СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
23 липня 2024 року м. Харків Справа № 922/146/24
Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Гребенюк Н.В., суддя Слободін М.М., суддя Шутенко І.А.,
за участю секретаря судового засідання Пляс Л.Ф.,
учасники справи в судове засідання не з`явились;
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Крона-Компані" про ухвалення додаткового судового рішення
за результатом розгляду апеляційної скарги позивача, ОСОБА_1 (вх. № 1240 Х) на рішення господарського суду Харківської області від 17.04.2024 (повний текст судового рішення складений 22.04.2024, суддя Присяжнюк О.О.)
у справі № 922/146/24
за позовом ОСОБА_1 , м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Крона-Компані", м. Київ,
про визнання недійсним договору
Фізична особа ОСОБА_1 звернулась до господарського суду Харківської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Крона-Компані", в якій просила суд: визнати частково недійсним договір оренди № К27/Х-1 від 11.09.2021, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю КРОНА КОМПАНІ та ОСОБА_1 , а саме п. 11.7. в частині того, що гарантійний платіж не повертається у випадку розірвання договору з ініціативи відповідача на підставі п. 37.5. та п. 37.7; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю КРОНАКОМПАНІ на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 3 028,00 грн.
Рішенням господарського суду Харківської області від 17.04.2024 у справі № 922/146/24 в позові відмовлено повністю.

Фізична особа ОСОБА_1 , позивач, не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, звернулась до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм права, на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, а також на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 17.04.2024 у справі № 922/146/24 та прийняти нове рішення про задоволення позову.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 09.07.2024 у справі №922/146/24 апеляційну скаргу ОСОБА_1 (вх. № 1240 Х) на рішення господарського суду Харківської області від 17.04.2024 у справі №922/146/24 залишено без задоволення; рішення господарського суду Харківської області від 17.04.2024 у справі №922/146/24 залишено без змін.

15.07.2024 до Східного апеляційного господарського суду від відповідача надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення, в якій останній просить ухвалити додаткове судове рішення, яким стягнути з позивача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Крона-Компані" понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції в розмірі 12 000,00грн.

Відповідно до протоколу передачі справи раніше визначеному складу суду від 15.07.2024 для розгляду заяви у справі №922/146/24 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Гребенюк Н.В., судді Слободін М.М., Шутенко І.А.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 15.07.2024 у справі №922/146/24 прийнято заяву відповідача про ухвалення додаткового судового рішення до провадження; розгляд заяви призначено на "23" липня 2024 р. о 10:45 год. у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, пр. Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань № 132; запропоновано позивачу подати суду апеляційної інстанції відзив про ухвалення додаткової постанови про розподіл витрат із доказами їх надсилання заявнику.

В судове засідання представники сторін не з`явились, хоча про дату, час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, про що свідчать відомості про доставку документів до особистих кабінетів модуля «Електронний суд».

Розглянувши заяву відповідача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції, апеляційний господарський суд зазначає наступне.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 ГПК України): подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;

3) розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК України).

Згідно з частиною 1 статті 124 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору (частина 2 статті 124 Господарського процесуального кодексу України).

Аналіз ч. 2 ст. 124 ГПК України вказує на те, що у разі неподання попереднього розрахунку у суду є право, а не обов`язок відмовити у відшкодуванні відповідних судових витрат. Тобто неподання попереднього розрахунку не є безумовною підставою для відмови у відшкодуванні витрат.

Відповідно до частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

З огляду на викладене, відшкодування судових витрат здійснюється у разі наявності відповідної заяви сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, якщо справа розглядається з повідомленням учасників справи з проведенням дебатів, а відповідні докази надані цією стороною або до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Заявляючи про розподіл судових витрат за результатом розгляду апеляційної скарги позивача на основне судове рішення, відповідач просив суд апеляційної інстанції стягнути з позивача у даній справі витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 12 000,00грн.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідачем попередній (орієнтовний) розрахунок витрат на правничу допомогу адвоката у суді апеляційної інстанції не подавався.

Водночас, суд апеляційної інстанції зазначає про те, що у разі неподання попереднього розрахунку у суду є право, а не обов`язок відмовити у відшкодуванні відповідних судових витрат, тому неподання стороною попереднього розрахунку судових витрат не є безумовною підставою для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просив стягнути з апелянта понесені судові витрати на правничу допомогу у зв`язку з переглядом справи в Східному апеляційному господарському суді.

Вказане свідчить про те, що заявником було заявлено клопотання про розподіл судових витрат в установленому процесуальним законом порядку.

На виконання вимог ч. 8 ст. 129 ГПК України в судовому засіданні представник відповідача до закінчення судових дебатів повідомив, що ним впродовж 5 днів будуть надані докази понесення позивачем витрат на правничу допомогу.

У встановлений ч. 8 ст. 129 ГПК України строк представником відповідача, адвокатом Рижковим І.П., надано до суду апеляційної інстанції заяву, в якій заявник, на підставі ст.123, 126, 129 ГПК України просив стягнути з позивача судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 12 000,00 грн, які понесені відповідачем у зв`язку із розглядом спору в апеляційній інстанції, та надано докази на підтвердження таких витрат.

Зважаючи на викладене, відповідачем дотримано вимоги вищенаведених приписів та надано докази на підтвердження понесення судових витрат, зокрема, на правничу допомогу адвоката, як то визначено приписами ч. 1, 2 ст. 124 та ч. 8 ст. 129 ГПК України.

Згідно положень частини першої статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно до ч.2 ст.126 ГПК для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

На підтвердження факту понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних з розглядом даної справи у суді апеляційної інстанції, представником відповідача до заяви про ухвалення додаткового судового рішення надано:

- ордер на надання правничої (правової) допомоги серії ВІ №1187642 від 08.02.2024;

- детальний опис робіт від 14.07.2024;

- докази оплати клієнтом вартості послуг адвоката (платіжна інструкція від 12.07.2024 №98718959 на суму 12 000,00грн);

- завдання №3 до договору про надання правничої (правової) допомоги від 27.11.2023 №27/2023;

-копію додаткової угоди №4 від 23.05.2024 до договору від 27.11.2023 №27/2023;

- акт приймання-передачі наданих послуг до договору про надання правничої (правової) допомоги від 27.11.2023 №27/2023 №13 від 10.07.2024.

Також матеріали справи містять копію договору про надання правничої (правової) допомоги від 27.11.2023 №27/2023.

Частиною першою статті 1 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" визначено, що договір про надання правової допомоги визначено як домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно зі статтею 30 вказаного Закону гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Отже, діяльність адвоката є оплачуваною працею і така оплата у вигляді гонорару здійснюється на підставі укладеного між адвокатом та його клієнтом договору про надання правничої допомоги.

Відповідно до частини третьої статті 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який, в свою чергу, врегульовано Главою 63 Цивільного кодексу України.

Стаття 903 ЦК України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Стаття 632 ЦК України регулює поняття ціни договору; за приписами вказаної статті ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.

Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Аналогічну правову позицію наведено у постановах Верховного Суду від 06.03.2019 у справі №922/1163/18, від 07.09.2020 у справі №910/4201/19.

Так, між ТОВ «Крона-Компані» та адвокатом Рижковим І.П. укладено Договір №27/2023 про надання професійної (правничої) допомоги від 21.11.2023 (надалі - Договір № 27/2023), за умовами якого:

- предметом договору є Предметом Договору:

1.1. Забезпечення захисту прав, свобод і законних інтересів Клієнта у будь-якому статусі: підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого; потерпілого; особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні; особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (скстрадицію); особи, яка притягасться до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

1.2. Надання правової допомоги Клієнту у статусі свідка у кримінальному провадженні.

1.3. Надания Клієнту правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу його діяльності в будь-якому статусі Складення заяв, скара заперечень, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів Клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

1.4. Представництво інтересів Клюнта у судах загальної та спеціальної юрисдикці від час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших органах державної влади та місцевого самоврядування. перед фізичними особами, підприємствами, установами та організаціями та іншими кридичними особами незалежно від форми власності на підпорядкування.

1.5. Представництво інтересів Клинта в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (п.1 договору);

- Гонорар - винагорода Адвоката за здійснення захисту, представництва інтересів Клієнта та надання йому інших видів правової допомоги на умовах і в порядку, що визначені Договором. Гонорар складається з суми вартості послуг, тарифи яких узгоджені Сторонами та зазначені в Додатку 1 до цього Договору. Сторони також можуть узгодити фіксований розмір гонорару за окремим видом правової допомоги, а також «гонорар успіху», про що обов`язково має бути зазначено в додатковій угоді. Розмір гонорару, за виключенням «гонорару успіху», не залежить від досягнення чи недосягнення Адвокатом позитивного результату, якого бажає Клієнт. Сума гонорару подвоюється у разі надання Адвокатом послуг Клієнту у неробочий час вихідні та святкові дні. До гонорару не включаються фактичні витрати, необхідні для виконання Договору. Факт наданих послуг підтверджується актом приймання-передачі наданих послуг. зразок якого є Додатком 2 до цього Договору. Підставою для сплати гонорару є Акт приймання-передачі наданих послуг, якщо Сторони не погодили окремою угодою сплату гонорару авансовим платежем. Клієнт сплачує гонорар протягом 5 банківських днів з дня підписання ним акту приймання-передачі наданих послуг (п.3.1 3.8 договору).

ТОВ Крона-Компані було надано Адвокату завдання №3 від 23.05.2024 (надалі - Завдання №3), яким доручено здійснювати представництво інтересів Клієнта в Східному апеляційному господарському суді при перегляді справи №922/146/24 за позовом ОСОБА_1 до Клієнта про визнання частково недійсним Договору оренди.

Додатковою угодою №4 від 23.05.2024 до Договору №27/2023 (надалі - Додаткова угода №4) встановлено фіксований розмір гонорару за виконання адвокатом завдання №3, який складає 12 000,00грн та не залежить від досягнення чи недосягнення Адвокатом позитивного результату, якого бажає Клієнт за Завданням № 3.

Сторонами підписаний акт №13 від 10.07.2024 приймання-передачі наданих послуг за Договором №27/2023 та Додатковою угодою №4.

Отже, відповідачем було прийнято послуги за надання правничої допомоги вартістю 12 000,00грн у справі № 922/146/24, яка перебувала на розгляді в Східному апеляційному господарському суді.

Таким чином, загальна сума судових витрат на правничу допомогу, понесених відповідачем у даній справі становить 12 000,00грн.

У відповідності до детального опису наданих послуг адвокатом Рижковим І.П. було виконано наступні роботи:

- підготовка та подання відзиву від 05.06.24 на апеляційну скаргу у справі №922/146/24 до Східного апеляційного господарського суду, включаючи: правовий аналіз апеляційної скарги позивача від 13.05.2024 на рішення Господарського суду Харківської області від 17.04.2024 щодо порушень, допущених судом першої інстанції на думку апелянта, та доводів на підтвердження наявності передбачених ГПК України підстав для його скасування і ухвалення нового рішення на користь позивача: формування правової позиції, обґрунтування заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги і складання тексту відзиву на апеляційну скаргу;

- участь 09.07.2024 в судовому засіданні у справі №922/146/24 в Східному апеляційному господарському суді, включаючи проїзд до будівлі суду, очікування початку судового засідання і проїзд в зворотному напрямку до робочого місця адвоката

Загальна вартість складає 12 000,00грн.

Колегія суддів зазначає, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої статті 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам.

В іншому випадку таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 ЦК України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України.

Також колегія суддів апеляційної інстанції звертається до правових висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21, за якими розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (аналогічний висновок міститься у пункті 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц, у пункті 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі №910/12876/19).

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 129 ГПК України, визначені також положеннями частин шостої, сьомої, дев`ятої статті 129 цього Кодексу.

Отже, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 ГПК України, суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 126 ГПК України).

Тобто у розумінні цих норм процесуального права зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Такий висновок Верховного Суду викладений у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

З матеріалів справи вбачається, що клопотань про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу у цій справі позивач не заявляв.

Судом апеляційної інстанції не встановлено завищення заявленого розміру витрат на правову допомогу, а також невідповідності їх розміру критеріям, визначеним процесуальним законодавством.

Враховуючи положення статей 86, 123, 126, 129 ГПК України, та дослідивши докази, надані відповідачем на підтвердження понесених судових витрат у формі передбаченого договором фіксованого розміру гонорару, а також беручи до уваги предмет позову, складність справи, принципи диспозитивності та змагальності господарського судочинства, критерії реальності, співмірності та розумності судових витрат, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Крона-Компані" про ухвалення додаткового рішення, а саме шляхом стягнення з Фізичної особи ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КРОНА КОМПАНІ» -компенсацію понесених витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, розмірі 12 000,00 грн.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для ухвалення додаткової постанови у справі №922/146/24 в порядку статті 244 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 123, 126, 129, 244, 282 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Крона-Компані" про ухвалення додаткового судового рішення задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КРОНА КОМПАНІ» (04074, м. Київ, вул. Лугова, 12, Ідентифікаційний код: 32759456) понесені в суді апеляційної інстанції судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 12 000,00 грн.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст додаткової постанови складений 23.07.2024.

Головуючий суддя Н.В. Гребенюк

Суддя М.М. Слободін

Суддя І.А. Шутенко