ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2024 року м. ОдесаСправа № 916/188/24
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Богацької Н.С.

суддів: Діброви Г.І., Принцевської Н.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Качалки Віталія Миколайовича

на рішення Господарського суду Одеської області від 05.04.2024, ухвалене суддею Малярчук І.А., м. Одеса,

у справі № 916/188/24

за позовом: Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Качалки Віталія Миколайовича

про: стягнення 148012,17 грн,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2024 року Мологівська сільська рада Білгород-Дністровського району (далі Рада) звернулась до Господарського суду Одеської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Качалки Віталія Миколайовича (далі ФОП Качалка В.М.), в якому просила суд стягнути з останнього 148012,17 грн.

Позов мотивований неналежним виконанням відповідачем прийнятих на себе зобов`язань за укладеним між сторонами договором оренди, предметом якого є об`єкт комунальної власності - артезіанська свердловина, санітарна зона, прилегла до неї, та інженерні споруди, розташовані за адресою провулок Комсомольський (Спортивний), 11 а, село Випасне Білгород-Дністровського району Одеської області (далі договір оренди), в частині відшкодування витрат по оплаті енергопостачальним організаціями послуг по споживанню електроенергії за період з 01.09.2021 по 30.06.2022.

У відзиві на позов відповідач заперечував проти його задоволення, зазначаючи, що укладений між сторонами договір не є договором постачання електроенергії. У відповідача відсутні зобов`язання сплачувати вартість електроенергії позивачу. Позивач не є суб`єктом господарювання, який отримав ліцензію НКРЕКП. Надані позивачем акти складені за відсутності відповідача, а тарифи взяті з невідомих джерел. Крім того, позивач вже звертався до господарського суду з аналогічним позовом до відповідача і рішенням суду від 17.02.2022 у справі № 916/3586/21, залишеним без змін постановою суду апеляційної інстанції, у задоволенні позову було відмовлено.

Заперечуючи проти доводів відповідача, викладених у відзиві, позивач зазначив, зокрема, що обов`язок відповідача сплачувати комунальні платежі передбачений п. 5.4. договору оренди. Підставою звернення до суду з даним позовом є заборгованість з відшкодування витрат позивачу по оплаті енергопостачальній організації саме за спожиту відповідачем електроенергію. Участь відповідача у складанні актів не є обов`язковою, акти та рахунки були направлені на адресу відповідача, який мав достатньо часу для їх підписання та оплати. Справа № 916/3586/21, про яку зазначає відповідач, стосується заборгованості за інший період: з 01.04.2021 по 31.08.2022.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 05.04.2024 у справі № 916/188/24 позов задоволено повністю, стягнуто з ФОП Качалки В.М. на користь Ради 148012,17 грн.

Місцевий господарський суд виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог.

Не погодившись з рішенням суду, ФОП Качалка В.М. подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування доводів та вимог апеляційної скарги відповідач посилається на наступне:

- при поданні позовної заяви Радою не дотримано вимог ст. 162 ГПК України;

- позивач не надав належних та допустимих доказів того, що він є правонаступником Випаснянської сільської ради (з якою було укладено договір оренди);

- підписуючи після припинення дії договору оренди акт приймання-передачі, позивач фактично визнав відсутність будь-яких обов`язків з боку відповідача, так як на той час він вже звертався до суду з аналогічним позовом і йому було відмовлено у його задоволенні;

- суд помилково прийняв в якості належних та допустимих доказів «акти контролю зняття показників електролічильників» та «рахунки-фактури» за відповідний період. Дані документи виготовлені друкованим засобом, однак одночасно в них внесено і рукописний текст, що, на думку скаржника, свідчить про те, що їх було виготовлено «заднім числом», після ухвалення судом рішенні у справі № 916/3586/21. Про факт їх складення значно пізніше свідчить також те, що вони не фігурували у справі № 916/3586/21 в якості доказів. Акти контролю зняття показників електролічильника не містять показників лічильника, а відображають кількість вже спожитої електроенергії, ціну/тариф та суму з ПДВ, тобто фактично носять реквізити платіжної вимоги/рахунку, акту звірки. Отже позивачем не доведено належними доказами факту та розміру споживання електроенергії відповідачем саме в цей період.

- в наданих до сплати рахунках вказані підставу платежу «відшкодування електроенергії», проте укладений між сторонами договір не є договором постачання електроенергії, а позивач не є електропостачальною компанією, а отже не має права вимагати від відповідача сплати «відшкодування електроенергії»;

- надані до позовної заяви докази (зокрема, копія договору оренди та акту приймання об`єктів комунальної власності) складені російською мовою, відповідно, суд не міг приймати ці докази без їх нотаріального посвідчення на українську мову;

- укладаючи договори з енергопостачальниками, позивач не зазначав облікового пристрою відповідача, а визначаючи нові (збільшені) тарифи, не повідомляв про це відповідача, а отже фактично укладав угоди на шкоду орендарю, не погоджуючи з ним таке збільшення, і заявляє про необхідність сплати же за новими тарифами. У п. 5.4. договору, в якому орендар зобов`язаний додатково сплачувати комунальні послуги, також не було визначено тарифів, за якими відповідач має сплачувати вартість електроенергії, тоді як тариф є основною складовою сум, що підлягають стягненню.

Відповідно до вимог ст. 32 ГПК України за результатами автоматизованого розподілу справ між суддями, оформленого протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, для розгляду справи визначено судову колегію у складі головуючого судді Богацької Н.С., Діброви Г.І., Колоколова С.І.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 29.04.2024 витребувано у Господарського суду Одеської області матеріали даної справи, вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою відкладено до надходження справи з суду першої інстанції.

01.05.2024 матеріали даної справи надійшли до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 21.05.2024 справу № 916/188/24 прийнято до свого провадження колегією суддів у складі головуючого судді Богацької Н.С., суддів: Діброви Г.І., Принцевської Н.М., за апеляційною скаргою ФОП Качалки В.М. на рішення Господарського суду Одеської області від 05.04.2024 у справі № 916/188/24 відкрито апеляційне провадження, вирішено здійснювати її розгляд в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, встановлено Раді строк до 11.06.2024 для подання відзиву на апеляційну скаргу та роз`яснено учасникам справи про їх право у цей же строк подати до суду будь-які заяви чи клопотання з процесуальних питань, оформлені відповідно до ст. 170 ГПК України.

10.06.2024 від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено про її безпідставність та необґрунтованість, зокрема, що:

- Мологівська об`єднана територіальна громада утворилася шляхом об`єднання Випасненської, Андріївської та Малогівської сільських рад відповідно до Закону України «Про добровільне об`єднання територіальних громад» та рішень цих рад від 01.09.2017, від 05.09.2017 та від 29.08.2017 відповідно. Мологівська сільська рада Білгород-Дністровського району є правонаступником вищезазначених колишніх сільських рад згідно рішення Малогівської сільської ради від 12.01.2018 № 2/12 «про початок реорганізації Випасненської та Андріївської сільських рад шляхом приєднання до Малогівської сільської ради». Вказана інформація є загально доступною та розміщена на офіційному сайті Малогівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області;

- предметом позову у справі № 916/3586/21 було стягнення заборгованості по комунальним послугам за інший період (з 01.04.2021 по 31.08.2021), натомість у даній справі предметом позову є стягнення заборгованості з відшкодування витрат з надання комунальних послуг за період з 01.09.2021 по 30.06.2022. У даній справі не можуть бути одні і ті ж самі докази, що розглядались у справі № 916/3586/21;

- твердження скаржника про те, що акти контролю зняття показників електролічильників та рахунки-фактури виготовлені «заднім числом» безпідставні та необґрунтовані. Крім того, Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» і Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затверджене наказом Міністерства фінансів України 24.05.1995 за № 88 допускає складення первинного документа «комбінованим способом»: коли основний текст документа (бланк) виготовлений машинописним способом, а для окремих реквізитів залишені пусті рядки, коди ручкою вписуються необхідні відповідні дані;

- доводи скаржника про недоведеність факту та розміру споживання відповідачем електроенергії є такими, що не відповідають дійсності, оскільки відповідні підтверджуючі документи містяться в матеріалах цієї справи.

До відзиву на апеляційну скаргу позивачем надані нові докази, а саме:

- рішення Андріївської сільської ради «Про добровільне об`єднання територіальних громад» від 05.09.2017 № 172 з додатком (Планом організаційних заходів щодо добровільного об`єднання територіальних громад);

- рішення Випасненської сільської ради «Про добровільне об`єднання територіальних громад» від 01.09.2017 № 477-VII з додатком (Планом організаційних заходів щодо добровільного об`єднання територіальних громад);

- рішення Малогівської сільської ради «Про початок реорганізації Випасненської та Андріївської сільських рад шляхом приєднання до Малогівської сільської ради» від 12.01.2018 № 2/12.

Будь-яких інших заяви чи клопотань від учасників справи не надходило.

Розглянувши додані позивачем до відзиву на апеляційну скаргу документи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 80 ГПК України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів (частини 4, 5 ст. 80 ГПК України).

Частиною 8 ст. 80 ГПК України передбачено, що докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Згідно із ч. 3 ст. 269 ГПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази про неможливість їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Таким чином, надання судом апеляційної інстанції оцінки доказам, які були подані стороною у справі лише до суду апеляційної інстанції, без дослідження причин неподання цих доказів до суду першої інстанції, буде вважатися порушенням положень статей 80, 269 ГПК України.

Наведені положення ГПК України пов`язують вирішення питання про прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів з одночасним виконанням критеріїв: «винятковість випадку» та «причини, що об`єктивно не залежать від особи». При цьому, тягар доведення зазначених обставин покладений на учасника справи, який звертається з відповідним клопотанням (заявою) про долучення доказів (позиція Верховного Суду, викладена у постановах від 08.09.2022 у справі № 910/5011/18, від 13.04.2021 у справі № 909/722/14 та від 01.07.2021 у справі № 46/603).

Водночас, що позивачем взагалі необґрунтовано неможливість подання відповідних доказів в суд першої інстанції. Позивачем при розгляді справи в суді першої інстанції жодного разу не заявлялось про існування у нього цих доказів, а також причин, з яких вони не можуть бути подані у строк. Більш того, позивачем не порушується питання щодо залучення вказаних доказів до матеріалів цієї справи.

Відповідно до частин 1-4 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що неподання відповідних доказів в суд першої інстанції залежало виключно від суб`єктивної поведінки самого позивача, який несе ризик вчинення або не вчинення певної процесуальної дії.

За таких підстав, колегія суддів не приймає надані позивачем до відзиву на апеляційну скаргу копії рішення Андріївської сільської ради «Про добровільне об`єднання територіальних громад» від 05.09.2017 № 172 з додатком (Планом організаційних заходів щодо добровільного об`єднання територіальних громад), рішення Випасненської сільської ради «Про добровільне об`єднання територіальних громад» від 01.09.2017 № 477-VII з додатком (Планом організаційних заходів щодо добровільного об`єднання територіальних громад) та рішення Малогівської сільської ради «Про початок реорганізації Випасненської та Андріївської сільських рад шляхом приєднання до Малогівської сільської ради» від 12.01.2018 № 2/12.

Дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, фактичні обставини справи, оцінивши докази на їх підтвердження в межах доводів апеляційної скарги, надавши правову кваліфікацію відносинам сторін і виходячи з фактів, встановлених у процесі перегляду справи, правових норм, які підлягають застосуванню, та матеріалів справи, судова колегія зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів цієї справи та встановлено судом, 11.09.2003 між Випаснянською сільською радою Білгород-Дністровського району Одеської області (Орендодавець) та ФОП Качалкою В.М. (Орендар) укладено договір оренди, згідно якого орендодавець надав орендарю у строкове платне користування об`єкт комунальної власності - артезіанську свердловину, санітарну зону, прилеглу до неї та споруди, які знаходяться на ній інженерні споруди, розташовані за адресою АДРЕСА_1 строком на 25 років до 2028 року.

Пунктом 5.4. договору визначено, що Орендар зобов`язаний додатково сплачувати комунальні послуги (електроенергія) відповідно до показів вимірювальних приладів.

Мологівською сільською радою прийнято рішення від 30.06.2022 № 697-VIII про дострокове розірвання за згодою сторін вищевказаного договору оренди, укладеного між ФОП Качалка В.М. та Випаснянською сільською радою, правонаступником якої є Мологівська сільська рада.

07.07.2022 між сторонами укладено додаткову угоду про розірвання договору оренди від 11.09.2003, згідно якої ФОП Качалка В.М. передав Мологівській сільській раді майно комунальної власності.

Того ж дня на виконання вищезазначеної додаткової угоди між сторонами складено та підписано відповідний акт прийому-передачі майна комунальної власності.

Позивач зазначає за період з 01.09.2021 по 30.06.2022 відповідачем не було відшкодовано позивачу вартість спожитої ним електроенергії в сумі 148012,17 грн.

В матеріалах цієї справи містяться надані позивачем:

- акт контрольного зняття показників електролічильника від 30.09.2021 № 6 за вересень 2021 року на загальну суму 11622,27 грн (за розподіл та постачання електроенергії) (а.с.57 т.1); рахунок-фактуру від 30.09.2021 № 6 на суму 11622,27 грн (а.с.58 т.1); розшифровку нарахування за вересень 2021 року: назва об`єкта - Артсвердловина; номер лічильника - 7950018А (а.с.59 т.1);

- акт контрольного зняття показників електролічильника від 31.10.2021 № 7 за жовтень 2021 року на загальну суму 10552,85 грн (за розподіл та постачання електроенергії) (а.с.104 т.1); рахунок-фактуру від 31.10.2021 № 7 на суму 10552,85 грн (а.с.105 т.1); розшифровку нарахування за жовтень 2021 року: назва об`єкта - Артсвердловина; номер лічильника - 7950018А (а.с.106 т.1);

- акт контрольного зняття показників електролічильника від 30.11.2021 № 8 за листопад 2021 року на загальну суму 3790,59 грн (за розподіл та постачання з 01.11.2021 по 10.11.2021) (а.с.114 т.1); рахунок-фактуру від 30.11.2021 № 8 на суму 3790,59 грн (а.с.115 т.1); розшифровку нарахування за листопад 2021 року: назва об`єкта - Артсвердловина; номер лічильника - 7950018А (а.с.116 т.1);

- акт контрольного зняття показників електролічильника від 30.11.2021 № 9 за листопад 2021 року на загальну суму 7860,76 грн (за розподіл та постачання з 11.11.2021 по 30.11.2021) (а.с.126 т.1); рахунок-фактуру від 30.11.2021 № 9 на суму 7860,76 грн (а.с.127 т.1); розшифровку нарахування за листопад 2021 року (з 11.11.2021 по 30.11.2021): назва об`єкта - Артсвердловина; номер лічильника - 7950018А (а.с.128 т.1);

- акт контрольного зняття показників електролічильника від 23.12.2021 № 10 за грудень 2021 року на загальну суму 11092,69 грн (а.с.148 т.1); рахунок-фактуру від 23.12.2021 № 10 на суму 11092,69 грн (а.с.149 т.1); звіт про покази засобів обліку за розрахунковий місяць грудень 2021 року: номер обліку - 7950018 (а.с.150 т.1); розшифровку нарахування за грудень 2021 року: назва об`єкта - Артсвердловина; номер лічильника - 7950018А (а.с.151 т.1);

- акт контрольного зняття показників електролічильника від 17.05.2022 № 15 за січень 2022 року на загальну суму 6973,25 грн (за постачання з 01.01.2022 по 13.01.2022) (а.с.184 т.1); рахунок-фактуру від 17.05.2022 № 15 на суму 6973,25 грн (а.с.185 т.1); звіт про покази засобів обліку за розрахунковий місяць січень 2022 року: номер обліку - 7950018 (а.с.202 т.1); розшифровку нарахування за січень 2022 року: назва об`єкта - Артсвердловина; номер лічильника - 7950018А (а.с.200 т.1);

- акт контрольного зняття показників електролічильника від 04.02.2022 № 11 за січень 2022 року на загальну суму 8615,79 грн (за розподіл з 01.01.2022 по 31.01.2022 та постачання з 14.01.2022 по 31.01.2022) (а.с.198 т.1); рахунок-фактуру від 04.02.2022 № 11 на суму 8615,79 грн (а.с.199 т.1); звіт про покази засобів обліку за розразхунковий місяць січень 2022 року: номер обліку - 7950018 (а.с.203 т.1); розшифровку нарахування за січень 2022 року: назва об`єкта - Артсвердловина; номер лічильника - 7950018А (а.с.201 т.1);

- акт контрольного зняття показників електролічильника від 14.03.2022 № 12 за лютий 2022 року на загальну суму 11006,65 грн (за розподіл та постачання електроенергії) (а.с.239 т.1); рахунок-фактуру від 14.03.2022 № 12 на суму 11006,65 грн (а.с.240 т.1); розшифровку нарахування за лютий 2022 року: назва об`єкта - Артсвердловина; номер лічильника - 7950018А (а.с.244 т.1);

- акт контрольного зняття показників електролічильника від 07.04.2022 № 17 за березень 2022 року на загальну суму 3255,84 грн (за розподіл електроенергії) (а.с.120 т.1); рахунок-фактуру від 07.04.2022 № 17 на суму 3255,84 грн (а.с.1 т.2); розшифровку нарахування за березень 2022 року: назва об`єкта - Артсвердловина; номер лічильника - 7950018А (а.с.2 т.2);

- акт контрольного зняття показників електролічильника від 11.04.2022 № 13 за березень 2022 року на загальну суму 11254,92 грн (за постачання електроенергії) (а.с.246 т.1); рахунок-фактуру від 11.04.2022 № 13 на суму 11254,92 грн (а.с.247 т.1); розшифровку нарахування за березень 2022 року: назва об`єкта - Артсвердловина; номер лічильника - 7950018А (а.с.248 т.1);

- акт контрольного зняття показників електролічильника від 08.05.2022 № 18 за квітень 2022 року на загальну суму 3205,32 грн (за розподіл електроенергії) (а.с.11 т.2); рахунок-фактуру від 08.05.2022 № 18 на суму 3205,32 грн (а.с.10 т.2); розшифровку нарахування за квітень 2022 року: назва об`єкта - Артсвердловина; номер лічильника - 7950018А (а.с.14 т.2);

- акт контрольного зняття показників електролічильника від 11.05.2022 № 14 за квітень 2022 року на загальну суму 11080,26 грн (за постачання електроенергії) (а.с.5 т.2); рахунок-фактуру від 11.05.2022 № 14 на суму 11080,26 грн (а.с.6 т.2); розшифровку нарахування за квітень 2022 року: назва об`єкта - Артсвердловина; номер лічильника - 7950018А (а.с.7 т.2);

- акт контрольного зняття показників електролічильника від 08.06.2022 № 19 за травень 2022 року на загальну суму 23650,02 грн (за розподіл та постачання електроенергії) (а.с.15 т.2); рахунок-фактуру від 08.06.2022 № 19 на суму 23650,02 грн (а.с.16 т.2); розшифровку нарахування за травень 2022 року: назва об`єкта - Артсвердловина; номер лічильника - 7950018А (а.с.21 т.2);

- акт контрольного зняття показників електролічильника від 04.07.2022 № 16 за червень 2022 року на загальну суму 24050,96 грн (за розподіл та постачання електроенергії) (а.с.22 т.2); рахунок-фактуру від 04.07.2022 № 16 на суму 24050,96 грн (а.с.23 т.2); розшифровку нарахування за червень 2022 року: назва об`єкта - Артсвердловина; номер лічильника - 7950018А (а.с.24 т.2).

В матеріалах цієї справи містяться листи позивача, адресовані відповідачу: від 02.06.2022 за № 02-24/512, від 13.06.2022 за № 02-24/547, від 27.06.2022 за № 02-24/593, від 04.07.2022 за № 02-24/625, від 12.07.2022 за № 02-25/762, а також претензія від 24.07.2022 за № 02-25/850, від 13.06.2022 за № 02-24/547, в яких позивач вимагав у відповідача сплатити вказану заборгованість.

При цьому, разом з вказаними листами позивачем направлялись відповідні акти контрольного зняття показників електролічильника та рахунки-фактури.

З матеріалів справи вбачається, що листи були отримані відповідачем, про що свідчить його особистий підпив в графі «Отримано» на кур`єрських накладних (а.с.36, 37, 43-44, 47-48, 51-52, т.1).

Крім того, на підтвердження поставки та розподілу електропостачальними компаніями електричної енергії до об`єкту оренди, а також сплати позивачем вартості цих послуг, останнім надано суду наступні документи:

- договір про закупівлю електричної енергії у постачальника від 16.02.2021 за № 180/4, укладений між Мологівською сільською радою та ТОВ «ВОЛЬТ ПОСТАЧ» (а.с.60-69 т.1);

- заяву-приєднання до вказаного договору (а.с.70-71 т.1);

- адреси точки обліку електричної енергії та їх енергетичний ідентифікаційний код точки розподілу (ЕІС код) по Мологівсвькій сільській раді (а.с.72 т.1);

- додаткові угоди від 27.09.2021 № 6 (а.с.78 т.1), від 28.09.2021 № 7 (а.с.80 т.1), від 30.09.2021 № 8 (а.с.82 т.1) до вказаного договору;

- акти прийняття-передавання наданих послуг від 30.09.2021 № 748 (а.с.84 т.1), від 31.10.2021 № 865 (а.с.107 т.1), від 30.11.2021 № 976 (а.с.123 т.1) складені між Мологівською сільською радою та ТОВ «ВОЛЬТ ПОСТАЧ»;

- платіжні доручення, які підтверджують сплату позивачем вартості електроенергії (а.с.85-87, а.с.108-110, а.с.124-125 т.1);

- договір про закупівлю послуг з розподілу електричної енергії за державні кошти від 03.02.2021 за № 180 (а.с.92-97 т.1) та від 18.01.2022 за № 180 (а.с.227-230 т.1), укладені між Мологівською сількою радою та АТ «ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ»;

- перелік об`єктів споживача/замовника, за якими здійснюється закупівля послуг з розподілу електричної енергії та відомості про розрахункові засоби обліку активної та реактивної електричної енергії та порядок обліку обсягу розподілу електричної енергії (додатки до вищевказаного договору) (а.с.98-104, 231-232 т.1);

- акти прийняття-передавання наданих послуг за вересень 2021 року (а.с.88 т.1), жовтень 2021 (а.с.111 т.1), листопад 2021 (а.с.117, 129 т.1), грудень 2021 (а.с.176 т.1), січень 2022 (а.с.222 т.1), лютий 2022 (а.с.243 т.1), березень 2022 (а.с.3 т.2), квітень 2022 (а.с.12 т.2), травень 2022 (а.с.17 т.2), червень 2022 (а.с.25 т.2).

- платіжні доручення, які підтверджують сплату позивачем послуг з розподілу (а.с.89-91 т.1, а.с.112-113 т.1, а.с.118-119 т.1, а.с.130-131 т.1, а.с.177 т.1, а.с.223 т.1, а.с.245 т.1, а.с.4 т.2, а.с.18 т.2, а.с.26 т.2);

- договори про постачання електричної енергії споживачу від 10.11.2021 № 60АВ547-610-21 та від 15.12.2021 № 60АВ547-758-21, укладені між Мологівською сільською радою та ТОВ «МИКОЛАЇВГАЗ ЗБУТ» (а.с.134-144, 163-171 т.1);

- адреси точок обліку електричної енергії та їх енергетичний ідентифікаційний код точки розподілу (ЕІС код) по Мологівсвькій сільській раді (а.с.144, 171 т.1);

- акти приймання-передачі від 15.12.2021 № МКЗ38016572 (а.с.132 т.1), від 23.12.2021 № МКЗ38016563 (а.с.178 т.1), від 23.12.2021 № МКЗ38016558 (а.с.180 т.1), від 23.12.2021 № МКЗ38016559 (а.с.182 т.1);

- платіжні доручення, які підтверджують сплату позивачем вартості електроенергії (а.с.133-135, а.с.179, а.с.181, а.с.183 т.1);

- договір про постачання електричної енергії постачальником від 17.05.2022 № 13, укладений між Мологівською сількою радою та ДП «Укрінтеренерго» (а.с.189-196 т.1)

- акт купівлі-продажу електроенергії від 17.05.2022 № 020729 (а.с.186 т.1),

- платіжні доручення, які підтверджують сплату позивачем вартості електроенергії (а.с.187 т.1);

- договір про закупівлю електричної енергії у постачальника від 14.01.2022 № 180/1, укладений між Мологівською сільською радою та ТОВ «ЕРНЕРІНГ» (а.с.204-212 т.1) та додаткові угоди № 1 та № 2 до нього (а.с.233-236 т.1).

- заява-приєднання до вищевказаного договору (а.с.213-214 т.1) та адреси точок обліку електричної енергії та їх енергетичний ідентифікаційний код точки розподілу (ЕІС код) по Мологівській сільській раді (а.с.215-216 т.1);

- акти прийому передачі електроенергії від 14.02.2022 № ПЕЕ-0000060 (а.с.224 т.1), від 13.03.2022 № ПЕЕ-0000241 (а.с.241 т.1), від 11.04.2022 № ПЕЕ-0000360 (а.с.249 т.1), від 10.05.2022 № ПЕЕ-0000557 (а.с.8 т.2), від 07.06.2022 № ПЕЕ-0000800 (а.с.19 т.2), від 11.07.2022 № ПЕЕ-0001020 (а.с.27 т.2

- платіжні доручення, які підтверджують сплату позивачем вартості електроенергії (а.с.225 т.1, а.с.242 т.1, а.с.250 т.1, а.с.9 т.2, а.с.20 т.2, а.с.28 т.2);

- виписки по рахункам Мологівської сільської ради за період з 02.01.2020 по 28.02.2020 (а.с.29-42 т.2).

Предметом позову у цій справі є вимоги Мологівської сільської ради стягнути з ФОП Качалки В.М. 148012,17 грн з тих підстав, що останній не відшкодував позивачу вартість спожитої електричної енергії в період дії договору оренди (з 01.09.2021 по 30.06.2022).

Задовольняючи позов, місцевий господарський суд виходи з його обґрунтованості та доведеності.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Цивільні зобов`язання виникають з підстав, передбачених ст. 11 ЦК України, зокрема з договорів та інших правочинів.

Частиною 7 ст. 179 ГК України передбачено, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

У відповідності до ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 ГК України, яка кореспондується з приписами ст. 759 ЦК України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

За змістом ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтями 525, 526 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до частин 1, 2 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Так, за умовами укладеного між сторонами договору оренди, окрім обов`язку своєчасно сплачувати оренду плату за користування комунальним майном, відповадач прийняв на себе зобов`язання додатково сплачувати комунальні послуги (електроенергію) відповідно до показів вимірювальних приладів.

Як вже було вказано вище, позивачем було складено на надіслано відповідачеві разом із листами від 02.06.2022 за № 02-24/512, від 13.06.2022 за № 02-24/547, від 27.06.2022 за № 02-24/593, від 04.07.2022 за № 02-24/625, від 12.07.2022 за № 02-25/762, а також претензією від 24.07.2022 за № 02-25/850, від 13.06.2022 за № 02-24/547 відповідні акти контрольного зняття показників електролічильника та рахунки-фактури на оплату.

З матеріалів справи вбачається, що вказані листи були отримані відповідачем.

В якості доказів споживання відповідачем електроенергії за спірний період позивачем надано суду розшифровки нарахувань за послуги з розподілу електроенергії за кожний період, в яких відображені кількість використаної електроенергії відповідно до облікового засобу 7950018А на об`єкт (свердловину), останні та попередні показники, їх різниця, кількість відпущеної електроенергії, кВт та тарифи.

Зазначені відомості узгоджуються з відомостями, внесеними до актів контрольного зняття показників лічильника та рахунків на оплату.

Отже позивачем належними та допустимими доказами підтверджено як факт поставки та розподілу електропостачальними компаніями електричної енергії до об`єкту оренди, так і факт оплати вартості цих послуг.

Однак, в порушення взятих на себе зобов`язань за договором відповідачем не було відшкодовано позивачу вартість спожитої електричної енергії за вересень 2021 - червень 2022 року.

З викладених обставин колегія суддів погоджується із висновком місцевого господарського суду про обґрунтованість заявлених позовних вимог та наявність правових підстав для їх задоволення.

Щодо доводів скаржника про те, що в договорі оренди не визначено тарифів, за якими відповідач має сплачувати вартість електроенергії, колегія суддів зазначає, що це не може бути підставою для звільнення відповідача від обов`язку відшкодовувати відповідні витрати, враховуючи також те, що сам факт споживання електричної енергії за вказаний період відповідачем не спростовується, жодних доказів неправомірних та (або) завищених нарахувань відповідачем не надано.

Щодо доводів скаржника про те, що укладений між сторонами договір не є договором постачання електроенергії, а позивач не є електропостачальною компанією, колегія суддів зазначає, що предметом позову є стягнення заборгованості саме з відшкодування відповідачем вартості електричної енергії, а не стягнення заборгованості за її постачання чи розподіл.

Щодо доводів скаржника про те, що підписуючи після припинення дії договору оренди акт приймання-передачі, позивач фактично визнав відсутність будь-яких обов`язків з боку відповідача, так як на той час він вже звертався до суду з аналогічним позовом і йому було відмовлено у його задоволенні, колегія суддів зазначає наступне.

По-перше: предметом позову у справі № 916/3586/21 було стягнення заборгованості за інший період (з 01.04.2021 по 31.08.2021), натомість у даній справі предметом позову є стягнення заборгованості з відшкодування витрат за період з 01.09.2021 по 30.06.2022.

По-друге: підписання сторонами після припинення дії договору оренди акту приймання-передачі жодним чином не позбавляє позивача права на звернення до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за період, коли договір діяв.

Щодо доводів скаржника про те, що позивач не надав належних та допустимих доказів того, що він є правонаступником Випаснянської сільської ради (з якою було укладено договір оренди), колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 4 ст. 165 ГПК України якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

Відзив на позов у суді першої інстанції не містив жодних заперечень щодо незгоди з тим, що позивач є правонаступником Випаснянської сільської ради, а тому скаржник, в силу вищенаведеної норми не може посилатись на відповідні обставини в суді апеляційної інстанції.

Більш того, у відзиві на позовну заяву відповідач фактично підтверджує факт наявність між ним та позивачем орендних правовідносин.

Колегія суддів також враховується, що інформація щодо утворення Мологівської об`єднаної територіальної громади шляхом об`єднання Випасненської сільської ради, Андріївської сільської ради та Мологівської сільської ради відповідно до Закону України «Про добровільне об`єднання територіальних громад» є загальновідомою та у відкритому доступі.

Крім того, як вже зазначалось, в матеріалах цієї справи міститься укладена між сторонами 07.07.2022 додаткова угода про розірвання договору оренди, а також складений та підписаний сторонами того ж дня без жодних зауважень, застережень чи заперечень відповідний акт прийому-передачі орендованого майна комунальної власності. Тобто, укладаючи вказаний договір та підписуючи акт, відповідач не ставив під сумнів те, що позивач є правонаступником Випаснянської сільської ради.

Верховний Суд неодноразово наголошував на необхідності врахування принципу добросовісності (п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України) - стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення (постанови Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 390/34/17, від 11.08.2021 у справі № 909/436/20, від 28.09.2021 у справі № 918/1045/20, від 06.10.2021 у справі № 925/1546/20).

Доктрина «venire contra factum proprium» (заборони суперечливої поведінки), в основі якої лежить принцип добросовісності, базується ще на римській максимі - «non concedit contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці).

Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона розумно покладається на них (постанови Верховного Суду від 28.04.2021 у справі № 910/9351/20, від 09.06.2021 у справі № 911/3039/19, від 08.09.2021 у справі № 910/10444/20).

Щодо доводів скаржника про те, що акти контролю зняття показників електролічильників та рахунки-фактури виготовлені «заднім числом», колегія суддів зазначає, що відзив на позов у суді першої інстанції також не містив жодних заперечень щодо цих обставин. При цьому, колегія суддів враховує, що суд першої інстанції оглядав оригінали вказаних документів і ні під час розгляду справи в суді першої інстанції, ні при поданні апеляційної скарги відповідачем не заявлялось клопотання про призначення судової технічної експертизи документів.

Щодо доводів скаржника про те, що при поданні позовної заяви позивачем не дотримано вимог ст. 162 ГПК України, колегія суддів зазначає, що повне найменування позивача, його поштова адреса, телефон та адреса електронної пошти, зазначені безпосередньо в позовній заяві.

Щодо доводів скаржника про те, що надані до позовної заяви докази складені російською мовою, а матеріали цієї справи не містять їх нотаріального посвідчення на українську мову, колегія суддів зазначає, що нормативно-правові акти (ГПК України, Закон України «Про судоустрій та статус суддів», Закон України «Про забезпечення функціонування української мови як державної», Інструкція з діловодства в місцевих та апеляційних судах України) визначають українську мову як державну мову та встановлюють обов`язок судів використовувати державну мову у судочинстві, оскільки господарське судочинство в судах здійснюється державною мовою. Однак, помилково ототожнювати мову процесуальних документів, які мають складатись українською мовою (як то заяви/апеляційні та касаційні скарги, які подаються з боку учасників справи до суду) з мовою письмових доказів щодо наявності між сторонами певних правовідносин. У разі необхідності перекладу таких документів на державну мову України з підстав наявності у відповідача труднощів у розумінні їх змісту, він має право подавати до суду заяву/клопотання про необхідність перекладу відповідних документів або про залучення до справи перекладача (постанова Верховного Суду від 24.02.2021 у справі №912/354/20).

Згідно з ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи, що доводи і вимоги апеляційної скарги не підтверджують наявність обставин, які згідно зі ст. 277 ГПК України визначені в якості підстав для зміни чи скасування оскаржуваного судового рішення, а підстав для виходу за межі апеляційних доводів і вимог в порядку ч. 4 ст. 269 цього Кодексу апеляційним судом встановлено не було, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати, пов`язані з апеляційним переглядом, підлягають віднесенню на скаржника.

Керуючись статтями 129, 240, 269, 270, 275, 276, 281-284 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Качалки Віталія Миколайовича залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Одеської області від 05.04.2024 у справі № 916/188/24 - без змін.

Постанова суду є остаточною і не підлягає оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя Н.С. Богацька

судді Г.І. Діброва

Н.М. Принцевська