ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"18" червня 2024 р.м. Одеса Справа № 916/828/24

Господарський суд Одеської області у складі судді Шаратова Ю.А.

при секретарі судового засідання Кастровій М.С.

розглянувши справу за позовом Державного підприємства Морський торговельний порт Чорноморськ (68001, Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. Праці, буд. 6, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю ОЛІР РЕЗОРСІЗ (68000, Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. Транспортна, буд. 45 )

про стягнення штрафу за Договором надання послуг від 14.05.2021 № 21/32-д/нд в розмірі 2 662 524,62 грн.

Представники:

Від позивача Чабан І.А. (в порядку самопредставництва юридичної особи);

Від відповідача Яценко С.А. (ордер від 25.03.2024 серія АІ № 1570947).

Суть спору:

Державне підприємство «Морський торговельний порт «Чорноморськ» (далі - Позивач) звернулось до Господарського суду Одеської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛІР РЕЗОРСІЗ» (далі - Відповідач) про стягнення штрафу за Договором надання послуг від 14.05.2021 № 21/32-д/нд в розмірі 2 662 524,62 грн.

Ухвалою суду від 04.03.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розглядати її за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 29.03.2024.

Підготовче засідання призначене на 29.03.2024 не відбулося у зв`язку із оголошенням повітряної тривоги, про що складено відповідну довідку.

Ухвалою суду від 29.03.2024 призначено підготовче засідання на 26.04.2024.

Протокольною ухвалою від 26.04.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 15.05.2024.

Протокольною ухвалою від 15.05.2024 оголошено перерву в судовому засіданні до 13.06.2024.

Протокольною ухвалою від 13.06.2024 оголошено перерву в судовому засіданні до 18.06.2024.

В судовому засіданні представник Позивача підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила суд задовольнити позов.

Позовні вимоги із посиланням на статті 15, 16, 509, 526, 530, 549, 610, 611, 627, 628, 629 Цивільного кодексу України, статті 179, 193, 230, 231, 232 Господарського кодексу України, обґрунтуванні неналежним виконанням Відповідачем умов Договору надання послуг від 14.05.2021 № 21/32-д/нд щодо оплати.

Представник Відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову та просив суд відмовити повністю.

26.03.2024 на адресу суду надійшов Відзив на позовну заяву (вх. № 12563/24) в якому Відповідач просив суд відмовити у задоволенні позову ДП «МТП «Чорноморськ» про стягнення неустойки в повному обсязі.

Відповідач зазначає, що Позивач звернувся з позовом майже через три роки після виникнення спору та заявляє до стягнення неустойку, що перевищує розмір самої заборгованості майже в тринадцять разів, яку до того ж ТОВ «ОЛІР РЕЗОРСІЗ» вже сплачено, а також попри те, що Відповідачем було сплачено неустойку у розмірі, визначеному саме судовим рішенням.

28.03.2024 на адресу суду надійшла Відповідь на відзив (вх. № 12984/24).

03.04.2024 на адресу суду надійшли Заперечення на відповідь на відзив (вх. № 13712/24).

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслухавши представників Позивача та Відповідача, суд

в с т а н о в и в :

Відповідно до частини четвертої статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 30.06.2023 у справі № 916/1742/23 залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 17.10.2023 встановлені наступні обставини.

14.05.2021 між Державним підприємством "Морський торговельний порт "Чорноморськ" (Виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Олір Резорсіз" (Замовник) укладено договір надання послуг №21/32-д/нд, згідно розділу 1 якого Виконавець, відповідно до заявки Замовника за підписом директора підприємства або іншої уповноваженої особи, за наявності на акваторії морського порту Чорноморськ відповідного плавзасобу, знаходження плавзасобу у стані експлуатації, рамках технічних характеристик плавзасобу, необхідних погодних умов, незайнятості на інших виробничих завданнях, наявності технічної та іншої можливості, надає Замовнику послуги плавучого крану СПК «Плавкран-90» вантажопідйомністю до 100т (далі «Плавкран-90»); послуги буксира «Бургас» в акваторії морського порту Чорноморськ, а Замовник зобов`язується сплачувати вартість наданих послуг, відповідно до вільних тарифів Виконавця і умов даного договору.

Згідно п. 2.1. договору Замовник, завчасно, але не пізніше 3-х робочих днів до дати надання Послуг, надає Виконавцю письмову заявку на надання Послуг шляхом направлення листа на електронну адресу Виконавця або іншим засобом зв`язку на адресу Виконавця.

Відповідно до п. 2.5.-2.6. договору після надання послуг Виконавцем формується Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) та Рахунок. Сторони погодились, що Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) підписаний уповноваженими представниками Сторін, є документом, що підтверджує факт надання Послуг.

Прийом-передача Акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) та Рахунку здійснюється Сторонами шляхом передачі їх під підпис уповноважених осіб (п. 2.6.1. договору). Протягом 2 (двох) робочих днів з моменту отримання Замовником послуг Виконавця, які зазначені в п. 1.2. договору, Замовник зобов`язаний направити до Виконавця уповноваженого представника для отримання Акту здачі-прийняття робіт (надання послугу) та Рахунку. Не пізніше 2 (двох) робочих днів з дих отримання екземплярів Акту, повернути Виконавцю підписаний та засвідчений власного печаткою належний Виконавцю екземпляр акту (п.2.6.2). У разі невиконання Замовником зазначених в п. 2.6.2. Договору зобов?язань, Акт здачі-прийняття робіт (падання послуг) вважається прийнятим Замовником без зауважень і має силу документу, підписаного Замовником. При цьому, у разі неотримання Замовником за його вини Акту здачі-прийняття робіт (надання послуг), належний йому екземпляр Акту та рахунку надсилається Виконавцем на адресу Замовника рекомендованим листом (2.6.3. договору).

Пунктом 4.1. договору сторони визначили вартість послуг за годину: плавзасіб "Бургас" - 418 дол.США/ на ходу, 211,21 дол.США/на стоянці; плавзасіб "Плавкран-90" 392,92 дол.США/на ходу, 369,44 дол. США/під час роботи крану, 358,70 дол. США/під час стоянки крану.

За умовами п. 4.1.6. договору вартість послуг, що встановлена в іноземній валюті, для резидентів України розраховується в національній валюті за офіційним курсом НБУ на день надання послуг.

Замовник зобов`язаний провести оплату отриманих послуг протягом 10 банківських днів з моменту надання Виконавцем послуг. (п.4.7. договору).

Відшкодування витрат Виконавця за надані Послуги у період з 26.04.2021 по 30.04.2021, Замовник зобов`язується сплатити не пізніше 25.05.2021 року, на підставі Рахунку та Акту здачі-прийняття робіт (надання послуг).

Відповідно до п. 5.2., 5.3. договору у разі порушення Замовником терміну оплати за надані послуги за рахунками та авансовими рахунками, він сплачує Виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. За порушення оплати більш ніж 20 (двадцять) днів, Замовник сплачує штраф у розмірі 7% від суми заборгованості за кожний день прострочення.

Відповідно до п. 10.1. договору даний договір набирає чинності з моменту підписання сторонами та скріплення печатками сторін і діє до 31.12.2021 року, але на підставі ст. 631 Цивільного кодексу України регламентує взаємовідносини, що виникли між сторонами з 26.04.2021 року. За взаємною згодою сторін строк дії договору може бути подовжено шляхом укладання Сторонами додаткової угоди відповідно до вимог чинного законодавства.

Як встановлено судом, 26.04.2021 відповідач звернувся до позивача з листом №111/11 про надання СПК "Плавкран-90" та буксиру "Бургас".

На підтвердження надання послуг позивачем надано суду наряди портофлоту ДП "МТП "Чорноморськ", в яких міститься інформація щодо кількості годин використання відповідних плавзасобів (Плавкран-90 8,5 год., Бургас 8 год.).

На виконання умов договору позивачем було передано відповідачу для ознайомлення та підписання наряди на плавзасоби, акт здачі-прийняття робіт №Пр/3492 від 14.05.2021, згідно якого загальна вартість послуг становить 206 717,75 грн, та рахунок №Пр/3492 від 14.05.2021. Означені документи були отримані 30.04.2021 о 15.40 головним інженером ТОВ "Олір Резорсіз", про що міститься відмітка на листі №461/03,2-09-1145.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 30.06.2023 у справі № 916/1742/23 залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 17.10.2023 позов задоволено. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Олір Резорсіз" на користь Державного підприємства "Морський торговельний порт "Чорноморськ" основну заборгованість у сумі 206 717,75 грн., 3 % річних у сумі 11 893,35 грн., пеню у сумі 16 877,23 грн., інфляційні втрати у сумі 72 756,10 грн., а також судовий збір у сумі 4 623,67 грн.

Як вбачається із копії позовної заяви від 25.04.2023 № 15/06-27, вимоги якої були предметом розгляду у справі № 916/1742/23, сума пені розмірі 4 927,25 грн. була нарахована за період з 26.05.2021 по 26.11.2021.

Судом встановлено, що Відповідачем на виконання рішення Господарського суду Одеської області від 30.06.2023 та постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 17.10.2023 у справі № 916/1742/23 було сплачено Позивачу 312 868,10 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 27.11.2023 № ЦБ000002284.

Норми права які підлягають застосуванню та оцінка аргументів учасників справи.

Частинами першою, другою статті 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Відповідно до частини першої статті 14 Цивільного кодексу України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Частиною першою статті 202 Цивільного кодексу України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

За приписами статті 193 Господарського кодексу України та статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом положень статті 193 Господарського кодексу України (далі - ГК) суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 530 ЦК якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до положень статті 610 ЦК порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина перша статті 612 ЦК).

Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції (частини перша, друга статті 217 ГК). Штрафними санкціями відповідно до частини першої статті 230 ГК визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими ГК та іншими законами. За погодженням сторін можуть застосовуватися передбачені законом або такі, що йому не суперечать, види забезпечення виконання зобов`язань, які звичайно застосовуються у господарському (діловому) обігу. До відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення ЦК (частина перша статті 199 ГК),

Видами забезпечення виконання зобов`язання за змістом положень частини першої статті 546 ЦК є неустойка, порука, гарантія, застава, притримання, завдаток, а частиною другою цієї норми визначено, що договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік забезпечувальних заходів для належного виконання зобов`язання не є вичерпним і сторони, використовуючи принцип свободи договору, передбачений статтею 627 ЦК, мають право встановити й інші, окрім тих, що передбачені частиною першою статті 546 ЦК, засоби, які забезпечують належне виконання зобов`язання, за умови, що такий вид забезпечення не суперечить закону.

За змістом положень частини четвертої статті 231 ГК розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до частини другої статті 20 Господарського кодексу України кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються, зокрема, шляхом застосування штрафних санкцій.

Згідно із статтею 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

У цій справі, № 916/828/24, яка розглядається, судом встановлено, що пунктом 5.3 Договору на надання послуг від 14.05.2021 № 21/32-д/нд сторони визначили, що за порушення оплати більш ніж на 20 (двадцять) днів, замовник сплачує штраф у розмірі 7 % (сім відсотків) від суми заборгованості за кожний день прострочення.

Тобто розмір договірної штрафної санкції обраховано у відсотковому розмірі за кожний день прострочення, що за визначенням статті 549 ЦК відповідає поняттю "пеня".

Між тим для договірної практики та практики правозастосування сама лише назва тієї чи іншої санкції, вжита в тексті договору, практичного значення не має. У такому випадку слід виходити з мети встановлення у законі відповідальності за порушення зобов`язання у вигляді штрафної санкції - забезпечення належного виконання зобов`язання.

Отже розмір погодженої сторонами у Договорі на надання послуг від 14.05.2021 № 21/32-д/нд штрафної санкції, обрахованої у відсотковому розмірі за кожен день прострочення відповідає поняттю «пеня». Зазначення в Договорі на надання послуг від 14.05.2021 № 21/32-д/нд неустойки (пені) як штрафу не перетворює її в штраф і не є підставою для відмови у стягненні неустойки (пені) у випадку прострочення виконання зобов`язання (сплати коштів).

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 08.02.2017 у справі № 910/29752/15.

Як зазначалось вище судом при розгляді справи № 916/1742/23 було стягнуто пеню за періоди з 26.05.2021 по 26.11.2021. Отже, Позивач має право на нарахування та стягнення пені починаючи з 27.11.2024.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" від 22.11.1996 № 543/96-ВР розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Частиною шостою статті 232 Господарського кодексу України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно із частиною сьомою Розділу ІХ Прикінцеві положення Господарського кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 232, 269, 322, 324 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 установлено з 12 березня до 3 квітня 2020 р. на усій території України карантин. В подальшому карантин неодноразово було продовжено.

А відтак, при розгляді цієї справи підлягає стягненню пеня за періоди з 27.11.2021 по 15.12.2021, кінцеву дату визначену Позивачем з урахуванням обмеження розміру пені встановленого законом, в сумі 1 863,29 грн., яка розраховується наступним чином:

Сума боргуПеріод заборгованостіКількість днів прострочкиРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за весь період прострочення
206 717,7527.11.2021 - 09.12.2021138,500.0471 251,63
206 717,7510.12.2021 - 15.12.202169,000.049611,66
Всього 1 863,29

Отже підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення суми пені в розмірі 1 863,29 грн. Решта заявлених позовних вимог про стягнення суми пені в розмірі 2 660 661,33 грн. (2 662 524,62 1 863,29 = 2 660 661,33) не підлягають задоволенню з вищевказаних підстав.

На підставі викладеного, суд вважає такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги в частині стягнення з Відповідача 1 863,29 грн. - пені.

При розподілі господарських витрат суд виходить з положень частини першої статті 129 Господарського процесуального кодексу України, згідно із якими судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Відповідно до статті 221 Господарського процесуального кодексу України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог; для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання.

Представником Відповідача в засіданні суду зроблено усну заяву про намір подати докази для підтвердження розміру судових витрат протягом 5-ти днів після ухвалення рішення по даній справі.

Керуючись частиною першою статті 11, частиною першою статті 509, статтями 525, 526, частиною першою статті 530, статтею 549, частиною другою статті 625, статтею 629 Цивільного кодексу України, частиною другою статті 20, статтею 193, частиною шостою статті 232 Господарського кодексу України, статтями 73, 74, 76-80, 86, 123, 124, 129, 236, 237, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ОЛІР РЕЗОРСІЗ (68000, Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. Транспортна, буд. 45 ) на користь Державного підприємства Морський торговельний порт Чорноморськ (68001, Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. Праці, буд. 6, ) 1 863,29 грн. (одна тисяча вісімсот шістдесят три гривні 29 коп.) та витрати на сплату судового збору в розмірі 22,36 грн. (двадцять дві гривні 36 коп.).

3. Відмовити в задоволенні позову Державного підприємства Морський торговельний порт Чорноморськ до Товариства з обмеженою відповідальністю ОЛІР РЕЗОРСІЗ в частині стягнення штрафу за Договором надання послуг від 14.05.2021 № 21/32-д/нд в розмірі 2 660 661,33 грн.

4. Призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати (понесені у справі судові витрати) на 26.06.2024._о 16 год. 00 хв. Засідання відбудеться у приміщенні господарського суду Одеської області за адресою: м. Одеса, пр-т. Шевченка, 29, в залі судових засідань № 530 (5 поверх), тел.0(482)307-986, явка учасників процесу не обов`язкова.

5. Учасникам процесу протягом 5 днів з дня ухвалення рішення у цій справі надати докази понесення у справі судових витрат.

6. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги в строк встановлений частиною першою статті 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 18 липня 2024 р.

Суддя Ю.А. Шаратов