ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" липня 2024 р. м. Житомир Справа № 906/1677/23

Господарський суд Житомирської області у складі

судді Лозинської І.В.,

секретар судового засідання: Вишневська А. В.

за участю представників сторін:

- від позивача: Бесядовська Я.В., представник згідно з даними з ЄДР

- від відповідача: не прибув

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Комунального підприємства "Регулювання орендних відносин" Житомирської міської ради

до ОСОБА_1

про стягнення 67823,47 грн

В засіданні суду оголошено вступну та резолютивну частини рішення та повідомлено дату складення повного рішення відповідно до ст. 238 ГПК України.

КП "Регулювання орендних відносин" Житомирської міської ради звернулось до Господарського суду Житомирської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення 67823,47 грн, з яких 36323,48 грн боргу та 31499,99 грн пені, а також судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані несвоєчасним виконанням відповідачем обов`язку щодо своєчасної оплати орендних платежів за договором оренди нерухомого майна №12 від 18.01.2017.

Ухвалою від 28.12.2023 господарський суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі, постановив здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження, призначив підготовче засідання суду; витребував у сторін відповідні процесуальні документи (а. с. 32).

Ухвалою від 23.02.2024 господарський суд продовжив підготовче провадження у справі, відклав підготовче засідання за клопотанням позивача (а. с. 57).

12.04.2024 до суду від відповідача надійшло письмове пояснення щодо заперечення позовних вимог та щодо застосування строків позовної давності (а. с. 65, 66), яке ухвалою від 12.04.2024 господарський суд призначив до розгляду в судовому засіданні (а. с. 68).

Ухвалою від 07.05.2024 господарський суд закрив підготовче провадження, призначив справу до судового розгляду по суті на 19.06.2024. о 12:00 (а. с. 73).

Ухвалою від 19.06.2024 господарський суд відклав розгляд справи по суті на 18.07.2024 о 15:30 (а. с. 76).

Представник позивача в засіданні суду підтримала позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не прибула.

Враховуючи, що неявка відповідача в засідання суду не перешкоджає розгляду справи по суті, суд відповідно до вимог ч. 1 ст. 202 ГПК України вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутності представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши повноважного представника позивача, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

1. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

18.01.2017 між Комунальним підприємством "Регулювання орендних відносин" Житомирської міської ради (оредодавець, позивач) та Фізичною особою-підприємцем Трамбович Оленою Станіславівною (орендар, відповідач) укладено договір оренди нерухомого майна № 12 (далі - договір, а. с. 13 - 14), за умовами якого орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування нежитлові приміщення для розміщення оздоровчого закладу для дітей та молоді за адресою м. Житомир, вул. Івана Сльоти, 60, вартість яких визначена шляхом проведення незалежної оцінки і становить 523021,00 грн без ПДВ станом на 31.08.2016 та знаходиться на балансі КП "ВЖРЕП №13", загальною площею 313,8 кв.м, з орендною платою у розмірі 7, 00 грн за 1 кв.м без ПДВ за базовий місяць розрахунку (п.1.1 договору).

За умовами п. 2.1 договору вступ орендаря у користування приміщенням настає одночасно з підписанням сторонами даного договору та акту приймання-передачі об`єкта оренди.

Орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності (п. 3.1 договору).

Згідно п.3.3 договору орендна плата по цьому договору за перший місяць оренди становить 2 196,60 грн без ПДВ у місяць і вноситься орендарем згідно наданого рахунку, не пізніше 10 числа наступного за звітним місяця з урахуванням щомісячного індексу інфляції та податку на додану вартість.

Відповідно до п.3.6 договору орендна плата перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі стягується з орендаря з урахуванням розмірі подвійної облікової ставки, визначеної НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення включаючи день оплати. Нарахування та стягнення пені здійснюється за весь період прострочення орендарем виконання зобов`язання щодо перерахування орендної плати в терміни, встановлені в п. 3.3 цього договору.

На випадок закінчення дії даного договору, або дострокового розірвання договору оренди на вимогу орендодавця, орендна плата сплачується орендарем по день фактичного повернення приміщення згідно з актом приймання - передачі. Закінчення строку дії договору оренди не звільняє орендаря від обов`язку сплатити заборгованість по орендній платі, якщо така виникла, у повному обсязі, враховуючи штрафні санкції (п.3.7 договору).

Положеннями п.6.6 договору визначено обов`язок орендаря своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

За невиконання або неналежне виконання зобов`язань згідно з даним договором сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України (п.7.1 договору).

Даний договір діє з 18 січня 2017 до 30 листопада 2019 року (п.8.1 договору).

Додатком № 1 до договору оренди №12 від 18.01.2017 визначено розрахунок орендної плати за базовий місяць оренди нерухомого майна (а. с. 14 - на звороті).

З метою виконання умов договору, 18.01.2017 між позивачем та відповідачем було підписано акт приймання-передачі приміщення площею 313,8кв.м, розміщене за адресою: м. Житомир, вул. Івана Сльоти, 60, який є додатком №2 до договору №12 від 18.01.2017 (а. с. 15).

З наданого позивачем розрахунку суми заборгованості вбачається, що позивач нарахував відповідачу орендну плату за період з 18.01.2017 по 31.01.2020 в загальному розмірі 116893,62 грн, водночас, за даними позивача, протягом вказаного періоду відповідачем сплачено орендну плату в загальному розмірі 80570,14 грн. Отже, за розрахунком позивача, в період з 11.04.2017 по 31.01.2020 у відповідача виникла заборгованість зі сплати орендної плати в розмірі 36323,48 грн. Також, згідно із зазначеним розрахунком, позивач нарахував відповідачу пеню за порушення строків оплати орендної плати в розмірі 32753,50 грн. Всього, відповідно до вказаного розрахунку, заборгованість відповідача становить 67823,47 грн.

Враховуючи, що відповідачем не сплачено заборгованість по орендній платі та пені, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Заперечуючи проти позову, відповідач вказує на пропуск позивачем строку позовної давності.

2. Норми права, які застосував Господарський суд Житомирської області.

За положеннями ч.ч.1,2 ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст. 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором оренди, правовідносини за яким регулюються параграфом 5 Глави 29 Господарського кодексу України та Главою 58 Цивільного кодексу України.

Положеннями ст.ст. 626, 627, 628, 629 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч.1 ст.283 ГК України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Частиною 6 статті 283 ГК України передбачено, що до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.

Відповідно до ч.1 ст.760 ЦК України, предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ).

Згідно з ч. 1 ст. 763 ЦК України, договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Відповідно до ч.1 ст.631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Слід зазначити, що за умовами договору оренди нерухомого майна №12 від 18.01.2017 ФОП Трамбович О.С. було передано в платне користування нежитлові приміщення для розміщення оздоровчого закладу для дітей та молоді.

За змістом ст. 51, 52, 598 - 609 ЦК України, ст. 202-208 ГК України, ч. 8 ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", у випадку припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця (із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про державну реєстрацію такого припинення) її зобов`язання (господарські зобов`язання) за укладеними договорами не припиняються, а продовжують існувати, оскільки вона як фізична особа не перестає існувати та відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном (Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі №910/8729/180).

У постанові Великої Палати Верховного суду від 04.03.2020 у справі №299/451/19 зазначено, що фізичні особи, які на час пред`явлення до них позову не є підприємцями, можуть бути відповідачами в господарському суді. Припинення підприємницької діяльності однієї із сторін до звернення з позовом до суду не є перешкодою для розгляду справи в порядку господарського судочинства, але лише в тому випадку, якщо спірні правовідносини виникли за наслідком її господарської діяльності.

Правовідносини, у даній справі, виникли з господарського договору оренди нерухомого майна, який був укладений між комунальним підприємством і ФОП Трамбович О. С. Орендоване приміщення було передане в межах вказаних правовідносин, з метою здійснення підприємницької діяльності. Отже, виходячи із суб`єктного складу та змісту правовідносин сторін як таких, що виникли з господарського договору, зобов`язання за яким у відповідача із втратою його статусу як фізичної особи - підприємця не припинились, оскільки договір укладався для розміщення оздоровчого закладу для дітей та молоді.

Відповідно до ст.286 ГК України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Орендна плата встановлюється у грошовій формі. Залежно від специфіки виробничої діяльності орендаря орендна плата за згодою сторін може встановлюватися в натуральній або грошово-натуральній формі. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Згідно ч.1 ст.762 ЦК України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності. Орендна плата підлягає коригуванню на індекс інфляції згідно з Методикою розрахунку орендної плати.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно із ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

У ч. 1 ст. 546 ЦК України також зазначено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

За ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України).

3. Щодо обгрунтованості заявлених позовних вимог.

Згідно з розрахунком позивача за період з січня 2017 по січень 2020 відповідачу нараховано орендну плату в загальній сумі 116893,62 грн. Сплачено відповідачем орендну плату в загальній сумі 80570,14 грн. Заборгованість відповідача перед позивачем становить 36323,48 грн. Також відповідач нарахував пеню за порушення строків оплати орендної плати за період з 11.04.2017 по 31.01.2020 в розмірі 32753,50 грн.

Перевіривши розрахунок позивача, судом встановлено, що він є законним та обґрунтованим, позивачем правильно обраховано щомісячну орендну плату, виходячи з розміру ставки за базовий місяць з врахуванням коригування на індекс інфляції за наступні місяці, та пеню.

За таких обставин, вимоги позивача в частині стягнення заборгованості з орендної плати в сумі 36323,48 грн за договором оренди нерухомого майна №12 від 18.01.2017 та 32753,50 грн пені є обґрунтованими.

Разом з тим, заперечуючи проти позову, відповідач вказує на пропуск позивачем строку позовної давності.

Відповідно до положень статті 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

За приписами ч.3,4 ст.267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

За змістом ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

У свою чергу, якщо позовні вимоги господарським судом визнано обґрунтованими, а стороною у справі заявлено про сплив позовної давності, суд зобов`язаний застосувати до спірних правовідносин положення статті 267 ЦК України і вирішити питання про наслідки такого спливу (тобто або відмовити в позові у зв`язку зі спливом позовної давності, або, за наявності поважних причин її пропущення, захистити порушене право, але в будь-якому разі вирішити спір з посиланням на зазначену норму ЦК України).

Позивач звернувся до суду з позовом 27.12.2023.

Згідно наданого позивачем розрахунку, заявлена до стягнення з відповідача сума заборгованості нарахована позивачем за період лютий 2017 - січень 2020 року.

З урахуванням викладеного, нарахована сума за вказаний період, заявлена позивачем до стягнення поза межами строку позовної давності.

Отже, враховуючи подану відповідачем заяву про застосування строків позовної давності, позовні вимоги в частині стягнення основного боргу в розмірі 36323,48 грн та пені в розмірі 31499,99 грн за період з 11.04.2017 по 31.01.2020 не підлягають задоволенню в повному обсязі у зв`язку зі спливом строку позовної давності, тому суд відмовляє в задоволенні позову у повному обсязі.

4. Висновок господарського суду за результатами розгляду позовної заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Підсумовуючи викладене, господарський суд відмовляє в задоволенні позову.

5. Щодо сплати судового збору

З огляду на відмову у задоволенні позовних вимог, витрати зі сплати судового збору відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на позивача.

Керуючись ст. 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову Комунального підприємства "Регулювання орендних відносин" Житомирської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення 36323,48 грн боргу та 31499,99 грн пені.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 24.07.24

Суддя Лозинська І.В.

Віддрукувати:

1 - в справу

2 - позивачу (Електронний суд)

3 - відповідачу (рек.)