відповідача судові витрати.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.02.2024 призначено судове засідання для розгляду скарги на 07.03.2024; зобов`язано головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Києва) Мороз Лесю Євгенівну надати суду письмові пояснення щодо поданої стягувачем скарги.

05.03.2024 від Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Києва) надійшли пояснення, в яких орган ДВС проти доводів скаржника заперечив, посилаючись на Наказ від 23.03.2023 №52 Міністерства з питань стратегічних галузей промисловості України, яким Публічне акціонерне товариство «Укрнафта» було включено до переліку підприємств, які є боржниками у виконавчих провадженнях, вчинення виконавчих дій за якими зупиняється у період воєнного стану.

У судовому засіданні з розгляду скарги 07.03.2024 оголошено перерву до 20.03.2024, про що скаржника та державного виконавця повідомлено відповідною ухвалою.

07.03.2024 від Публічного акціонерного товариства «Укpнaфта» надійшли пояснення щодо скарги на бездіяльність державного виконавця, в яких боржник також просить відмовити в задоволенні скарги в повному обсязі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.03.2024 у задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Києва) Мороз Л.Є. відмовлено.

Вказану ухвалу мотивовано тим, що відповідно до вимог п. 10-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» та Наказу від 23.03.2023 №52 Міністерства з питань стратегічних галузей промисловості України Публічне акціонерне товариство «Укрнафта» після відкриття виконавчого провадження державний виконавець не має права вчиняти будь-які виконавчі дії, спрямовані на виконання судових рішень, боржниками за якими є Публічне акціонерне товариство «Укрнафта», а отже дії державного виконавця в даному випадку є правомірними, оскільки вчинені відповідно до закону.

Не погодившись з висновками та мотивами, якими керувався суд першої інстанції при прийнятті вказаної ухвали, ОСОБА_1 звернулась до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою від 02.05.2024, в якій просиласкасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.03.2024 та ухвалити нову, якою задовольнити скаргу.

За доводами скаржника, Законом України «Про виконавче провадження» не передбачено зупинення вчинення виконавчих дій на підставі наказу від 23.03.2023 №52 Міністерства з питань стратегічних галузей промисловості України.

Також в апеляційній скарзі викладено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, мотивоване тим, що скаржником отримано ухвалу лише 30.04.2024.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.05.2024 поновлено ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 20.03.2024 у справі № 910/10222/22. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.03.2024 у справі № 910/10222/22. Розгляд апеляційної скарги призначено на 27.06.2024.

31.05.2024 від головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мороз Лесі Євгенівни до Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну .

Судове засідання 27.06.2024 не відбулось, у зв`язку із перебуванням судді Сітайло Л.Г. на лікарняному.

На підставі службової записки Кропивної Л.В. розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/2198/24 від 08.07.2024 здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи, у зв`язку із неможливістю призначити наступне судове засідання у межах строків визначених ст. 273 ГПК України, у зв`язку із перебуванням судді Сітайло Л.Г., яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем) у справі, на лікарняному та в подальшому у відпустці.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.07.2024 для апеляційного розгляду справи № 910/10222/22 визначено колегію суддів у складі: Кропивна Л.В. (головуючий), Шапран В.В., Барсук М.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.07.2024 справу № 910/10222/22 прийнято до провадження колегією суддів у визначеному складі. Розгляд апеляційної скарги призначено на 24.07.2024.

У судове засідання 24.07.2024 з`явився представник боржника. Решта учасників справи явку своїх уповноважених представників у судове засідання не забезпечили.

Відповідно до п. 12, ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи те, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи, та зважаючи на обмежений процесуальний строк розгляду апеляційної скарги, судова колегія визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу в даному судовому засіданні.

Заслухавши доводи представника боржника, розглянувши доводи скаржника, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального права при вирішенні спору, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги, з огляду на таке.

Згідно ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст. 326 Господарського процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Рішенням Конституційного Суду України №5-рп/2013 від 26.06.2013 у справі №1-7/2013 визначено, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що визначене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне обов`язкове судове рішення не виконувалося на шкоду одній зі сторін; саме на державу покладено позитивний обов`язок створити систему виконання судових рішень, яка була б ефективною як у теорії, так і на практиці, і гарантувала б їх виконання без неналежних затримок; ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок; держава і її державні органи відповідальні за повне та своєчасне виконання судових рішень, які постановлені проти них (пункт 43 рішення у справі «Шмалько проти України», заява № 60750/00; пункт 84 рішення у справі «Валерій Фуклєв проти України», заява № 6318/03; пункт 64 рішення у справі «Apostol v. Georgia», заява № 30779/04; пункти 46, 51, 54 рішення у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України», заява № 40450/04).

Згідно із статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Закон України «Про виконавче провадження» є спеціальним по відношенню до інших законодавчих актів при вирішення питання щодо оцінки дій державної виконавчої служби.

Відповідно до частини 1 статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Указаною статтею установлені обов`язки та права виконавця, зокрема виконавець здійснює заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які установлені виконавчим документом.

Пунктом 1 частини 1 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

28.12.2023 головним державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Києва) Мороз Л.Є. відкрито виконавче провадження з виконання наказу Господарського суду міста Києва від 06.12.2023 про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Укpнaфта» на користь Мороз Л.Є. частини чистого прибутку у розмірі 226011,50 грн, 3% річних у сумі 9325,00 грн, інфляційних втрат у розмірі 58753,87 грн з утриманням із цієї суми установлених законодавством України податків і зборів, а також витрат по сплаті судового збору в розмірі 4411,36 грн та 85,00 грн витрат на оплату поштових відправлень.

Доказів вчинення інших дій у виконавчому провадженні № НОМЕР_2 з примусового виконання рішення за наказом № 910/10222/22, виданим Господарським судом міста Києва, до місцевого господарського суду не було надано.

Відповідно до частини 2 статті 343 Господарського процесуального кодексу України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Разом із тим, колегія суддів звертає увагу на ту обставину, що статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах, повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 102 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» зупиняється у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, вчинення виконавчих дій у виконавчих провадженнях з виконання рішень (крім рішень за позовами фізичних осіб про стягнення заробітної плати, грошового забезпечення військовослужбовців, його перерахунку, щодо забезпечення військовослужбовців житлом), боржниками за якими є підприємства оборонно-промислового комплексу, визначені в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, органи військового управління, з`єднання, військові частини, вищі військові навчальні заклади, військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти, установи та організації, які входять до складу Збройних Сил України, рішень про стягнення з фізичної особи заборгованості за житлово-комунальні послуги на території територіальних громад, що належать до територій, на яких ведуться активні бойові дії, або тимчасово окупованих територій відповідно до переліку, затвердженого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику з питань тимчасово окупованої російською федерацією території України, або якщо стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги здійснюється щодо нерухомого майна, яке є місцем постійного проживання такої фізичної особи і було знищено або пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій.

Наказом від 23.03.2023 № 52 Міністерства з питань стратегічних галузей промисловості України Публічне акціонерне товариство «Укрнафта» включено до переліку підприємств, які є боржниками у виконавчих провадженнях, вчинення виконавчих дій за якими зупиняється у період воєнного стану.

Колегією суддів встановлено, що матеріали справи не містять доказів повідомлення стягувача (станом на момент звернення скаржника до місцевого господарського суду) про зупинення виконавчого провадження № НОМЕР_2 за наказом № 910/10222/22 виданим Господарським судом міста Києва про стягнення заборгованості з Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» на користь стягувача ОСОБА_1 , тому висновок суду першої інстанції про направлення державним виконавцем повідомлення стягувачу про існування обставин, які унеможливлюють вчинення виконавчих дій, не відповідає матеріалам справи.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приписами статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення скарги ОСОБА_1 на бездіяльність головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мороз Лесі Євгенівни у справі № 910/10222/22.

Відповідно до п. 2 ч. 1 статті 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема скасувати судове рішення повністю і ухвалити нове рішення у відповідній частині.

В силу статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на Шевченківській відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального Міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м.Київ).

Керуючись ст. ст. 129, 269, 275, 276, 282 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.03.2024 у справі № 910/10222/22 задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.03.2024 у справі № 910/10222/22 скасувати.

3. Прийняти нове судове рішення, яким скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мороз Лесі Євгенівни задовольнити частково.

4. Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального Міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м.Київ) Мороз Лесі Євгенівни під час примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 06.12.2023 у справі № 910/10222/22.

5. В задоволенні решти вимог скарги ОСОБА_1 на бездіяльність головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мороз Лесі Євгенівни відмовити.

6. Стягнути з Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального Міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м.Київ) (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 110, ідентифікаційний код 34967593) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; адреса тимчасового проживання: АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) 3 028,00 грн (три тисячі двадцять вісім гривень нуль копійок) судового збору за подання апеляційної скарги.

7. Доручити Господарському суду міста Києва видати відповідний наказ.

8. Справу № 910/10222/22 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 26.07.2024.

Головуючий суддя Л.В. Кропивна

Судді В.В. Шапран

М.А. Барсук