ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" липня 2024 р. Справа№ 910/7191/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Вовка І.В.

суддів: Сибіги О.М.

Палія В.В.

секретар судового засідання: Михайленко С.О.

представник відповідача: адвокат Суньов Є.В. (в залі суду) - ордер серії АІ № 1663813 від 224.07.2024

позивач явку свого представника у судове засідання не забезпечив

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецпроект-Інвест",

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.06.2024

(за заявою ТОВ "Спецпідводбуд-7" про забезпечення позову)

у справі № 910/7191/24 (суддя Бойко Р.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецпідводбуд-7" ,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецпроект-Інвест",

про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю "Спецпідводбуд-7" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецпроект-Інвест" про стягнення заборгованості за договором субпідряду №10022020 від 10.02.2020.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказував про те, що відповідач протиправно ухиляється від виконання взятих на себе за договором субпідряду №10022020 від 10.02.2020 зобов`язань щодо належного прийняття виконаних позивачем робіт (підписання переданої документації та відповідних актів приймання виконаних будівельних робіт), чим створює умови для ухилення від оплати таких робіт, заборгованість за розрахунками щодо виконання яких перед позивачем становить 341 688 824,05 грн.

В підтвердження своїх доводів щодо належного виконання робіт за договором субпідряду №10022020 від 10.02.2020 та фактичного прийняття виконаних робіт останній звертає увагу на те, що укладаючи такий договір відповідач діяв на виконання договору №11-ПМП-240 з виконання частини робіт з будівництва об`єкту "Будівництво Подільського мостового переходу через р. Дніпро у м. Києві" від 11.11.2019, укладеного останнім з Товариством з обмеженою відповідальністю "Еко-Буд-Трейд", яке в свою чергу виступало генеральним підрядником за договором генерального підряду №11/04-17 від 11.04.2017, укладеного з Комунальним підприємством "Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва", як замовником будівництва.

Наразі, роботи виконані позивачем за договором субпідряду №10022020 від 10.02.2020 були здані відповідачем Товариству з обмеженою відповідальністю "Еко-Буд-Трейд", як генеральному підряднику, та, в свою чергу, Комунальному підприємству "Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва", як замовнику будівництва, а заборгованість по їх оплаті перед відповідачем стала предметом стягнення за рішенням Господарського суду міста Києва від 14.02.2024 у справі №910/16294/23.

Наведене, на переконання позивача, свідчить про підтвердження належного виконання ним робіт за договором субпідряду №10022020 від 10.02.2020, а, відтак, і неналежність виконання відповідачем грошового зобов`язання по їх оплат, у зв`язку з чим виникла заборгованість у загальному розмірі 341 688 824,05 грн., з метою стягнення якої позивачем і ініційовано звернення з даним позов до суду.

Короткий зміст заяви про забезпечення позову

Після звернення з зазначеним вище позовом, позивачем було подано заяву про забезпечення позову, в якій просив:

- накласти арешт на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецпроект-Інвест", які знаходяться на рахунках в банківських установах, Державній казначейській службі України, в межах суми заявлених позовних вимог, а саме 341 688 824,05 грн.;

- накласти арешт на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Буд-Трейд", які знаходяться на рахунках в банківських установах, Державній казначейській службі України, і які підлягають перерахуванню (стягненню) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецпроект-Інвест" на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 14.02.2024 у справі №910/16294/23, в межах суми заявлених позовних вимог, а саме 341 688 824,05 грн.;

- заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю "Спецпроект-Інвест", його посадовим особам та будь-яким іншим особам, які мають право діяти від імені Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецпроект-Інвест", вчиняти дії з укладення правочинів щодо переходу від Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецпроект-Інвест" прав на отримання від Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Буд-Трейд" грошових коштів на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 14.02.2024 у справі №910/16294/23, відчужувати таке право іншим шляхом.

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що заявлена до стягнення за поданим позовом сума коштів (341 688 824,05 грн.) є досить значною, в той же час, згідно відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна Товариство з обмеженою відповідальністю "Спецпроект-Інвест" не має у своїй власності жодних об`єктів нерухомості, а тому виконання можливого рішення за поданим позовом у примусовому порядку можливе виключно за рахунок коштів, наявних на рахунках відповідача.

Поряд з цим, позивач вказує, що поведінка посадових осіб ТОВ "Спецпроект-Інвест" під час виконання договору субпідряду №10022020 від 10.02.2020 свідчить про можливе перерахування останнім грошових коштів третім особам, що ускладнить та/або унеможливить ефективний захист та поновлення порушених прав позивача за захистом яких він звернувся з даним позовом до суду.

Крім того, позивач зазначає, що рішенням Господарського суду міста Києва від 14.02.2024 у справі №910/16294/23 було задоволено позовні вимоги ТОВ "Спецпроект-Інвест" та стягнуто на його користь з ТОВ "Еко-Буд-Трейд" грошові кошти у розмірі 852 483 381,29 грн., що фактично свідчить про перебування у розпорядженні останнього коштів ТОВ "Спецпроект-Інвест", якими відповідач може розпорядитися на власний розсуд як шляхом відчуження, так і передачею іншим чином майнових прав на їх отримання.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.06.2024 у справі № 910/7191/24 заяву ТОВ "Спецпідводбуд-7" про забезпечення позову задоволено частково:

До набрання законної сили рішенням Господарського суду міста Києва у справі №910/7191/24 за позовом ТОВ "Спецпідводбуд-7" до ТОВ "Спецпроект-Інвест" про стягнення заборгованості у розмірі 341 688 824,05 грн.:

- накладено арешт на грошові кошти ТОВ "Спецпроект-Інвест" (ідентифікаційний код 32735530), які знаходяться на рахунках в банківських установах, Державній казначейській службі України, в межах суми заявлених позовних вимог, а саме 341 688 824,05 грн;

- заборонено ТОВ "Спецпроект-Інвест" (ідентифікаційний код 32735530), його посадовим особам та будь-яким іншим особам, які мають право діяти від імені ТОВ "Спецпроект-Інвест", вчиняти дії з укладення правочинів щодо переходу від ТОВ "Спецпроект-Інвест" прав на отримання від ТОВ "Еко-Буд-Трейд" грошових коштів за договором підряду №11-ПМП-240 на виконання окремих видів та комплексів робіт від 11.11.2019 в межах суми у розмірі 341 688 824,05 грн, які є частиною предмету стягнення за рішенням Господарського суду міста Києва від 14.02.2024 у справі №910/16294/23, відчужувати таке право іншим шляхом.

В іншій частині в задоволенні заяви відмовлено.

Частково задовольняючи заяву про забезпечення позову місцевий господарський суд зазначив про те, що наявність зв`язку між заявленими до застосування заходами забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача в межах суми заявлених позовних вимог і предметом спору, співмірність таких заходів із заявленими вимогами. Вжиття наведених заходів забезпечення позову сприятиме запобіганню порушення прав позивача на час вирішення спору в суді, в разі задоволення позову - забезпечить можливість виконання рішення суду. Навпаки, невжиття зазначених заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "Спецпроект-Інвест" звернулась до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою б/н від 13.06.2024, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду м. Києва від 12 червня 2024 року у справі № 910/7191/24. Скасувати заходи забезпечення позову, встановлені ухвалою Господарського суду м. Києва від 12 червня 2024 року у справі № 910/7191/24, у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник зазначив, що при зверненні до суду з заявою про забезпечення позову Позивачем не було надано суду жодних належних та допустимих доказів в підтвердження обставин того, що майно або кошти, які є у Відповідача на момент пред`явлення позову, можуть зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

При цьому відповідач також зазначає, що подана Позивачем заява є за своїм змістом такою, що ґрунтується на припущеннях щодо можливого ухилення Відповідача від виконання рішення суду у даній справі у разі задоволення позову.

Також відповідач зазначає, що твердження Позивача про те, що Відповідач не має зареєстрованого на праві власності нерухомого майна, на яке може бути звернено стягнення не може бути доказом існування обставин, передбачених ч. 2 ст. 136 ГПК України, оскільки наявність чи відсутність нерухомого майна у власності товариства сама по собі не свідчить про неплатоспроможність такої юридичної особи, а також не дає підстави вважати, що рішення суду, у разі задоволення позову, неможливо буде виконати. Так само і наявність судового спору за участю Відповідача у справі №910/16294/23,також не може бути підтвердженням наявності у Відповідача наміру щодо ухилення від виконання майбутнього рішення суду про задоволення позову у даній справі, не є тією обставиною, яка може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у даній справі та слугувати підставою для вжиття заходів забезпечення позову у спорі про стягнення грошових коштів.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.06.2024, матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецпроект-Інвест" у судовій справі № 910/7191/24 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя: Вовк І.В., судді: Сибіга О.М., Палій В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.06.2024 витребувано з Господарського суду міста Києва копії матеріалів господарської справи № 910/7191/24, що необхідні для розгляду апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.06.2024.

01.07.2024 до Північного апеляційного господарського суду надійшли копії матеріалів господарської справи № 910/7191/24.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.07.2024 відкрито апеляційне провадження у справі №910/7191/24 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецпроект-Інвест" б/н від 13.06.2024 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.06.2024. Повідомлено учасників, що розгляд справи № 910/7191/24 відбудеться 24 липня 2024 р.

Позиції учасників справи

Позивач не скористався своїм правом та не подав до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу.

Порядок розгляду апеляційної скарги

У судове засідання 24.07.2024 з`явився представник відповідача, який підтримав подану ним апеляційну скаргу та просив її задовольнити в повному обсязі.

Позивач явку свого представника у судове засідання не забезпечив, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується довідкою від 08.07.2024 про доставку електронного документа до електронного кабінету особи.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи (ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України).

Апеляційний господарський суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та надані представником відповідача пояснення, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при постановленні оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, дійшов до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини справи

Товариство з обмеженою відповідальністю "Спецпідводбуд-7" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецпроект-Інвест" про стягнення заборгованості за договором субпідряду №10022020 від 10.02.2020.

Після звернення з наведеним позовом до суду позивачем було подано заяву про забезпечення позову, за змістом якої просить:

- накласти арешт на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецпроект-Інвест", які знаходяться на рахунках в банківських установах, Державній казначейській службі України, в межах суми заявлених позовних вимог, а саме 341 688 824,05 грн.;

- накласти арешт на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Буд-Трейд", які знаходяться на рахунках в банківських установах, Державній казначейській службі України, і які підлягають перерахуванню (стягненню) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецпроект-Інвест" на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 14.02.2024 у справі №910/16294/23, в межах суми заявлених позовних вимог, а саме 341 688 824,05 грн.;

- заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю "Спецпроект-Інвест", його посадовим особам та будь-яким іншим особам, які мають право діяти від імені Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецпроект-Інвест", вчиняти дії з укладення правочинів щодо переходу від Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецпроект-Інвест" прав на отримання від Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Буд-Трейд" грошових коштів на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 14.02.2024 у справі №910/16294/23, відчужувати таке право іншим шляхом.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач посилався на те, що заявлена до стягнення за поданим позовом сума коштів (341 688 824,05 грн.) є досить значною, в той же час, згідно відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна Товариство з обмеженою відповідальністю "Спецпроект-Інвест" не має у своїй власності жодних об`єктів нерухомості, а тому виконання можливого рішення за поданим позовом у примусовому порядку можливе виключно за рахунок коштів, наявних на рахунках відповідача.

Поряд з цим, позивач вказує, що поведінка посадових осіб ТОВ "Спецпроект-Інвест" під час виконання договору субпідряду №10022020 від 10.02.2020 свідчить про можливе перерахування останнім грошових коштів третім особам, що ускладнить та/або унеможливить ефективний захист та поновлення порушених прав позивача за захистом яких він звернувся з даним позовом до суду.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини:

Предметом позову у даній справі є вимоги позивача до відповідача про стягнення заборгованості за договором субпідряду №10022020 від 10.02.2020 у сумі 341 688 824,05 грн.

Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції:

Колегія суддів апеляційного господарського суду не погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність зв`язку між заявленими до застосування заходами забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача в межах суми заявлених позовних вимог і предметом спору, співмірність таких заходів із заявленими вимогами. Вжиття наведених заходів забезпечення позову сприятиме запобіганню порушення прав позивача на час вирішення спору в суді, в разі задоволення позову - забезпечить можливість виконання рішення суду. Навпаки, невжиття зазначених заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Також, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що цілком обґрунтованим є твердження позивача про необхідність вжиття додаткових заходів забезпечення з метою унеможливлення відчуження чи іншим чином передання відповідачем за час розгляду позову позивача його прав вимоги до ТОВ "Еко-Буд-Трейд", які стали предметом розгляду у справі №910/16294/23, адже в протилежному випадку (відступлення таких прав за час розгляду позову та його задоволенням судом) у позивача може виникнути необхідність в ініціюванні нових позовів (наприклад щодо оскарження відповідного відступлення (відчуження) як фраудаторних дій) з метою досягнення мети захисту своїх порушених прав та інтересів, задля чого наразі подано даний позов, що не відповідатиме принципу ефективності правосуддя.

Колегія суддів також відзначає передчасність висновку суду першої інстанції про обґрунтованість та співмірність із позовними вимогами в світлі обставин перебігу спірних правовідносин, відомих суду на даній стадії судового процесу, є вжиття додаткових окрім арешту заходів шляхом встановлення заборони відповідачу вчиняти дії з укладення правочинів щодо переходу від Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецпроект-Інвест" прав на отримання від Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Буд-Трейд" грошових коштів за договором підряду №11-ПМП-240 на виконання окремих видів та комплексів робіт від 11.11.2019 в межах суми у розмірі 341 688 824,05 грн., які є частиною предмету стягнення за рішенням Господарського суду міста Києва від 14.02.2024 у справі №910/16294/23, відчужувати таке право іншим шляхом.

При цьому колегія суддів погоджується з висновкам суду першої інстанції про те, що на момент вирішення даної заяви як позивачу, так, відповідно, і суду не відомо щодо наявності чи ні на рахунках відповідача необхідних обсягів коштів задля задоволення вимог позивача у випадку прийняття судом рішення про їх задоволення, у зв`язку з чим цілком обґрунтованим є очікування позивача щодо можливого задоволення його вимог за рахунок отримання відповідачем присуджених до стягнення рішенням Господарського суду міста Києва від 14.02.2024 у справі №910/16294/23 на його користь коштів.

Мотиви прийняття або відхилення аргументів, викладених учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу:

Колегія суддів погоджується з доводами відповідача про те, що судове рішення у справі №910/16294/23, на підставі якого суд першої інстанції дійшов висновку щодо обґрунтованості заяви про забезпечення позову та про співмірність заходів забезпечення позову не вступило в законну силу і жодних коштів по результатам вказаної справи Відповідач не отримував.

Колегія суддів також погоджується з висновками, викладеними в апеляційній скарзі про те, що заява позивача про забезпечення позову є такою, яка ґрунтується лише на припущеннях, без посилання на конкретні обставини та докази, які б свідчили про утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду без вжиття заходів забезпечення позову.

Чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду:

Позивачем порушено право відповідача на вільне ведення своєї господарської діяльності.

Посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції:

Стаття 2 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України) визначає, що Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно ч. 1 ст.5 ГПК України, здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч.1 ст. 14 ГПК України, - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

При оцінці доказів суд керувався статтями 79 та 86 ГПК України, згідно яких наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Статтею 136 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

Згідно ч. 4 ст. 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною, залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

В п. 53 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Федорченко та Лозенко проти України" від 20.09.2012 зазначено, що при оцінці доказів суд керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржувана ухвала в частині задоволення заяви про забезпечення позову постановлена судом з порушенням норм процесуального права, зокрема статті 137, 140, 141 Господарського процесуального кодексу України. Апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецпроект-Інвест" підлягає частковому задоволенню. Ухвала Господарського суду міста Києва від 12.06.2024 у справі №910/7191/24 підлягає скасуванню в частині вжиття заходів забезпечення позову з прийняттям в цій частині нового рішення про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову, а в решті оскаржувана ухвала підлягає залишенню без змін.

Судові витрати

Відповідно до ч. 14 ст. 129 ГПК України якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи те, що спір по суті не вирішено, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. ст. 269, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецпроект-Інвест" - задовольнити частково.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.06.2024 у справі № 910/7191/24 в частині задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецпідводбуд-7" про забезпечення позову щодо накладення арешту на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецпроект-Інвест", які знаходяться на рахунках в банківських установах, Державній казначейській службі України, в межах суми заявлених позовних вимог, а саме 341 688 824,05 грн., та заборони Товариству з обмеженою відповідальністю "Спецпроект-Інвест", його посадовим особам та будь-яким іншим особам, вчиняти дії з укладення правочинів щодо переходу від Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецпроект-Інвест" прав на отримання від Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Буд-Трейд" грошових коштів за договором підряду №11-ПМП-240 в межах суми 341 688 824,05 грн, які є частиною предмету стягнення за рішенням Господарського суду міста Києва від 14.02.2024 у справі №910/16294/23, відчужувати таке право іншим шляхом - скасувати та в цій частині відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Спецпідводбуд-7" у задоволенні заяви про забезпечення позову.

3. В іншій частині ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.06.2024 у справі № 910/7191/24 - залишити без змін.

4. Матеріали оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 12.06.2024 у справі № 910/7191/24 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя І.В. Вовк

Судді О.М. Сибіга

В.В. Палій