СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2024 року м. Харків Справа № 922/521/24

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Шутенко І.А., суддя Гребенюк Н.В., суддя Слободін М.М.,

розглянувши в порядку спрощеного (письмового) провадження без проведення судового засідання за наявними в справі матеріалами апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Пасс" (вх.№1235Х) на рішення ухвалене Господарським судом Харківської області у складі судді Аріт К.В. 23.04.2024 (без виклику представників сторін в порядку спрощеного позовного провадження) у справі №922/521/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервісна компанія "Шеврон"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Пасс"

про стягнення заборгованості,

УСТАНОВИВ:

19.02.2024 року 26.09.2023 року позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Сервісна компанія "Шеврон" звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Пасс" про стягнення заборгованості за договором поставки товару №СКШ0277 від 10.08.2015 року у розмірі 81931,75грн, з яких: 59895,00грн - сума основного боргу, 3475,50грн - 3% річних, 18561,25грн - інфляційні втрати.

Рішенням Господарського суду Харківської області ухваленим в порядку спрощеного позовного провадження 23.04.2024 в позові відмовлено частково. Ухвалено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Пасс" (адреса: 61052, м.Харків, вул. Бессарабська, буд.20; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервісна компанія "Шеврон" (адреса: 03124, м.Київ, вул. Миколи Василенка, буд.7-А; ) 81133,17грн, з яких: основний борг - 59895,00грн; 3% річних - 3475,50грн; інфляційні втрати - 17762,67грн, крім того, 2998,49грн судового збору, 6436,64грн витрат на правничу допомогу.

Суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність наявності основної суми боргу за договором, правильного визначення періоду і розрахунку трьох відсотків річних, однак помилковості у розрахунку позивача втрат від інфляції, тому в частині заявлених інфляційних втрат у розмірі 798,58грн суд відмовив, у зв`язку з невірним періодом їх нарахування.

До Східного апеляційного господарського суду за допомогою системи "Електронний суд" 13.05.2024 надійшла апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Пасс", в якій просить суд :

1. прийняти апеляційну скаргу та відкрити апеляційне провадження;

2. скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 23.04.2024 по справі №922/521/24.

Доводами апеляційної скарги є наступні:

- місцевим господарським судом не досліджено обставини, які мають значення для правильного вирішення спору. Так, на думку апелянта договір поставки товару №СКШ0277 від 10.08.2015 року закінчив свою дію 31.12.2017 року. Апелянт зазначає, що між сторонами інших договорів не укладалось, тому поставка за видатковими накладними №260 від 26.01.2022 та №262 від 26.01.2022 відбувалась за відсутності договору, а сторонами не обумовлювався термін оплати за отриманий товар, оскільки вимоги про оплату він не отримував, тому строк оплати не настав;

- місцевим господарським судом неправильно застосовані норми матеріального права, а саме Закон України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та помилково враховано як доказ по справі видаткові накладні.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи (апеляційної скарги) між суддями Східного апеляційного господарського суду від 13.05.2024 справу передано для розгляду суду у складі судової колегії: головуючий суддя Шутенко І.А., суддя Гребенюк Н.В., суддя Слободін М.М.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 14.05.2024 витребувано у Господарського суду Харківської області матеріали справи №922/521/24. Відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Пасс" (вх.№1235Х) на рішення Господарського суду Харківської області від 23.04.2024 у справі №922/521/24 до надходження матеріалів справи.

17.05.2024 справа №922/521/24 надійшла до Східного апеляційного господарського суду.

Апеляційна скарга залишалась судом без руху. Після усунення заявником апеляційної скарги виявлених судом недоліків скарги ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 03.06.2024, крім іншого, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Пасс" на рішення Господарського суду Харківської області від 23.04.2024 року у справі № 922/521/24. Ухвалено розгляд апеляційної скарги ТОВ "Пасс" на рішення Господарського суду Харківської області від 23.04.2024 у справі №922/521/24 здійснювати без повідомлення учасників справи.

Протягом встановленого судом та процесуальним законом строку від позивача не надійшов відзив на апеляційну скаргу, про відкриття апеляційного провадження повідомлений належним чином.

Східний апеляційний господарський суд зазначає, що подання сторонами відзиву є правом, а не обов`язком сторони. Враховуючи наведене, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає її розгляду.

Заяв та клопотань від сторін не надходило.

Заперечень проти розгляду апеляційної скарги без проведення судового засідання з викликом/повідомленням сторін не надходило.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та дотримання вимог процесуального права в межах вимог та доводів апеляційної скарги, Східний апеляційний господарський суд зазначає про наступне.

Як встановлено місцевим господарським судом та убачається з матеріалів справи 10.08.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Сервісна компанія "Шеврон" (далі - позивач, постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Пасс" (далі - відповідач, покупець) укладено договір поставки товару №СКШ0277 (далі - Договір).

Відповідно до п.1 Договору постачальник передає у власність покупця, а покупець приймає продукцію, гази рідки, вищого сорту, та оплачує її згідно умов даного договору.

Кількість, ціна та загальна вартість партії товару, що поставляється покупцю, вказується в рахунках-фактурах, видаткових накладних до цього договору (п.3.1. Договору)

Пунктом 3.2. Договору визначено, що підставою на оплату за поставлену партію товару є рахунок-фактура із обов`язковим посиланням в платіжному дорученні на номер договору або (рахунка-фактури), якщо інше не передбачено додатковою угодою до цього договору підставі якого проводиться оплата.

Відповідно до п.4.1. Договору оплата кожної партії продукції здійснюється покупцем протягом 2-х банківських днів з дати поставки шляхом переведення грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника.

Відповідно до п.9.1. Договору цей договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2016 року. У разі, якщо жодна із сторін за один місяць до закінчення дії даного договору не заявить письмово про його припинення, даний договір вважається продовженим на тих самих умовах на наступний календарний рік (п.9.2. Договору).

З матеріалів справи убачається, що в рамках існуючого договору за період з 16.12.2021 року по 14.02.2022 року ТОВ "Сервісна компанія "Шеврон" (Постачальник) поставив ТОВ "Пасс" (Покупцю) товар за наступними видатковими накладними:

- ВН №7721 від 28.12.2021 на суму 72800,00грн, рахунок на оплату №5768 від 14.12.2021 року, сплачено 72800,00грн платіжною інструкцією №4147 від 16.12.2021;

- ВН №260 від 26.01.2022 року на суму 55020,00грн, рахунок на оплату №5768 від 14.12.2021 року, сплачено 25000,00грн платіжною інструкцією №4159 від 20.12.2021 року, та 30000,00грн платіжною інструкцією №4178 від 22.12.2021 року. Неоплачений залишок 20,00грн;

- ВН №262 від 26.01.2022 року на суму 13875,00грн, рахунок на оплату №220 від 26.01.2022 року, товар не оплачено;

- ВН №578 від 14.02.2022 року на суму 46000,00грн, рахунок на оплату №475 від 14.02.2022 року, товар не оплачено.

10.01.2024 року ТОВ "Сервісна компанія "Шеврон" (Постачальник) направив на адресу ТОВ "Пасс" (Покупцю) лист (вх.№8), в якому вимагав погасити існуючу заборгованість. Однак відповідач відповіді не надав та заборгованість не сплатив.

Наведені обставини стали підставою для звернення ТОВ "Сервісна компанія "Шеврон" (Постачальник) до Господарського суду Харківської області з позовом у даній справі, в якому просив стягнути з ТОВ "Пасс" заборгованість за поставлений товар у розмірі 59895,00грн. Крім того, Позивач нарахував та заявив до стягнення 3475,50грн - 3% річних, 18561,25грн інфляційних втрат.

Як зазначено вище, Господарський суд Харківської області дійшов висновку про доведеність, законність та обґрунтованість заявлених вимог в частині основного боргу, 3% річних і задовольнив їх в повному обсязі. Щодо заявлених втрат від інфляції, суд установив помилковість розрахунку їх розміру та частково відмовив у задоволенні втрат від інфляції.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, Східний апеляційний господарський суд керується наступним.

Відповідно до статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Крім того, цивільні права та обов`язки виникають з договорів та інших правочинів.

Статтею 174 ГК України визначено, що господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Як убачається з матеріалів справи укладений між сторонами договір є договором поставки.

У відповідності до ст.265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у обумовлені строки) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. Поставка товарів без укладення договору поставки може здійснюватися лише у випадках і порядку, передбачених законом. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення ЦК України про договір купівлі-продажу.

Відповідно до статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 664 ЦК України передбачено, що обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це.

У відповідності до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Східний апеляційний господарський суд відхиляє доводи заявника апеляційної скарги про те, що строк дії договору поставки №СКШ0277 від 10.08.2015 закінчився та поставки за видатковими накладними ВН №7721 від 28.12.2021 на суму 72800,00грн; ВН №260 від 26.01.2022 року на суму 55020,00грн; ВН №262 від 26.01.2022 року на суму 13875,00грн; ВН №578 від 14.02.2022 року на суму 46000,00грн не охоплюються дією зазначеного Договору.

Разом з цим, Східний апеляційний господарський суд вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що строк дії Договору поставки №СКШ0277 від 10.08.2015 на момент здійснення вказаних вище поставок товару не закінчився.

Розділом 9 Договору поставки №СКШ0277 від 10.08.2015 передбачено - "цей договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2016р.

У разі, якщо жодна із сторін за один місяць до закінчення дії даного Договору не заявить письмово про його припинення, даний договір вважається продовженим на тих же умовах на наступний календарний рік."

Отже, зазначений договір поставки автоматично пролонгується на кожний наступний календарний рік допоки одна із сторін договору за місяць до закінчення такого року не заявить письмово про припинення договору.

З огляду на те, що матеріали справи не містять, а ТОВ "Пасс" не надано доказів вчинення письмового повідомлення про припинення договору такий договір продовжує свою дію.

Враховуючи зазначене, позиція апелянта про те, що сторонами у договорі погоджено пролонгацію договору лише на один календарний рік спростовується умовами договору, які чітко передбачають наявність письмового повідомлення про припинення договору.

Крім того, видаткові накладні, за якими здійснювались поставки, містять посилання на договір №СКШ0277 від 10.08.2015.

У відповідності до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з статтями 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як установлено місцевим господарським судом, під час апеляційного провадження та підтверджується матеріалами справи, на виконання умов Договору позивачем був поставлений відповідачеві товар на загальну суму 187695,00грн, однак відповідач лише частково розрахувався за отриманий товар. З огляду на зазначене, місцевим господарським судом правильно установлено, що сума отриманого та несплаченого товару складає 59895,00грн.

Доказів повної оплати за отриманий товар відповідачем не надано.

Східний апеляційний господарський суд відхиляє як безпідставні аргументи апелянта про те, що поставка здійснювалась поза межами строку дії Договору №СКШ0277 від 10.08.2015, тому строк оплати за отриманий товар не настав.

Як установлено вище, Договір №СКШ0277 від 10.08.2015 на момент здійснення спірних поставок не припинив свою дію, поставки здійснювались на підставі Договору, видаткові накладні містять посилання на Договір, отже строки оплати за отриманий товар визначені у договорі та складають два банківських дні з дати поставки.

Тобто, строки оплати за отриманий товар настали.

Апелянт вважає, що місцевим господарським судом безпідставно визнано доведеним факт поставки товару за видатковою накладною № 578 від 14.02.2022. В обґрунтування своєї позиції апелянт зауважує на тому, що спірна видаткова накладна не містить підпису з боку отримувача.

Дослідивши такі доводи заявника апеляційної скарги, апеляційний господарський суд вважає їх такими, що спростовуються матеріалами справи, які підтверджують правомірність висновків суду першої інстанції.

Так, місцевий господарський суд обґрунтовано зауважив на тому, що в матеріалах справи міститься відповідь головного управління ДПС у Харківській області, в якій повідомлялося, що ТОВ "ПАСС" включено суму податку на додану вартість у розмірі 7666,67грн по податковій накладній від 14.02.2022 року №205, виписаній продавцем ТОВ "СК "ШЕВРОН" до податкового кредиту за лютий 2022 року.

"Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, тобто спричиняють правові наслідки.

Підставою для виникнення в платника права на податковий кредит з податку на додану вартість є факт реального здійснення операцій з придбання товарно-матеріальних цінностей з метою їх використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку, а також оформлення відповідних операцій належним чином складеними первинними документами, які містять достовірні відомості про їх обсяг та зміст.

Встановлюючи правило щодо обов`язкового підтвердження сум податкового кредиту, врахованих платником ПДВ при визначенні податкових зобов`язань, законодавець, безумовно, передбачає, що ці документи є достовірними, тобто операції, які вони підтверджують, дійсно мали місце.

Такий висновок сформовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 29.06.2021 по справи № 910/23097/17.

Отже, вчинивши дії з включення податку на додану вартість за спірною поставкою ТОВ "Пасс" фактично підтвердив факт отримання такого товару.

При цьому, Східний апеляційний господарський суд зауважує на тому, що податкові накладні не були єдиним доказом на якому базується висновок місцевого господарського суду. Такі накладні оцінені судом першої інстанції в сукупності з іншими доказами у справі, які безумовно свідчать про здійснення спірних поставок.

Отже, рішення місцевого господарського суду в частині задоволення позовних вимог про стягнення основного боргу є законним та обґрунтованим.

З огляду на відсутність доказів здійснення покупцем в повному обсязі оплати за отриманий товар, доведеності факту прострочення оплати та правильності визначення періоду такого прострочення висновок місцевого господарського суду про наявність правових підстав для стягнення 3% річних та інфляційних втрат є правомірним та таким, що відповідає положенням чинного законодавства та обставинам справи.

Місцевим господарським судом правильно визначено помилковість розрахунку позивача розміру заявлених втрат від інфляції та обґрунтовано визначено суму втрат від інфляції, які підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного провадження, тому правові підстави для її задоволення відсутні.

Разом з цим, під час розгляду даної справи місцевим господарським судом належним чином встановлені обставини, які мають значення для вирішення спору, правильно застосовані норми матеріального права та дотримано вимоги процесуального права. Підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого рішення Господарського суду Харківської області у справі №922/521/24 апеляційним господарським судом не встановлено.

З огляду на те, що апеляційний господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги витрати заявника апеляційної скарги у вигляді судового збору, сплаченого за звернення з апеляційною скаргою, покладаються на апелянта відповідно до статті 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 129, 269, п. 1 ч. 1 статті 275, ст. ст. 276, 282-284 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Пасс" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Харківської області від 23.04.2024 у справі №922/521/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок та строки оскарження постанови апеляційного господарського суду передбачені статтями 286-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 24.07.2024

Головуючий суддя І.А. Шутенко

Суддя Н.В. Гребенюк

Суддя М.М. Слободін