РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

22.07.2024Справа № 910/6030/24

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукаса А.Ю., за участю секретаря судового засідання Данилюк М.Д., розглянувши в порядку загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інком Рент» (вул. Будіндустрії, буд. 7, офіс 5, м. Київ, 01013; ідентифікаційний код 42283072)

до Фізичної особи - підприємця Ящишиної Ніни Олександрівни ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 )

про усунення перешкод у користуванні майном,

Представники сторін:

від позивача: Безносик Алла

від відповідача: Тарасенко Ольга

РОЗГЛЯД СПРАВИ СУДОМ

1. Стислий виклад позиції Позивача

До Господарського суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Інком Рент» (далі за текстом - ТОВ «Інком Рент», Позивач) з позовом до Фізичної особи - підприємця Ящишиної Ніни Олександрівни (далі за текстом - ФОП Ящишина Н.О., Відповідач) про усунення перешкод у користуванні майном шляхом виселення Відповідача з асфальтованого майданчика площею 711,0 кв.м, розміщеного за адресою: м. Київ, вул. Кільцева дорога, 4.

В обґрунтування заявлених вимог Позивач зазначає, що на підставі укладеного договору купівлі - продажу за результатами проведеного аукціону ним набуто у власність об`єкт нерухомого майна - асфальтований майданчик.

Оскільки строк дії договору оренди, укладеного з попереднім власником майна та Відповідачем закінчився, Позивач неодноразово звертався до Відповідача з повідомлення про небажання продовження таких договірних відносин та необхідність повернення об`єкта оренди Позивачу.

У зв`язку з тим, що Відповідачем не повернуто Позивачу нерухоме майно, це стало підставою для звернення до суду з позовом.

2. Стислий виклад позиції Відповідача

Заперечуючи щодо задоволення позову Відповідач посилається на недоведення Позивачем належними доказами, що він є новим власником орендованого майна, а відтак таке майно є державним у зв`язку з чим на нього розповсюджується дія пункту 5 постанови КМУ від 27.05.2022 № 634 «Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану».

Крім того, Позивачем не надано доказів проведення державного реєстрації за новим власником права власності на нерухоме майно, що відповідно свідчить про відсутність підстав у Позивача права на звернення до суду та відповідно відсутність підстав для задоволення позову.

3. Процесуальні дії у справі

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.05.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, підготовче засідання призначено на 24.06.2024.

06.06.2024 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшов відзив на позову заяву.

06.06.2024 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшла відповідь на відзив на позовну заяву.

21.06.2024 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання Відповідача про передачу справи за підсудністю.

У підготовчому засіданні 24.06.2024, розглянувши клопотання Відповідача про передачу справи за підсудністю та заслухавши пояснення представників, суд дійшов висновку відмовити у його задоволенні з підстав необґрунтованості. Дана інформація занесена до протоколу судового засідання від 24.06.2024.

У підготовчому засіданні 24.06.2024 судом закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду на 08.07.2024.

Судове засідання 08.07.2024 відкладено на 15.07.2024.

Судове засідання 15.07.2024 відкладено на 22.07.2024.

У судовому засіданні 22.07.2024 представник Позивача просив суд задовольнити позов.

Представник Відповідача заперечував щодо задоволення позову та просив суд відмовити.

Заслухавши вступні слова представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, у судовому засіданні 22.07.2024 відповідно до статті 240 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України) судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

З матеріалів справи вбачається, що між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по м. Києву та Фізичною особою-підприємцем Ящишиною Ніною Олександрівною укладено договір оренди нерухомого майна від 04.09.2012 № 6269 (далі за текстом - Договір оренди), що належить до державної власності.

Відповідно до пункту 1.1 Договору оренди Орендодавець (Регіональне відділення Фонду державного майна України по м. Києву) передає, а Орендар (фізична особа підприємець Ящишина Ніна Олександрівна) приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно - асфальтований майданчик (реєстровий номер 14312789.1.СФРЮГХ347) (далі - Майно) площею 711,0 кв. м, розміщене за адресою: м. Київ, Кільцева дорога, 4, що перебуває на балансі Державного науково-виробничого підприємства «Електронмаш».

Згідно Акту приймання - передавання орендованого майна від 04.09.2012 Орендодавцем передано, а Орендарем (Відповідачем) прийнято у строкове платне користування державне нерухоме майно - асфальтований майданчик (реєстровий номер 14312789.1.СФРЮГХ347) площею 711,0 кв. м., розміщене за адресою: м. Київ, Кільцева дорога, 4, що перебуває на балансі Державного науково-виробничого підприємства «Електронмаш».

Пунктом 10.4 Договору оренди передбачено, що в разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну цього Договору після закінчення строку його чинності протягом одного місяця, Договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим Договором, з урахуванням змін у законодавстві на дату продовження цього Договору.

В той же час, пунктом 10.1 Договору оренди встановлено, що цей Договір укладено строком на 2 роки 11 місяців, що діє з « 04» вересня 2012 до « 04» серпня 2015 включно.

06.09.2018 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по м. Києву та ФОП Ящишина Н.О. укладено Договір № 6269/02 про внесення змін до договору оренди нерухомого майна № 6269 від 04.09.2012.

Відповідно до умов Договору № 6269/02 Договір оренди продовжено строком на 2 (два) роки 11 (одинадцять) місяців, що діє по 04 червня 2021 включно.

Наказом Фонду державного майна України від 27.03.2018 №447 «Про затвердження переліків об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації в 2018 році» єдиний майновий комплекс Державного підприємства «Електронмаш» включено до переліку об`єктів малої приватизації, що підлягають продажу в 2018 році.

Відповідно до Протоколу про результати електронного аукціону від 29.05.2023 № SPE001-UA-040 переможцем електронного аукціону з продажу єдиного майнового комплексу Державного підприємства «Електронмаш» стало Товариство з обмеженою відповідальністю «Іком Рент» (далі - ТОВ «Інком Рент»).

Відповідно до Договору купівлі-продажу об`єкта малої приватизації єдиного майнового комплексу Державного підприємства «Електронмаш» від 30.06.2023 № 1368 (далі за текстом - Договір купівлі - продажу) за результатами електронного аукціону з умовами № SPE001-UA-040, ТОВ «Інком Рент» придбало єдиний майновий комплекс Державного підприємства «Електронмаш».

Судом встановлено, згідно з пунктом 1.2 Договору купівлі - продажу до складу єдиного майнового комплексу Об`єкта приватизації входять всі активи і пасиви, що обліковуються за Державним підприємством «Електронмаш», відповідно до останньої фінансової звітності з урахуванням господарської діяльності підприємства.

Пунктом 13.4 Договору купівлі - продажу визначено, що Договір оренди, укладений з Відповідачем входить до складу Об`єкта приватизації.

У позовній заяві Позивач зазначає, що оскільки Договір оренди закінчився 04.05.2024, а він як новий власник орендованого нерухомого майна не бажає продовжувати строк його дії, Відповідач зобов`язаний повернути Позивачу орендоване майно по Акту прийому - передачі.

З матеріалів справи вбачається, що Позивач з листом від 29.03.2024 № 29/03/24-1 та від 02.04.2024 № 02/04/24-1 повідомляв Відповідача про припинення Договору оренди від 04.09.2012 № 6269 та необхідність передання по Акту прийому-передачі орендованого майна новому власнику майнового комплексу.

ФОП Ящишина Н.О. листом від 11.04.2024 № 1/04 повідомила ТОВ «Інком Рент» про відсутність наміру звільняти майно та, з посиланням на інформаційний бюлетень і постанову Кабінету Міністрів України від 27.05.2022 № 634 «Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану», з огляду на відсутність правових підстав у нового власника майна вчиняти дії щодо припинення Договору оренди від 04.09.2012 № 6269, оскільки останній зберігає свою чинність для нового власника.

Листом від 29.05.2024 № 29-1/04/2024 Позивач повторно повідомив про набуття права власності на єдиний майновий комплекс ДП «Електронмаш» та наявність підстав для звільнення об`єкта оренди.

Крім того листом від 07.05.2024 № 07/05-02 Позивач повідомив ФОП Ящишину Н.О. про закінчення терміну дії Договору оренди та необхідність передання майна по акту.

Станом на дату звернення до суду з позовом, асфальтований майданчик (реєстровий номер 14312789.1.СФРЮГХ347) (далі - Майно) площею 711,0 кв. м, розміщене за адресою: м. Київ, Кільцева дорога, 4 Відповідачем не повернуто Позивачу.

Заперечуючи щодо задоволення позову, Відповідач зазначає, що асфальтований майданчик є державними майном оскільки в Додатку № 1 до Договору купівлі - продажу відсутній, а відтак не передавався у власність Позивачу.

Відповідач зазначає, що фактично асфальтований майданчик - це вкрита асфальтом частина земельної ділянки, а пунктом 1.4 Договору купівлі-продажу закріплено, що земельні ділянки, на яких розташований Об`єкт приватизації не є предметом купівлі - продажу за цим Договором, а відтак Позивач не набув жодних прав на таку земельну ділянку та асфальтований майданчик та не надав жодних доказів державної реєстрації за ним такого майданчика.

Крім того, згідно пункту 5 постанови КМУ від 27.05.2022 № 634 «Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану» Договір оренди є чинним на період воєнного стану та протягом чотирьох місяців з дати припинення чи скасування воєнного стану.

З огляду на викладене, Відповідач стверджує, що до Позивача не перейшло право власності на асфальтований майданчик, відсутні підстави для висновків, що до нього, як до правонаступника перейшли права та обов`язки Орендодавця за Договором оренди, а відтак права Позивача не порушені, що за сукупністю є підставами для відмови у задоволенні позову.

У відповіді на відзив Позивач не погоджується з доводами Відповідача та зазначає, що саме він є власником асфальтованого майданчику (реєстровий номер 14312789.1.СФРЮГХ347) (далі - Майно) площею 711,0 кв. м, розміщеного за адресою: м. Київ, Кільцева дорога, 4 на підставі укладеного Договору купівлі-продажу та відповідно є правонаступником усіх прав та обов`язків попереднього власника.

Дія постанови КМУ від 27.05.2022 № 634 «Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану» не може розповсюджуватися на спірні правовідносини оскільки асфальтний майданчик не є державною власністю.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є, договори та інші правочини.

Частиною 1 та 3 статті 759 ЦК України передбачає, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Особливості найму (оренди) державного і комунального майна встановлюються Законом України «Про оренду державного та комунального майна».

Приписами частини 1 статті 283 ГК України визначено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до частини 1 статті 760 ЦК України предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ).

Відповідно до частини 1 статті 761 ЦК України право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права.

Суд зазначає, що станом на дату укладання Договору оренди власником спірного нерухомого майна була держава Україна, а відтак такий договір укладався з урахуванням Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

Згідно частини 1 статті 763 ЦК України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Згідно з частиною 1 статті 13 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» передача об`єкта оренди орендодавцем орендареві здійснюється у строки і на умовах, визначені у договорі оренди.

Як встановлено судом вище, пунктом 10.1 Договору оренди останній укладено строком на 2 роки 11 місяців, що діє з 04.09.2012 по 04.08.2015 включно.

Пунктом 10.3 Договору оренди визначено, що зміни до умов цього Договору або його розірвання допускається за взаємною згодою сторін.

У разі відсутності заяви однієї зі сторін про припинення або зміну цього Договору після закінчення строку його чинності протягом одного місяця Договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим Договором з урахуванням змін у законодавстві на дату продовження Договору (пункт 10.4 Договору).

Чинність Договору оренди згідно пункту 10.6 припиняється внаслідок: закінчення строку, на який його було укладено; загибелі орендованого майна; дострокового за взаємною згодою сторін або за рішенням суду; банкрутства Орендаря; ліквідація Орендаря - юридичної особи.

З огляду на зазначене, суд вказує, що пунктом 10.6 Договору оренди сторонами передбачено припинення дії Договору окремо з підстави закінчення строку дії договору та окремо з підстав дострокового розірвання із врахуванням пункту 10.7 договору.

У разі припинення або розірвання Договору, майно протягом 3-х робочих днів повертається Орендарем Орендодавцю / Балансоутримувачу (пункт 10.9 Договору оренди).

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. (частина 1 та 2 статті 328 ЦК України)

Відповідно до частини 1, 3 статті 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Суд зазначає, що Позивачем за наслідками укладання Договору купівлі - продажу набуто право власності на Об`єкт приватизації - єдиний майновий комплекс ДП «Електронмаш», зокрема, асфальтований майданчик (реєстровий номер 14312789.1.СФРЮГХ347) площею 711,0 кв. м, розміщене за адресою: м. Київ, Кільцева дорога, 4.

Пунктом 1.1 закріплено, що Позивач (Покупець) за Договором купівлі - продажу сплатив у повному ціну продажу Об`єкта приватизації - 144 972 000 грн., а згідно пункту 3.1 такого договору Покупець є правонаступником майнових прав (крім права постійного користування земельною ділянкою) і обов`язків відповідно до умов такого договору.

Як встановлено судом вище, до складу Об`єкта приватизації включено Договір оренди (пункт 13.4 Договору купівлі - продажу).

Відповідно до частини 1 статті 770 ЦК України у разі зміни власника речі, переданої у найм, до нового власника переходять права та обов`язки наймодавця.

З огляду на зазначене, суд зазначає, що Позивач є правомірним власником спірного об`єкта нерухомого майна - асфальтований майданчик (реєстровий номер 14312789.1.СФРЮГХ347) площею 711,0 кв. м, розміщене за адресою: м. Київ, Кільцева дорога, 4, у зв`язку з чим до нього перейшли всі права та обов`язки Орендодавця за Договором оренди.

При цьому судом враховано відсутність визнання недійсним результатів аукціону електронного аукціону з умовами № SPE001-UA-040 та укладеного за його результатами Договору купівлі - продажу.

Також суд зазначає, що до предмету Договору купівлі - продажу не включено права на земельні ділянки, на якій розташований спірний асфальтований майданчик, а відтак питання земельних правовідносин Позивача не входить до предмету розгляду даної справи.

Враховуючи заперечення Відповідача, суд зазначає, що відповідно до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За змістом наведеної вище норми права державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації. При дослідженні судом обставин існування в особи права власності, необхідним є перш за все встановлення підстави, на якій особа набула таке право, оскільки сама по собі державна реєстрація прав не є підставою виникнення права власності, такої підстави закон не передбачає.

Зазначене узгоджується із висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 12.03.2019 у справі № 911/3594/17, провадження № 12-234гс18, та Верховного Суду, викладеними у постанові від 24.01.2020 у справі № 910/10987/18.

Відповідно до частини 1 статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Так, шляхом підписання між Відповідачем та Регіональним відділенням Фонду державного майна в Україні по м. Києву договору № 6269/02 від 06.09.2018 строк дії Договору оренди продовжено на 2 роки 11 місяців, що діє по 04.06.2021 включно.

Тобто, строк дії Договору оренди визначається: - з 04 вересня 2012 до 04 серпня 2015 включно; - з 05 серпня 2015 - до 04.07.2018 включно; - з 05.07.2018 - до 04.06.2021 включно; - з 05.06.2021 - до 04.05.2024 включно.

Як зазначено судом вище, однією з підстав припинення чинності Договору оренди згідно пункту 10.6 є закінчення строку, на який його було укладено.

Частиною 1 та 2 статті 598 ЦК України закріплено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Із врахуванням останнього терміну дії Договору оренди, суд зазначає, що Позивач правомірно звернувся 02.04.2024 (тобто до закінчення дії Договору оренди) як правонаступник Орендодавця до Відповідача (Орендаря) з листом від 02.04.2021 № 02/04/24-1 (докази направлення якого містяться в матеріалах справи) з повідомленням про відсутність у нового Орендаря наміру продовжувати строк дії такого договору, а відтак наявність підстав для звільнення асфальтного майданчика.

Відповідно до частини 1 статті 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Пунктом 10.9 Договору оренди у разі припинення договору майно повертається протягом трьох робочих днів.

Відповідно до частини 1 статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Суд також погоджується з доводами Позивача, що на спірні правовідносини не розповсюджується дія постанови КМУ від 27.05.2022 № 634 «Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану» оскільки станом та дату закінчення дії Договору оренди та за наслідком підписання Договору купівлі - продажу асфальтного майданчика не є державною власністю оскільки перейшов у приватну власність Позивача.

У постанові Верховного Суду від 16.01.2019 р. у справі № 917/733/14 зазначено, що власник майна має право шляхом подання негаторного позову вимагати захисту свого права від особи, яка перешкоджає його користуванню та розпорядженню своїм майном. Позивачем негаторного позову може бути власник або титульний володілець, у якого знаходиться річ і щодо якої Відповідач ускладнює здійснення повноважень користування або розпорядження, а відповідачем - особа, яка перешкоджає Позивачеві у здійсненні його законного права користування чи розпорядження річчю. Підставою для подання негаторного позову є вчинення третьою особою перешкод власнику в реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном. Ця норма регулює захист права власності не в будь-якому випадку, а в разі його порушення шляхом вчинення перешкод у здійсненні власником його правомочностей з користування та/або розпорядження-майном. Цей спосіб захисту спрямований на усунення порушення прав власника, які не пов`язані з позбавленням володіння майном. Таким чином, право власності як абсолютне право має захищатися лише при доведенні самого факту порушення.

Отже, об`єктом захисту в даному випадку є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, що відповідно є підставою дня звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Разом із тим усунення перешкод власнику у користуванні своїм майном як спосіб захисту цивільного права чи інтересу фактично передбачає покладення на Відповідача обов`язку припинити дію, яка порушує право, та можливе лише щодо триваючого правопорушення.

Обставини користування Відповідачем спірним нерухомим майном станом на дату ухвалення рішення сторонами визнаються, а відтак є належним чином встановленими судом.

Підсумовуючи викладене та з огляду на відсутність доказів повернення Відповідачем спірного об`єкта нерухомості - асфальтований майданчик (реєстровий номер 14312789.1.СФРЮГХ347) площею 711,0 кв. м, розміщене за адресою: м. Київ, Кільцева дорога, 4, Позивачу за актом приймання - передавання, суд дійшов висновку що такі дії Відповідача є незаконними та такими, що порушують права власникам такого об`єкта користуватися такий майном, а відтак заявлений позов підлягає задоволенню.

Частинами 1-2 статті 74 ГПК України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідно до статті 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до частин 1-3 статті 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

Підсумовуючи викладене вище та враховуючи встановлені судом обставини за сукупність наданих сторонами доказів, суд дійшов висновку, що Позивачем доведено факт порушення Відповідачем його прав, як власника об`єкта нерухомого майна, що відповідно є підставою для задоволення позову.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на Відповідача.

Kеруючись статтею 74, статтями 76-79, статтею 86, 123, 129, статтями 236-238, статтями 240 та 241 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Інком Рент» - задовольнити.

2. Усунути перешкоди у користуванні майном шляхом виселення фізичної особи - підприємця Ящишиної Ніни Олександрівни ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) з асфальтованого майданчика площею 711, 0 кв.м., розміщеного за адресою: АДРЕСА_2 .

3. Стягнути з Ящишиної Ніни Олександрівни ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інком Рент» (вул. Будіндустрії, буд. 7, офіс 5, м. Київ, 01013; ідентифікаційний код 42283072) судовий збір - 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення підписано: 24.07.2024

Суддя Антон ПУКАС