ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" липня 2024 р. Справа№ 910/24550/13

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Поліщука В.Ю.

суддів: Кропивної Л.В.

Андрієнка В.В.

секретар судового засідання: Новик В.М.,

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України»,

на рішення Господарського суду міста Києва від 13.03.2024 року,

у справі № 910/24550/13 (суддя Івченко А.М.),

за заявою Публічного акціонерного товариства «Київський ювелірний завод»,

до відповідачів:

1.Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсальне будівництво»,

2. Товариства з обмеженою відповідальністю «Аспект Профі»,

3. Товариства з обмеженою відповідальністю «Смарткомм»,

4. Товариства з обмеженою відповідальністю «Венкер»,

5. Товариства з обмеженою відповідальністю «Авітобуд»,

6. Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнестерра»,

7. Громадянина Соціалістичної Республіки В`єтнам ОСОБА_6,

8. Громадянина Соціалістичної Республіки В`єтнам ОСОБА_7,

9. Громадянина Соціалістичної Республіки В`єтнам ОСОБА_8,

10. Громадянки України ОСОБА_1 ,

11. Громадянина України ОСОБА_2 ,

12. Громадянки України ОСОБА_3 ,

13. Громадянки України ОСОБА_4 ,

14. Громадянина України ОСОБА_5 ,

за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія-Фінсервіс» (правонаступник Акціонерного товариства «Сбербанк»),

про витребування майна із чужого незаконного володіння та визнання права власності,

в межах справи № 910/24550/13,

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фаст Вотер СТ»,

до Публічного акціонерного товариства «Київський ювелірний завод»,

про банкрутство,

за участю представників:

від АТ «Державний експортно-імпортний банк України» - Іванченко О.В. (адвокат),

від арбітражного керуючого Фоменка А.В. - Святюк С.П. (адвокат),

від ТзОВ «Компанія-Фінсервіс» - Ігнатенко О.О. (адвокат),

від ПАТ «Київський ювелірний завод» - не з`явився, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 13.03.2024 року у справі № 910/24550/13 у задоволенні Заяви ПАТ «Київський ювелірний завод» про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності в межах справи № 910/24550/13 відмовлено повністю.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, АТ «Державний експортно-імпортний банк України» звернулось до Північного апеляційного господарського суду, з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 13.03.2024 року у справі № 910/24550/13 повністю, прийняти нове рішення, яким - Заяву ПАТ «Київський ювелірний завод» про витребування майна із чужого незалежного володіння та визнання права власності в межах справи № 910/24550/13 задовольнити, здійснити розподіл судового збору за розгляд апеляційної скарги АТ «Державний експортно-імпортний банк України».

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.04.2024 року, апеляційну скаргу АТ «Укрексімбанк» передано колегії суддів у складі: головуючий суддя Поліщук В.Ю. (судя-доповідач), судді Вовк І.В., Кропивна Л.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.04.2024 року витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/24550/13.

09.05.2024 року до Північного апеляційного господарського суду разом з супровідним листом № 910/24550/13/2611/24 від 07.05.2024 року надійшли матеріали справи № 910/24550/13 у 12-ти томах.

У зв`язку із перебуванням судді Вовка І.В., який входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, на лікарняному з 10.05.2024 року, розпорядженням Північного апеляційного господарського суду від 16.05.2024 року № 09.1-08/1883/24 було здійснено автоматизований розподіл судової справи № 910/24550/13.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, апеляційну скаргу АТ «Державний експортно-імпортний банк України» передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Поліщук В.Ю. (суддя-доповідач), судді Кропивна Л.В., Андрієнко В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.05.2024 року апеляційну скаргу АТ «Державний експортно-імпортний банк України» на рішення Господарського суду міста Києва від 13.03.2024 року прийнято до провадження у складі колегії суддів: головуючого судді Поліщука В.Ю. (судя-доповідач), судді Кропивна Л.В., Андрієнко В.В. Розгляд апеляційної скарги було призначено на 11.06.2024 року.

Під час апеляційного розгляду справи до Північного апеляційного господарського суду надійшли:

1) Пояснення ліквідатора ПАТ «Київський ювелірний завод» від 07.06.2024 року щодо апеляційної скарги АТ «Державний експортно-імпортний банк України»;

2) Письмові пояснення ТзОВ «Компанія-Фінсервіс» від 11.06.2024 року стосовно поданої апеляційної скарги АТ «Державний експортно-імпортний банк України»;

3) Пояснення ТзОВ «Фаст Вотер СТ» щодо апеляційної скарги АТ «Державний експортно-імпортний банк України» (вх. № 09.1-13/5412/24 від 11.06.2024 року);

4) Письмові пояснення ТзОВ «Компанія-Фінсервіс» від 21.06.2024 року стосовно поданої апеляційної скарги АТ «Державний експортно-імпортний банк України».

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.06.2024 року оголошено перерву в судовому засіданні до 22.07.2024 року.

В судових засіданнях апеляційної інстанції представник АТ «Державний експортно-імпортний банк України» апеляційну скаргу підтримав, обґрунтовуючи доводами, наведеними у апеляційній скарзі, просив апеляційний господарський суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва, прийняти нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Представник арбітражного керуючого, під час розгляду апеляційної скарги, проти апеляційної скарги заперечив, просив апеляційний господарський суд залишити судове рішення першої інстанції в силі, вважає спірне рішення законним та обґрунтованим, а апеляційну скаргу такою, що задоволенню не підлягає.

Представник ТзОВ «Компанія-Фінсервіс» в судових засіданнях апеляційної інстанції просив апеляційний господарський суд залишити рішення суду першої інстанції в силі, в задоволенні вимог апеляційної скарги відмовити.

Інші учасники апеляційного провадження явку уповноважених представників в судове засідання апеляційного господарського суду не забезпечили, про причини неявки апеляційний господарський суд не повідомлено.

Обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши наявні матеріали справи, колегія суддів апеляційного господарського суду встановила наступне.

На розгляді Господарського суду міста Києва перебуває справа № 910/24550/13 за заявою ТзОВ «Фаст Вотер СТ» про банкрутство ПАТ «Київський ювелірний завод».

15.11.2019 року до Господарського суду міста Києва надійшла Заява ПАТ «Київський ювелірний завод» в особі ліквідатора Баскакова Олександра Віталійовича до ТзОВ «Універсальне будівництво», ТзОВ «Аспект Профі», ТзОВ «Смарткомм», ТзОВ «Венкер», ТзОВ «Авітобуд», ТзОВ «Бізнестерра», ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про витребування майна із чужого незаконного володіння та визнання права власності.

Позивач просив суд витребувати із чужого незаконного володіння:

- ТзОВ «Універсальне будівництво» нежитлові приміщення готельно-ділового комплексу, розташовані адресою: м. Київ, вулиця Велика Житомирська, будинок 20, приміщення 82 РНОНМ: 000;

- ТзОВ «Аспект-Профі» нежитлові приміщення готельно-ділового комплексу, розташовані за адресою: м. Київ, вулиця Велика Житомирська, будинок 20, приміщення 83, 84, РНОНМ: 000;

- ТзОВ «Смарткомм» нежитловий будинок - виробничий корпус з вбудованими побутовими приміщеннями (літера Б), розташований за адресою: м. Київ, вул. Голосіївська, 17, РНОНМ: 000;

- ТзОВ «Венкер» нежитлове приміщення - магазин (в літері А), яке складається з нежилого приміщення 1-го поверху № 88, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Голосіївська, 19, РНОНМ: 00;

- ТзОВ «Венкер» нежитлові приміщення з №1 по №5 (групи приміщень № 48а), з №1 по №20 (групи приміщень № 48в), що знаходяться за адресою: АДРЕСА_6, РНОНМ: 000;

- ОСОБА_11 нежитлові приміщення 1 по № 17 (групи приміщень д 48г), що знаходяться за адресою: АДРЕСА_6, РНОНМ: 000;

- ТзОВ «Авітобуд» нежитлові приміщення з №1 по №16 (групи приміщень № 21), № 20, з №1 по №34, №36 (групи приміщень № 1), №1 (групи приміщень № 4), № 1 (групи приміщень. 5), №1 (групи приміщень № 6), з №20 (групи приміщень № 7), №№ 1, 2, 3 (групи приміще №8), з №1 по №6, №9, з №14 по №39, №№42, 45, 47 (групи приміщень № 9), з №1 по №25 (групи приміщень №10), з №1 по №5 (групи приміщень №11), з №1 по №5, з №7 по №43, №№ 46,48 (групи приміщень №12), №№ 1, 2, 3, 5, 6, з №10 по №20, з №23 по №27 (групи приміщень №13), з №1 по №5 (групи приміщень №14), №№1, 2, з №7 по №9, з №11 по №13, з №15 по №17, з №67 по №74 (групи приміщень №15), з №1 по №20 (групи приміщень №16), з №1 по №3 (групи приміщень №17), з №1 по № 8 (групи приміщень №18), №1, 2 (групи приміщень № 19), що загалом становить 17 154,50 кв. м. і складає 754/1000 частини нежилих приміщень (в літ. 111А), розташовані за адресою: м. Київ, вул. Бориспільська, 9, РНОНМ: 000;

- ТзОВ «Авітобуд» нежитлові приміщення - корпус 113 (літ. 113), розташований за адресою: м. Київ, вул. Бориспільска, 9, корпус 113, РНОНМ: 000;

- ТзОВ «Бізнестерра» нежитловий будинок - будівлю заводу «літера А», розташованого за адресою: м. Київ, вул. Голосіївська, 17, РНОНМ: 0;

- ТзОВ «Аспект-Профі» машиномісце № 77 (літ. А) в автопаркінгу, розташоване за адресою: м. Київ, вул. Велика Житомирська, 20, гараж 77, РНОНМ: 00;

- ТзОВ «Аспект-Профі» машиномісце № 78 (літ. А) в автопаркінгу, розташоване за адресою: м. Київ, вул. Велика Житомирська, 20, гараж 78, РНОНМ: 00;

- ОСОБА_10 , нерухоме майно, а саме: 1/2 вбудованих приміщень 2-го поверху, розташованих за адресою: АДРЕСА_3, РНОНМ: 101;

- ОСОБА_9 1/2 вбудованих приміщень 2-го поверху, розташованих за адресою: АДРЕСА_3, РНОНМ: 101;

- ОСОБА_3 нежитлові приміщення, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , РНОНМ:101;

- ТзОВ «Венкер» приміщення магазину ювелірних виробів, розташованого за адресою: м. Рівне, вулиця Соборна, будинок 19/21, РНОНМ: 01;

- ТзОВ «Венкер» нежитлові приміщення 1-го поверху № 56- 1, 56-2, 56-3 ,56-За, 4, 5, 5а в літ. «А- 7», розташовані за адресою: м. Харків, проспект Московський, буд. 90-А, РНОНМ: 01;

- ОСОБА_6 1/3 частина нежитлового приміщення № 1,2,11- 16 в літ. "А", розташованого за адресою: АДРЕСА_4, РНОНМ: 01;

- ОСОБА_7 1/3 частина нежитлового приміщення № 1,2,11- 16 в літ. "А", розташованого за адресою: АДРЕСА_5, РНОНМ: 01;

- ОСОБА_8 1/3 частина нежилового приміщення № 1,2,11- 16 в літ. "А", розташованого за адресою: АДРЕСА_4, РНОНМ: 01;

- ТзОВ «Венкер» салон-магазин, розташований за адресою: м. Херсон, площа Свободи, 5, РНОНМ: 01;

- ТзОВ «Аспект-Профі» нежитлові приміщення дванадцятого поверху №№1, 2 (групи приміщень №81), I, II, III, VI (в літ. А), розташовані за адресою: м. Київ, вул. Велика Житомирська, 20, РНОНМ: 00;

- ТзОВ «Венкер» нежитлове приміщення №1-2, розташоване за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, 33/35, РНОНМ: 00;

- ОСОБА_4 приміщення філіалу-магазину в м. Херсоні (квартира), розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , РНОНМ: 101.

Крім цього, позивач просив визнати його право власності на вказане вище нерухоме майно.

Позовна заява обґрунтована тим, що результати аукціонів з продажу майна ПАТ «Київський ювелірний завод», які відбулися 13.01.2017 року в межах ліквідаційної процедури у справі про банкрутство № 910/24550/13, визнано недійсними ухвалами Господарського суду міста Києва від 13.03.2019 року та від 20.03.2019 року у справі № 910/24550/13.

13.01.2017 року відбувся повторний аукціон з продажу майна ПАТ «Київський ювелірний завод», було реалізовано наступне майно:

1. Товарно-матеріальні цінності, що перебувають на балансі ПАТ «Київський ювелірний завод», у кількості 571 найменування, 6 029 одиниць;

2. Товарно-матеріальні цінності, що перебувають на балансі ПАТ «Київський ювелірний завод», у кількості 2 042 найменувань, 10 278 одиниць;

3. Цінні папери (акції), що перебувають на балансі ПАТ «Київський ювелірний завод»;

4. Майно: будівлі, споруди, виробниче і побутове обладнання, меблі, оргтехніка, товарна продукція та інше майно, цінні папери, дебіторська заборгованість та нематеріальні активи, що перебувають на балансі ПАТ «Київський ювелірний завод».

Переможцем зазначених торгів було визнано ТзОВ «Еталон-Консалтінг», що підтверджується: Протоколом №1 проведення відкритих публічних торгів (аукціону) від 13.01.2017 року, Протоколом №2 проведення відкритих публічних торгів (аукціону) від 13.01.2017 року, Протоколом проведення відкритих публічних торгів (аукціону) від 13.01.2017 року, Протоколом проведення відкритих публічних торгів (аукціону) від 13.01.2017 року.

На підставі вказаних вище Протоколів проведення відкритих публічних торгів (аукціону), з переможцем аукціону - ТзОВ «Еталон-Консалтіг» було укладено відповідні Договори купівлі-продажу майна та оформлено право власності.

Результати цього аукціону оскаржено забезпеченими кредиторами боржника - АТ «Сбербанк» та АТ «Державний експортно-імпортний банк» у судовому порядку.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.03.2019 року у справі № 910/24550/13, яка залишена без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 17.07.2019 року та Постановою Верховного Суду від 08.11.2019 року, Заяву АТ «Сбербанк» про визнання недійсним результатів повторного аукціону з продажу майна ПАТ «Київський ювелірний завод» задоволено, визнано недійсним результат повторного аукціону з продажу майна ПАТ «Київський ювелірний завод» частинами, який відбувся 13.01.2017 року, визнано недійсними результати аукціону з продажу майна ПАТ «Київський ювелірний завод» частинами (у відповідності з публікацією № 38373).

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 20.03.2019 року, яка залишена без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 11.11.2019 року, Заяву АТ «Державний експортно-імпортний банк» про визнання результатів аукціонів з продажу майна ПАТ «Київський ювелірний завод» недійсними задоволено у повному обсязі, визнано недійсними результати проведеного 13.01.2017 року Міжнаціональною Універсальною Товарно-Сировинною Біржею «Епсілон» аукціону з продажу майна ПАТ «Київський ювелірний завод» відповідно до інформаційного повідомлення Міжнаціональної Універсальної Товарно-Сировинної Біржі «Епсілон» від 13.01.2017 року № 13/01-1 про результати проведення повторного аукціону з продажу майна ПАТ «Київський ювелірний завод» частинами, якими було реалізовано майно ПАТ «Київський ювелірний завод», яке передане у заставу/іпотеку АТ «Державний експортно-імпортний банк», визнано недійсними результати проведеного 13.01.2017 року Міжнаціональною Універсальною Товарно-Сировинною Біржею «Епсілон» аукціону з продажу майна ПАТ «Київський ювелірний завод», відповідно до інформаційного повідомлення Міжнаціональної Універсальної Товарно-Сировинної Біржі «Епсілон» від 13.01.2017 року № 13/01-2, про результати проведення повторного аукціону з продажу майна ПАТ «Київський ювелірний завод» частинами, якими було реалізовано майно ПАТ «Київський ювелірний завод», яке передано у заставу/іпотеку АТ «Державний експортно-імпортний банк»; визнано недійсним договір купівлі-продажу майна, укладений за результатами проведення Міжнаціональною Універсальною Товарно-Сировинною Біржею «Епсілон» 13.01.2017 року аукціону з продажу майна ПАТ «Київський ювелірний завод», відповідно до інформаційного повідомлення Міжнаціональної Універсальної Товарно-Сировинної Біржі «Епсілон» від 13.01.2017 року № 13/01-1 про результати проведення повторного аукціону з продажу майна ПАТ «Київський ювелірний завод» частинами, якими було реалізовано майно ПАТ «Київський ювелірний завод», яке передано у заставу/іпотеку АТ «Державний експортно-імпортний банк», визнано недійсним договір купівлі-продажу майна, укладений за результатами проведення Міжнаціональною Універсальною Товарно-Сировинною Біржею «Епсілон» 13.01.2017 року аукціону з продажу майна ПАТ «Київський ювелірний завод», відповідно до інформаційного повідомлення Міжнаціональної Універсальної Товарно-Сировинної Біржі «Епсілон» від 13.01.2017 року № 13/01-2 про результати проведення повторного аукціону з продажу майна ПАТ «Київський ювелірний завод» частинами.

Позивач зазначає, що, оскільки, у судовому порядку визнано недійсним аукціон з продажу майна ПАТ «Київський ювелірний завод» та його результати, зазначене майно підлягає поверненню боржнику.

Господарським судом першої інстанції у задоволенні заяви ПАТ «Київський ювелірний завод» про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності в межах справи № 910/24550/13 відмовлено повністю.

22.04.2024 року, АТ «Державний експортно-імпортний банк України» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 13.03.2024 року у справі № 910/24550/13 повністю, прийняти нове судове рішення, яким задовольнити Заяву ПАТ «Київський ювелірний завод» про витребування майна із чужого незалежного володіння та визнання права власності в межах справи № 910/24550/13, здійснити розподіл судового збору за розгляд апеляційної скарги АТ «Державний експортно-імпортний банк».

Апеляційна скарга мотивована тим, що місцевим господарським судом порушено:

- приписи п. 5 ч. 1 ст. 227, п. 4 ч. 1 ст. 229 ГПК України, щодо незупинення провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку господарського судочинства, до набраня законної сили судовим рішення в іншій справі;

- приписи ст. 129-1 Конституції України, ст.ст. 2, 326 ГПК України, щодо принципу обов`язковості виконання судового рішення, а саме, Господарським судом міста Києва не виконано вимоги постанови Північного апеляційного господарського суду від 04.12.2023 року в частині здійснення розподілу судового збору за розгляд апеляційної скарги АТ «Державний експортно-імпортний банк» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 01.10.2021 року за результатами розгляду справи по суті.

Колегія суддів апеляційного господарського суду вважає рішення господарського суду першої інстанції законним і обґрунтованим, а наявні у цьому рішенні підстави цілком і повністю відповідають відмові у задоволенні позовних вимог ПАТ «Київський ювелірний завод», враховуючи наступне.

В силу положень ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Ч. 1 ст. 316 ЦК України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

У відповідності до ч. 1 ст. 321 цього Кодексу, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

За приписами ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Згідно з ч. 1 ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Як вірно встановлено господарським судом першої інстанції, позовна заява обґрунтована ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.03.2019 року у справі № 910/24550/13, а також ухвалою Господарського суду м. Києва від 13.03.2019 року, у справі № 910/24550/13 про визнання результатів аукціону та укладених договорів купівлі-продажу недійсними.

Проте, згідно з Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 910/24550/13 постановлено:

«1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАСТ ВОТЕР СТ» в частині оскарження постанови Північного апеляційного господарського суду від 11.11.2019 та ухвали Господарського суду м. Києва від 20.03.2019 у справі № 910/24550/13 задовольнити частково.

2. Касаційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Еталон-КОНСАЛТІНГ» та ліквідатора Публічного акціонерного товариства "Київський ювелірний завод" арбітражного керуючого Фоменко А.В. на постанову Північного апеляційного господарського суду від 11.11.2019 та ухвалу Господарського суду м. Києва від 20.03.2019 у справі № 910/24550/13 задовольнити.

3. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 11.11.2019 та ухвалу Господарського суду м. Києва від 20.03.2019 у справі № 910/24550/13 скасувати.

4. Справу № 910/24550/13 в скасованій частині направити на новий розгляд до Господарського суду м. Києва.».

Єдиною підставою для прийняття вказаних вище судових рішень про визнання недійсними результатів аукціону та договорів купівлі-продажу стало те, що постановою Київського апеляційного господарського суду від 22.02.2017 року у справі № 910/24550/13 скасовано ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.11.2016 року, якою надано дозвіл на реалізацію заставного майна банкрута у спосіб визначений рішенням комітету кредиторів ПАТ «Київський ювелірний завод» від 18.10.2016 року в розрізі чотирьох лотів у відповідності до висновків незалежної оцінки майнових активів.

Водночас, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.11.2019 року у справі № 910/24550/13 відкрито провадження за заявою ТзОВ «Фаст Вотер СТ» про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного господарського суду від 22.02.2017 року у справі № 910/24550/13.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 23.02.2021 року Заяву ТзОВ «Фаст Вотер СТ» про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного господарського суду від 22.02.2017 року задоволено, постанову Київського апеляційного господарського суду від 22.02.2017 року у справі № 910/24550/13 скасовано, прийнято нове судове рішення, яким апеляційні скарги ТзОВ «Компанія-Фінсервіс» (правонаступник АТ «Сбербанк») та АТ «Державний експортно-імпортний банк України» залишено без задоволення, ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.11.2016 року у справі № 910/24550/13, якою задоволено клопотання ліквідатора ПАТ «Київський ювелірний завод» та надано дозвіл на реалізацію заставного майна банкрута у спосіб, визначений рішенням комітету кредиторів ПАТ «Київський ювелірний завод» від 18.10.2016 року в розрізі чотирьох лотів у відповідності до висновків незалежної оцінки майнових активів, залишено без змін, ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.11.2016 року у справі № 910/24550/13, якою відмовлено АТ «Сбербанк» в задоволенні клопотання про призначення незалежної (грошової) оцінки майна банкрута, відмовлено АТ «Державний експортно-імпортний банк України» у задоволенні клопотання про призначення судової експертизи у справі з поставленням на її вирішення питання визначення ринкової вартості майна боржника, переданого на реалізацію, залишено без змін.

Згідно з висновками судової колегії Північного апеляційного господарського суду, наведеними у мотивувальній частині вказаної Постанови від 23.02.2021 року, на дату проведення аукціону від 13.01.2017 року, ринкова вартість майна банкрута була навіть нижчою, ніж встановлена у Звітах про незалежну оцінку майна, тобто доводи заставних кредиторів про заниження вартості майна ліквідатором не відповідають дійсним обставинам, а також заявником доведена відповідність початкової вартості майна ПАТ «Київський ювелірний завод» його ринковій вартості на час його реалізації та, відповідно, вірність (не заниження) вартості майна, визначеної у відповідних Звітах про незалежну оцінку майна, що містяться в матеріалах справи.

23.06.2021 року Господарським судом міста Києва було прийнято ухвалу, якою: Заяву ТзОВ «Фаст Вотер СТ» про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Господарського суду міста Києва від 13.03.2019 року у справі № 910/24550/13 задоволено повністю, скасовано ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.03.2019 року у справі № 910/24550/13. Прийнято нове судове рішення, яким: відмовлено у задоволенні позовної заяви АТ «Сбербанк» у справі № 910/24550/13 про визнання недійсним результатів повторного аукціону з продажу майна ПАТ «Київський ювелірний завод» частинами, який відбувся 13.01.2017 року та скасування результатів аукціону.

Враховуючи наведене, у судовому порядку скасовано ухвалу про визнання недійсним результатів повторного аукціону з продажу майна ПАТ «Київський ювелірний завод» частинами, який відбувся 13.01.2017 року та скасування результатів аукціону.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 14.12.2021 року у справі № 910/24550/13 апеляційну скаргу АТ «Державний експортно-імпортний банк України» залишено без задоволення, ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.06.2021 року у справі № 910/24550/13 залишено без змін.

Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.05.2023 року у справі № 910/24550/13 касаційну скаргу АТ «Державний експортно-імпортний банк України» залишено без задоволення, постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.12.2021 року та ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.06.2021 року у справі № 910/24550/13 залишено без змін.

Таким чином, господарський суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовної заяви про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності.

Разом з цим, у постанові Північного апеляційного господарського суду від 04.12.2023 року у справі № 910/24550/13 зазначено, зокрема, що ч. 3 ст. 61 КУзПБ встановлює, що за рахунок коштів, отриманих від реалізації майна, що є предметом забезпечення, відшкодовуються витрати, пов`язані з утриманням та збереженням такого майна, сплачується винагорода оператора електронного майданчика. Склад та розмір таких витрат підлягають погодженню в порядку, визначеному цим Кодексом. Кошти, що залишилися після здійснення зазначених виплат, використовуються виключно для задоволення вимог кредиторів за зобов`язаннями, які забезпечує таке майно.

Ч. 6 ст. 64 КУзПБ визначено, що погашення вимог забезпечених кредиторів за рахунок майна банкрута, що є предметом забезпечення, здійснюється в порядку, передбаченому цим Кодексом, позачергово.

Виходячи із матеріалів справи, після проведення аукціонів з продажу майна банкрута, що відбулися 13.01.2017 року, усі кошти, одержані від продажу заставного майна, були у повному обсязі спрямовані виключно на погашення вимог забезпечених кредиторів, зокрема АТ «Державний експортно-імпортний банк України» одержав у повному обсязі усі кошти, виручені від продажу рухомого і нерухомого майна, яке перебувало у заставі у вказаного банку. Так, на рахунок вказаного забезпеченого кредитора було перераховано грошові кошти на загальну суму 24 644 155 грн 02 коп., що було здійснено у відповідності з вимогами чинного законодавства. Тобто, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що права чи інтереси забезпеченого кредитора порушено не було.

Враховуючи обставини справи, господарський суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що подана позовна заява про витребування майна із чужого незаконного володіння та визнання права власності є такою, що подана без наявності на те правових підстав, наслідком задоволення якої стало б протиправне позбавлення права власності інших осіб - законних і добросовісних власників нерухомого майна, чим будуть завдані великі, несправедливі та нічим необґрунтовані збитки.

Зважаючи на судові рішення, прийняті в межах справи про банкрутство, господарський суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що позов є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, оскільки, відповідачами виступають законні власники майна, які придбали вказане майно у законного переможця на дійсному та законно проведеному аукціоні, який (переможець аукціону) придбане майно прийняв та оплатив, як було передбачено умовами аукціону.

Щодо доводів АТ «Державний експортно-імпортний банк України» стосовно незупинення у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку господарського судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі, господарський суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до п. 5) ч. 1 ст. 227 ГПК України, суд зобов`язаний зупинити проваження у справі у випадках, зокрема, об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

На думку скаржника, провадження у цій справі слід було зупинити до набрання законної сили судовим рішенням за результатами розгляду Заяви АТ «Державний експорно-імпортний банк України» про визнання результатів аукціонів з продажу майна недійсними в межах справи № 910/24550/13 про банкрутство ПАТ «Київський ювелірний завод», оскільки, Постановою Верховного Суду від 05.07.2023 року у справі № 910/24550/13 скасовано постанову Північного апеляційного господарського суду від 16.02.2023 року та рішення Господарського суду міста Києва від 14.07.2022 року у справі № 910/24550/13, а цю справу в скасованій частині передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Крім того, на переконання скаржника існує об?єктивна неможливість розгляду цієї справи (про витребування майна із чужого незаконного володіння та визнання права власності) до вирішення іншої справи (про визнання результатів аукціонів з продажу майна недійсними), що розглядається в порядку господарського судочинства.

Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що на час прийняття оскаржуваного рішення Господарського суду міста Києва від 13.03.2024 року у справі № 910/24550/13 були та досі залишаються чинними і не скасованими (такими, що набрали законної сили) наступні судові рішення:

1) Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 19.02.2020 року у справі № 910/24550/13, якою: касаційну скаргу ТзОВ «Фаст Вотер СТ» в частині оскарження постанови Північного апеляційного господарського суду від 11.11.2019 року та ухвали Господарського суду міста Києва від 20.03.2019 року у справі № 910/24550/13 задоволено частково; касаційні скарги ТзОВ «Еталон-КОНСАЛТІНГ» та ліквідатора ПАТ «Еталон-КОНСАЛТІНГ» та ліквідатора ПАТ «Київський ювелірний завод» арбітражного керуючого Фоменка А.В. на постанову Північного апеляційного господарського суду від 11.11.2019 року та ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.03.2019 року у справі № 910/24550/13 задоволено; постанову Північного апеляційного господарського суду від 11.11.2019 року та ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.03.2019 року у справі № 910/24550/13 скасовано; справу № 910/24550/13 в скасованій частині направлено на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Тобто, судові рішення, на які, зокрема, посилався як на підставу своїх позовних вимог арбітражний керуючий Баскаков О.В. (при поданні позову про витребування майна із чужого незаконного володіння та визнання права власності), були скасовані судом касаційної інстанції.

2) Постанова Північного апеляційного господарського суду від 23.02.2021 року у справі № 910/24550/13, якою: Заяву ТзОВ «Фаст Вотер СТ» про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного господарського суду від 22.02.2017 року задоволено; Постанову Київського апеляційного господарського суду від 22.02.2017 у справі № 910/24550/13 скасовано; прийнято нове судове рішення, яким апеляційні скарги ТзОВ «Компанія-Фінсервіс» та АТ «Державний експортно-імпортний банк України» залишено без задоволення; ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.11.2016 року у справі № 910/24550/13, якою задоволено клопотання ліквідатора ПАТ «Київський ювелірний завод» та надано дозвіл на реалізацію заставного майна банкрута у спосіб, визначений рішенням комітету кредиторів ПАТ «Київський ювелірний завод» від 18.10.2016 року в розрізі чотирьох лотів у відповідності до висновків незалежної оцінки майнових активів, залишено без змін; ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.11.2016 року у справі № 910/24550/13, якою відмовлено АТ «СБЕРБАНК» в задоволенні клопотання про призначення незалежної (грошової) оцінки майна банкрута, відмовлено АТ «Державний експортно-імпортний банк України» у задоволенніклопотання про призначення судової експертизи у справі з поставленням на її вирішення питання визначення ринкової вартості майна боржника, переданого на реалізацію, залишено без змін.

Згідно з висновками судової колегії Північного апеляційного господарського суду, викладеними у мотивувальній частині вказаної Постанови від 23.02.2021 року, на дату проведення аукціону від 13.01.2017 року ринкова вартість майна банкрута була навіть нижчою, ніж встановлена у Звітах про незалежну оцінку майна, тобто доводи заставних кредиторів про заниження вартості майна ліквідатором не відповідають дійсним обставинам, крім того, заявником доведена відповідність початкової вартості майна ПАТ «Київський ювелірний завод» його ринковій вартості на час його реалізації та, відповідно, вірність (не заниження) вартості майна, визначеної у відповідних Звітах про незалежну оцінку майна, що містяться в матеріалах справи.

Тобто, вказаною вище Постановою було встановлено відсутність підстав для визнання результатів аукціону продажу майна банкрута від 13.01.2017 року та договорів купівлі-продажу недійсними, а, отже, і відсутність підстав для задоволення поданої арбітражним керуючим Баскаковим О.В. Заяви про витребування майна із чужого незаконного володіння та визнання права власності.

3) Ухвала Господарського суду міста Києва від 23.06.2021 року у справі № 910/24550/13, якою: Заяву ТзОВ «Фаст Вотер СТ» про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Господарського суду міста Києва від 13.03.2019 року у справі № 910/24550/13 задоволено повністю; скасовано ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.03.2019 року у справі № 910/24550/13; прийнято нове судове рішення, яким відмовлено у задоволенні позовної заяви АТ «Сбербанк» у справі № 910/24550/13 про визнання недійсним результатів повторного аукціону з продажу майна ПАТ «Київський ювелірний завод» частинами, який відбувся 13.01.2017 року та скасування результатів аукціону.

Таким чином, у судовому порядку скасована ухвала про визнання недійсним результатів повторного аукціону з продажу майна ПАТ «Київський ювелірний завод» частинами, який відбувся 13.01.2017 року та скасування результатів аукціону.??

Враховуючи наведене, господарський суд апеляційної інстанції зазначає, що обставини, встановлені у наведених судових рішеннях, не підлягають повторному доказуванню при розгляді іншої справи, є доведеними, а тому Господарський суд міста Києва, враховуючи наявність у матеріалах справи достатньої кількості належних та допустимих доказів, не міг посилатися на об?єктивну неможливість розгляду цієї справи та, відповідно, не мав обов?язку зупиняти провадження у справі.

Разом з цим, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що постановою Північного апеляцінйого господарського суду від 04.07.2024 року у справі № 910/24550/13 апеляційну скаргу АТ «Державний експортно-імпортний банк України» на рішення Господарського суду м. Києва від 10.04.2024 року у справі № 910/24550/13 залишено без задоволення, рішення Господарського суду м. Києва від 10.04.2024 року у справі № 910/24550/13 змінено, а саме доповнено мотивувальну частину рішення Господарського суду міста Києва від 10.04.2024 року у справі № 910/24550/13 в редакції прийнятої постанови.

Щодо доводів АТ «Державний експорно-імпортний банк України» стосовно порушення принципу обов`язковості виконаня судового рішення, господарський суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

На думку скаржника, Господарським судом міста Києва при винесенні оскаржуваного рішення не виконано вимоги постанови Північного апеляційного господарського суду від 04.12.2023 року в частині здійснення розподілу судового збору за розгляд апеляційної скарги АТ «Державний експорно-імпортний банк України» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.10.2021 року за результатами розгляду справи по суті.

Оскаржуваним рішенням Господарський суд міста Києва, як вважає скаржник, порушено права АТ «Державний експорно-імпортний банк України» на відшкодування судових витрат, а саме п. 12) ч. 3 ст. 2 ГПК України.

Таким чином, на переконання скаржника, Господарським судом міста Києва не виконано вимоги постанови Північного апеляційного господарського суду від 04.12.2023 року, чим порушено вимоги ст. 129-1 Конституції України, ст.ст. 2, 7, 326 ГПК України щодо принципу обов?язковості виконання судового рішення.

Колегія суддів господарського суду апеляційної інстанції зазначає, що ця підстава не є достатньою та обгрунтованою для апеляційного оскарження та скасування оскаржуваного рішення, з огляду на наступне.

Згідно з ст. 244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної пішативи ухвалити додаткове рішення, якщо: ???стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; ???суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; судом не вирішено питання про судові витрати.

???Заяву про прийняття додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що прийняв рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

???У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином. повідомлені про дату, час та місце судового зазідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Враховуючи наведене, законодавець цілком однозначно врегулював процедуру вирішення питання розподілу судових витрат, якщо з якихось причин суд, який прийняв рішення, не вирішив питання про судові витрати у такому рішенні.

Водночас, на переконання колегії суддів апеляційної інстанції, скаржнику для вирішення питання про розподіл судових витрат цілком достатньо подати до Господарського суду міста Києва заяву про прийняття додаткового рішення, а відсутність у оскаржуваному рішенні згадки про розподіл судових витрат не є підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Приписами ч. 1 ст. 73 ГПК України унормовано, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при пийнятті судового рішення.

Зі змісту ст. 77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Ст. 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Ч.ч. 1,2,3 ст. 13 ГПК України передбачено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п. 87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Салов проти України» від 06.09.2005 року).

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суду апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що зробив Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006 року). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У цій справі апеляційний суд дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи апеляційної скарги не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції.

Враховуючи наведене, апеляційний господарський суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення першої інстанції - без змін як такого, що прийняте з додержанням норм матеріального та процесуального права.

У зв`язку з тим, що суд відмовляє у задоволенні апеляційної скарги та залишає без змін раніше прийняте судове рішення, на скаржника покладаються витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у господарському суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 129,253-255,269,275,277,281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу АТ «Державний експортно-імпортний банк України» на рішення Господарського суду міста Києва від 13.03.2024 року у справі № 910/24550/13 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 13.03.2024 року у справі № 910/24550/13 залишити без змін.

3. Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покласти на скаржника.

4. Справу № 910/24550/13 повернути до Господарського суду міста Києва.

Повний текст складено та підписано 29.07.2024 року.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок касаційного оскарження передбачено ст.ст. 287-289 ГПК України та ст. 9 КУзПБ.

Головуючий суддя В.Ю. Поліщук

Судді Л.В. Кропивна

В.В. Андрієнко