ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" червня 2024 р. м. Київ Справа № 911/3683/23

Розглянувши матеріали справи за позовом Акціонерного товариства «Укртрансгаз»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпрошина»

прo стягнення 523 325,12 грн.

Суддя Кошик А.Ю.

При секретарі судового засідання Фроль В.В.

За участю представників:

позивача: Шатохін М.С.

відповідача: Пухальська І.С.

Обставини справи:

Господарським судом Київської області розглядається справа за позовом Акціонерного товариства «Укртрансгаз» (надалі позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпрошина» (надалі відповідач) прo стягнення 523 325,12 грн.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 12.12.2023 року відкрито провадження у справі № 911/3683/23 за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 18.01.2024 року.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 18.01.2024 року підготовче засідання перенесено на 08.02.2024 року.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 08.02.2024 року підготовче засідання відкладено на 07.03.2024 року.

У підготовчому засіданні 07.03.2024 року оголошено перерву на 28.03.2024 року.

До канцелярії Господарського суду Київської області 07.03.2024 року відповідачем подано пояснення б/н б/д.

До канцелярії Господарського суду Київської області 25.03.2024 року від відповідача надійшла заява б/н від 25.03.2024 року про долучення доказів.

До канцелярії Господарського суду Київської області 27.03.2024 року від позивача надійшли заперечення на пояснення відповідача б/н від 27.03.2024 року.

У підготовчому засіданні 28.03.2024 року оголошено перерву на 09.04.2024 року.

До канцелярії Господарського суду Київської області 05.04.2024 року від позивача надійшли додаткові пояснення б/н від 05.04.2024 року.

У підготовчому засіданні 09.04.2024 року представник позивача позовні вимоги підтримав, представник відповідача проти задоволення позову заперечував.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу, зокрема, про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Враховуючи, що судом під час підготовчого судового засідання 09.04.2024 року вирішено питання, зазначені в ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України та вчинено усі необхідні дії, передбачені ст. 177 Господарського процесуального кодексу України, з метою забезпечення правильного, своєчасного та безперешкодного розгляду справи по суті, суд за результатами підготовчого засідання постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 09.04.2024 року закрито підготовче провадження у справі № 911/3683/23 та призначено справу до судового розгляду по суті на 25.04.2024 року.

У судовому засіданні 25.04.2024 року представник позивача позовні вимоги підтримав, представник відповідача у судове засідання не з`явився. Розгляд справи відкладався на 23.05.2024 року.

У судовому засіданні 23.05.2024 року оголошувалась перерва у розгляді справи на 13.06.2024 року.

У судовому засіданні 13.06.2024 року представник позивача позовні вимоги підтримав, представник відповідача проти позову заперечував.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення та постанови приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Відповідно до ч. 1 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України рішення суду проголошується у судовому засіданні, яким завершується розгляд справи, публічно, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд може проголосити лише вступну та резолютивну частини рішення.

У зв`язку з чим, в судовому засіданні 13.06.2024 року судом закінчено розгляд справи та за результатами оцінки поданих сторонами доказів, у нарадчій кімнаті, прийнято рішення.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з викладених у позові обставин, між Акціонерним товариством «Укртрансгаз» (АТ «Укртрансгаз»/Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дніпрошина» (ТОВ «Дніпрошина»/Постачальник) 01.06.2023 року було укладено Договір № про закупівлю товарів (матеріально-технічних ресурсів) (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору Постачальник зобов`язується у визначений цим Договором строк передати у власність Покупця «Шини для транспортних засобів великої та малої тонажності (Шини вантажні підвищеної прохідності)» ДК 021:2015-34350000-5 (далі - Товари), зазначені у специфікації, яка наведена в додатку №1 до цього Договору (далі - Специфікація), а Покупець зобов`язується прийняти і оплатити такі Товари.

Пунктом 1.2 Договору встановлено, що найменування (номенклатура, асортимент), кількість Товарів, одиниці виміру, ціна за одиницю, строк та місце поставки, інші вимоги до Товарів зазначаються у Специфікації.

Відповідно до п. 3.1. Договору ціна цього Договору становить 4 102 743,60 грн. (чотири мільйона вісімсот сорок тисяч сімсот сім гривень 60 копійок), в тому числі ПДВ (п. 3.1 Договору викладений в редакції Додаткової угоди №1 від 14.06.2023 року до Договору).

Згідно з п. 3.3 Договору ціна за одиницю на Товар наведена у Специфікації.

Цей Договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками Сторін і діє по « 31» грудня 2023 року, а в частині розрахунків - до їх повного виконання.

Відповідно до п. 2.1. та п. 2.2. Договору якість та комплектність Товарів повинні відповідати вимогам ГОСТ, ДСТУ, технічних умов, технічної або іншої документації, які зазначаються у Специфікації; якість Товарів не повинна бути нижчою від вимог щодо якості, встановлених чинним законодавством України та умовами Договору для таких видів Товарів.

Згідно з п. 5.1. Договору Постачальник зобов`язався передати Покупцю Товари в кількості, строки та в місці поставки відповідно до Специфікації.

Відповідно до п. п. 6.3.1., 6.3.2., 6.3.4., 6.3.5., 6.3.6. п. 6.3. Договору Постачальник зобов`язався:

- забезпечити поставку Товарів у строки, встановлені цим Договором;

- забезпечити поставку Товарів, якість яких відповідає умовам, установленим розділом 2 цього Договору;

- забезпечити за власний рахунок усунення претензій, що виникають у Покупця у зв`язку з нестачею, недоліками, невідповідністю вимогам по якості (комплектності), кількості Товарів;

- у разі поставки Товарів неналежної якості (комплектності) замінити такі Товари відповідною кількістю Товарів належної якості (комплектності);

- негайно письмово інформувати Покупця про ускладнення, які виникають в ході виконання своїх зобов`язань за цим Договором або про наявність обставин, що впливають на якість Товарів, строки поставки Товарів;

Відповідно до вищезазначених умов Договору та Специфікації, Постачальник зобов`язаний виконати поставку Товарів, які будуть відповідати вимогам якості та комплектності, протягом 120 календарних днів з дати укладення Договору, а отже поставка в повному обсязі Товарів з дотриманням умов щодо їх якості та комплектності, повинна бути здійснена Постачальником в строк до 29.09.2023 року (включно).

Однак, як зазначає позивач, відповідачем, як Постачальником, було дорущено порушення умов Договору щодо якості (комплектності) Товару.

Пунктом 5.7. Договору визначено, що приймання Покупцем Товарів за видатковою накладною не є підтвердженням належного виконання Постачальником його обов`язку з поставки Товарів за цим Договором та відсутності у Покупця претензій до Постачальника щодо якості та комплектності Товарів. Такі претензії можуть бути заявлені Покупцем Постачальнику у порядку, визначеному цим Договором та чинним законодавством України.

Відповідно до п. 5.8. Договору датою поставки Товарів за цим Договором є прийняття Покупцем Товарів за кількістю та якістю відповідно до п. 5.13. цього Договору та одночасна передача Постачальником Покупцю в повному обсязі товаросупровідних документів: 5.8.1. Видаткової накладної; 5.8.2. Оригіналу рахунку-фактури; 5.8.3. Товарно-транспортної накладної; 5.8.4. Оригіналу паспорту та/або сертифікату якості та/або іншого аналогічного документу на кожну одиницю (або партію) Товарів; 5.8.5. Документу про підтвердження гарантійних зобов`язань виробника на Товар (у разі відсутності такої інформації в паспорті якості та/або сертифікаті якості на Товар).

Пунктом 5.13 Договору визначено, що приймання Товарів за кількістю та якістю здійснюється за умови надання документів, вказаних у пункті 5.8. цього Договору. Постачальник здійснює передачу Товарів Покупцю на умовах цього Договору на підставі Акта приймання Товарів за кількістю та якістю, складеному в 3 (трьох) примірниках (2 примірника для Покупця, 1 примірник для Постачальника) щодо приймання Товарів, в якому зазначається: місце і дата складання Акта приймання Товарів за кількістю та якістю, реквізити цього Договору. Покупець при отриманні Товарів на складі, проводить вхідний контроль. У випадку виявлення відхилень від вимог Договору та/або технічної документації, що наявна в Покупця та/або супровідної документації до Товарів, наданої Постачальником, Товари вважаються такими, що не відповідають вимогам по якості та підлягають заміні Постачальником на Товари належної якості.

Позивач у позові зазначає, що за результатом проведеного АТ «Укртрансгаз» первинного огляду Товарів, поставлених відповідачем по видатковій накладній №563 від 23.06.2023 року на суму 1 425 954,00 грн., було виявлено (встановлено) невідповідність поставлених Товарів умовам Договору та Специфікації, про що було складено Акт від 30.06.2023 року №223 невідповідності за кількістю та якістю із зазначенням виявлених недоліків щодо якості (комплектності) Товарів.

Підпунктом 2 п. 5.9. Договору встановлено, що у разі виявлення неналежної якості (комплектності) переданих Товарів, Покупець має право, незалежно від можливості використання Товарів за призначенням, вимагати від Постачальника за своїм вибором: безоплатного усунення недоліків Товарів у визначений Покупцем строк, але не пізніше 30-ти днів з моменту отримання Постачальником повідомлення Покупця про виявленні недоліки Товарів.

Підпунктом 2 п. 5.10. Договору встановлено, що у разі істотного порушення вимог щодо якості Товарів (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявлені неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) Покупець має право за своїм вибором: вимагати заміни неякісних (некомплектних) Товарів на Товари належної якості (комплектності) у визначений Покупцем строк, але не пізніше 30 (тридцяти) днів з моменту отримання Постачальником повідомлення Покупця про заміну Товарів.

03.07.2023 року АТ «Укртрансгаз» листом №1001ВИХ-23-5446 від 03.07.2023 року повідомило Постачальника про виявлені недоліки поставлених по видатковій накладній №563 від 23.06.2023 року Товарів на суму 1 425 954,00 грн. та просило направити уповноваженого представника для участі в роботі по прийманню продукції за кількістю та якістю.

У відповідь на лист АТ «Укртрансгаз» №1001ВИХ-23-5446 від 03.07.2023 року відповідач листом від 17.07.2023 року вих.№17 (вх.№1001ВХ-23-8296 від 17.07.2023 року) підтвердив (визнав) невідповідність Товарів, поставлених по видатковій накладній №563 від 23.06.2023 року на суму 1 425 954,00 грн. умовам Договору та Специфікації та просив повернути неякісний (некомплектний) Товар.

Наведений Товар був повернутий АТ «Укртрансгаз» Постачальнику, про що був складений та підписаний між сторонами Договору Акт від 19.07.2023 року про повернення продукції поставленої по Договору.

Пунктом 7.1. Договору встановлено, що у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за Договором Сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України та цим Договором.

Згідно з п. 7.3. Договору за порушення Постачальником умов цього Договору щодо якості (комплектності) Товарів Постачальник сплачує Покупцю штраф у розмірі 20 (двадцяти) відсотків вартості неякісних (некомплектних) Товарів.

Враховуючи підтверджений факт поставки відповідаче на користь позивача неякісних (некомплектних) Товарів, позивач на підставі п. 7.3. Договору заявив у позові вимогу про стягнення з відповідача штрафу у розмірі 20 (двадцяти) відсотків вартості неякісних (некомплектних) Товарів, що складає 285 190,80 грн. (20% від вартості неякісного (некомплектного) Товару по видатковій накладній №563 від 23.06.2023 року на суму 1 425 954,00 грн.).

Сплата штрафу не звільняє Постачальника від обов`язку замінити неякісні (некомплектні) Товари на належні у випадках, визначених цим Договором (ч. 2 п. 7.3. Договору).

Також позивач у позові зазначає, що відповідачем було порушено вимоги щодо своєчасної та у повному обсязі поставки Товару. Останнім днем коли Постачальник повинен був здійснити поставку в повному обсязі Товарів по Договору з дотриманням строків поставки та умов щодо якості (комплектності) поставленого Товар було 29.09.2023 року.

Однак, Товар на загальну суму 1 425 954,00 грн., який згідно акту від 19.07.2023 року про повернення продукції поставленої по Договору було повернуто АТ «Укртрансгаз» Постачальнику, залишається не поставленим відповідачем позивачу.

Тому, станом на дату подання даної позовної заяви, Товар передбачений умовами Договору та Специфікації по якому були виявлені недоліки та в наслідок чого був повернутий Постачальнику залишається непоставленим на суму що є порушенням умов Договору та його невиконанням на 67 календарних днів (з 30.09.2023 року по 05.12.2023 року).

Пунктом 7.4. Договору встановлено, що за порушення строків поставки Товарів або недопоставку Товарів Постачальник сплачує Покупцю пеню в розмірі 0,1 % вартості Товарів, поставку яких прострочено та/або недопоставлено, за кожний день такого прострочення, а за прострочення поставки Товарів понад 30 (тридцять) днів Постачальник додатково сплачує штраф у розмірі 10 % вартості Товарів, поставку яких прострочено.

У зв`язку з чим, позивачем у позові заявлено про стягнення з відповідача на підставі п. 7.4. Договору пені та штрафу за прострочення поставки Товару, що складає 95 538,92 грн. пені в розмірі 0,1% від суми поставки (1 425 954,00 грн.) за 67 днів прострочення та 142 595,40 грн. штрафу в розмірі 10% за прострочення ьпоставки понад 30 днів. Всього 238 134,32 грн.

Сплата пені та/або штрафу не звільняє Постачальника від виконання зобов`язань за цим Договором (ч. 2 п. 7.4. Договору).

З метою досудового врегулювання спору позивач направляв відповідачу претензію №1 від 13.10.2023 року №1001ВИХ-23-8077 про сплату штрафних санкцій, нарахованих відповідно до умов пунктів 7.3., 7.4. Договору, яка залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

З огляду на наведені у позові обставини, позивач просить стягнути з відповідача у відповідності до п. 7.3., 7.4. Договору 285 190,80 грн. штрафу за порушення відповідачем умов Договору в частині поставки неякісного/некомплектованого Товару, 95 538,92 грн. пені та 142 595,40 грн. штрафу за порушення умов Договору в частині не поставки Товарів.

В ході розгляду спору відповідач проти позову заперечував у наданих ним письмових поясненнях. В заперечення позовних вимог зазначив, що по видатковій накладній № 563 від 23.06.2023 року здійснено відвантаження шини автомобільної 1300Ч530-533 ARMFORCE M-2 156 F у кількості 46 шт.

Позивач стверджує, що в ході тприйняття Товару були виявлені недоліки: невідповідність товару умовам Продовження № 1 додатку № 1 до Договору «Технічні вимоги та якісні характеристики товару», а саме: п. 4.5. символ швидкості, не нижче F (80км/год) по факту поставлені шини з максимальною швидкістю 70 км/год; п. 8.1 період виготовлення шин 2022-2023 рік на шинах відсутні відомості про період виготовлення; поставлені автошини не відповідають гарантійним зобов`язанням та сертифікату відповідності; на камерах відстуні ковпачки вентеля та наявні латки.

Однак, 14.06.2023 року сторонами було укладено додаткову угоду № 1 до Договору № , відповідно до п. 3 якої сторони погодили викласти Додаток 1 «Специфікація» і Продовження 1 Додатку 1 до Договору у новій редакції, що додається до цієї угоди. Тобто, з 14.06.2023 року Продовження № 1 Додатку 1 до Договору втратило свою чинність. Відповідно до Продовження № 1 додатку № 1, викладеного у новій редакції, у пункті 4 викладено характеристики шин 14.00R20 PETLAS RM900 PLUS 168/165K, а у п. 4.5 визначено символ швидкості не нижче К (110 км/год). Пункт 8.1 у до Продовженні № 1 додатку № 1, викладеного у новій редакції, взагалі відсутній.

В акті позивач зазначає, що поставлені автошини не відповідають гарантійним зобов`язанням та сертифікату відповідності, однак ні до самого акту, ні до позовної заяви позивач не надав ані гарантійні зобов`язання, ані сертифікат відповідності. Крім того, вказане твердження має узагальнюючу інформацію і не підтверджується жодними доказами такої невідповідності.

В акті позивач вказує, що на камерах відстуні ковпачки вентеля та наявні латки. Відповідач вважає, що вказані недоліки не могли бути наявні, так як відвантажений товар був новим. Крім того, ні до акту, ні до позовної заяви позивач не надав доказів таких недоліків, як то фото або відеофіксації.

З огляду на наведене, відповідач вважає, що Акт № 223 від 30.06.2023 року, на який позивач посилається як доказ виявлених недоліків у поставленій продукції, є неналежним, недостовірним і недопустимим доказом, на підставі якого суд може встановити обставини, які входять до предмету доказування. Інших доказів поставки відповідачем згідно видаткової накладної № 563 від 23.06.2023 року неякісного і некомплектного товару до позовної заяви позивачем не надано.

Відповідно до ст. 679 Цивільного кодексу України тягар доказування поставки товару неналежної якості покладається на покупця, а не постачальника.

Разом з тим, відповідач вважає, що невідповідність фактично поставленого товару в даному випадку має оцінюватись і досліджуватись у контексті саме щодо асортименту за ст.671 Цивільного кодексу України, яка передбачає, що якщо за договором купівлі-продажу переданню підлягає товар у певному співвідношенні за видами, моделями, розмірами, кольорами або іншими ознаками (асортимент), продавець зобов`язаний передати покупцеві товар в асортименті, погодженому сторонами.

При цьому, відповідач зауважує, що у разі поставки товару в асортименті, що не відповідає умовам договору купівлі-продажу, настають правові наслідки, визначені ст. 672 Цивільного кодексу України, а саме за вибором покупець за своїм вибором має право:

1) прийняти частину товару, що відповідає умовам договору, і відмовитися від решти товару:

2) відмовитися від усього товару;

3) вимагати заміни частини товару, що не відповідає асортименту, товаром в асортименті, який встановлено договором;

4) прийняти весь товар.

У зв`язку з виявленням факту поставки позивачу товару у іншому асортименті, ніж був заявлений, 17.07.2023 року відповідач направив лист вих. № 17 відповідно до якого просив повернути поставлений товар. 19.07.2023 року відповідно до акту позивач повернув відповідачу весь товар, який був поставлений відповідно до видаткової накладної № 563 від 23.06.2023 року. Тобто, сторони за взаємною згодою врегулювали питання. Позивач відмовився від прийняття Товару і така відмова погоджена постачальником, оскільки Товар не був попередньо оплачений, між сторонами не залишилось неврегульованих фінансових питань, з вимогами про заміну товару позивач не звертався. Тобто, мало місце застосування позивачем за своїм вибором п. 2 ч.2 ст. 672 Цивільного кодексу України.

В той же час, відповідачем визнано факт непоставки Товару та самостійно сплачено штрафні санкції на підставі Пунктом 7.4. Договору в сумі 238 134,32 грн. відповідно до платіжної інструкції від 25.03.2024 року, що складає 95 538,92 грн. пені в розмірі 0,1% від суми поставки (1 425 954,00 грн.) за 67 днів прострочення та 142 595,40 грн. штрафу в розмірі 10% за прострочення ьпоставки понад 30 днів. Всього 238 134,32 грн.

Позивач подав заперечення на письмові пояснення відповідача, в яких зазначив, що відповідач листом від 17.07.2023 року вих.№17 (вх.№1001ВХ-23- 8296 від 17.07.2023 року) підтвердив (визнав) невідповідність умовам Договору та Специфікації поставлених по видатковій накладній №563 від 23.06.2023 року Товарів на суму 1 425 954,00 грн. та просив повернути неякісні (некомплектні) Товари, які не відповідають заявленим характеристикам.

Також позивач зазначає, що допущені в Акті №223 від 30.06.2023 року описки, а саме помилкове зазначення (посилання) на п.п. 4.5. п.4 та п.п 8.1. п.8 продовження 1 Додатку 1 до Договору стосовно Товару, поставленого по видатковій накладній №563 від 23.06.2023 року на суму 1 425 954,00 грн, не відміняє (не спростовує) самого факту та обставин порушення відповідачем умов Договору щодо якості та комплектності поставленого по видатковій накладній №563 від 23.06.2023 року Товару, оскільки є формальним, та в сукупності з іншими зазначеними вище документами (доказами) підтверджує (визнане самим відповідачем) допущення останнім порушення умов Договору, а отже і обґрунтованість та законність нарахування позивачем на підставі п.7.3. Договору штрафу та заявлення його до стягнення з відповідача.

На відповідні заперечення позивача, відповідач зауважив, що у листі від 17.07.2023 року вих. № 17 (вх. № 1001ВХ-23-8296 від 17.07.2023) ТОВ «Дніпрошина» не має жодного слова про повернення «неякісного та/або некомлектного товару». У вказаному листі відповідач просив повернути поставлені шини у зв`язку з тим, що вони не відповідають заявленим Постачальником характеристикам. І як відзначено відповідачем у поданих поясненнях, невідповідність поставленого товару по видатковій накладній № 563 від 23.06.2023 має оцінюватись і досліджуватись у контексті саме щодо асортименту (ст. 671 ЦК України), адже вид, модель, розмір, колір або інші ознаки характеризують саме асортимент товару, а не його якість. Щодо якісних характеристик поставленого відповідачем товару, то в даному випадку перевіряється: зовнішня поверхня шин на щільність виробу на дотик, наявність дефектів і пошкоджень, наявність латочок і «грибків», наявність мікротріщин, які «попереджають» про втрату міцності; внутрішня поверхня має бути також перевірена на щільність, на наявність здуття і опуклостей, на внутрішній стороні зимової гуми можна розглянути заломи корду. У матеріалах справи відсутні документи, які б підтверджували невідповідність поставленого по видатковій накладній № 536 від 23.06.2023 року саме якісним характеристикам, які зазначені вище.

Повернення відповідачу поставленого по видатковій накладній №563 від 23.06.2023 року товару на суму 1425954,00 грн. на підставі двостороннього Акту від 19.07.2023 у сукупності з усіма наявними у матеріалах справи доказами свідчить саме про відмову позивача від товару. В той же час, позивачем не надано суду доказів перевірки поставленого відповідачем товару відповідно до видаткової накладної № 563 від 23.06.2023 року його якісним характеристикам.

Відповідач відхиляє доводи позивача про те, що в Акті № 223 від 30.06.2023 року ним здійснено описки, а саме помилкове зазначення (посилання) на п.п. 4.5 п. 4 та п.п. 8.1 п. 8 продовження Додатку № 1 до Договору стосовно товару, оскільки Продовження 1 Додатку 1 до Договору від 01.06.2023 року, яким встановлювались вимоги до Товтару, відповідно до Додаткової угоди № 1 до Договору від 14.06.2023 року втратило чинність і позивачем не наведено фактів невідповідності Товару вимогам в новій редакції. Описка, про яку зазначає позивач, не виправлена ним в установленому порядку, з пояснень позивача не можливо встановити яким вимогам не відповідає Товар.

Згідно з ч.1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч.2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст. 202 Господарського кодексу України, ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання, зокрема, припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Стаття 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених законом або договором.

Як передбачено ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Вимоги щодо якості товару врегульовані ст. 673 Цивільного кодексу України, якою визначено, що продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу.

Згідно зі ст. 674 Цивільного кодексу України відповідність товару вимогам законодавства підтверджується способом та в порядку, встановленими законом та іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 678 Цивільного кодексу України визначено правові наслідки передання товару неналежної якості. Зокрема, передбачено що покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором:

1) пропорційного зменшення ціни;

2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк;

3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

У разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором:

1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми;

2) вимагати заміни товару.

В ході розгляду спору встановлено факт поставки відповідачем на користь позивача товару, який повернуто позивачем відповідачу, однак невідповідність товару якості не встановлена у визначеному порядку. В свою чергу, повернутий Товар прийнято відповідачем.

Тобто, мала місце відмова позивача від отримання товару, яка визнана відповідачем, без встановлення якості товару.

Аналогічні положення щодо права покупця на відмову від товару передбачені і п.2 ч.2 ст. 672 Цивільного кодексу України.

При цьому, як ст. 678 Цивільного кодексу України так і ст. 672 Цивільного кодексу України передбачають можливість відмови від товару як альтернативний наслідок за своїм вибором. Тобто, скориставшись правом на відмову від прийняття товару позивач застосував правові наслідки порушення вимог щодо поставки товару. В іншому випадку він міг би вимагати поставки чи заміни товару.

19.07.2023 року відповідно до акту позивач повернув відповідачу весь товар, який був поставлений відповідно до видаткової накладної № 563 від 23.06.2023 року. Тобто, сторони за взаємною згодою врегулювали питання. Позивач відмовився від прийняття Товару і така відмова погоджена постачальником, оскільки Товар не був попередньо оплачений, між сторонами не залишилось неврегульованих фінансових питань, з вимогами про заміну товару позивач не звертався.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідачем визнано факт непоставки Товару та самостійно сплачено штрафні санкції на підставі п. 7.4. Договору в сумі 238 134,32 грн. відповідно до платіжної інструкції від 25.03.2024 року, що складає 95 538,92 грн. пені в розмірі 0,1% від суми поставки (1 425 954,00 грн.) за 67 днів прострочення та 142 595,40 грн. штрафу в розмірі 10% за прострочення ьпоставки понад 30 днів. Всього 238 134,32 грн.

Врегулювання спору відповідачем після подання позову є підставою для закриття провадження у справі у відповідній частині на підставі ст.231 Господарського процесуального кодексу України.

Як визначено п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Таким чином, у зв`язку з самостійним врегулюванням сторонами заявлених до стягнення у справі штрафних санкцій в сумі 238 134,32 грн. відповідно до платіжної інструкції від 25.03.2024 року, що складає 95 538,92 грн. пені в розмірі 0,1% від суми поставки (1 425 954,00 грн.) за 67 днів прострочення та 142 595,40 грн. штрафу в розмірі 10% за прострочення поставки понад 30 днів, згідно з п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі у відповідній частині позовних вимог підлягає закриттю.

Щодо позовної вимоги про стягнення на підставі п. 7.3. Договору штрафу у розмірі 20 (двадцяти) відсотків вартості неякісних (некомплектних) Товарів, що складає 285 190,80 грн., суд зазначає про відсутність належних і допустимих доказів визначення якості Товару, сторонами за взаємною згодою застосовано інші правові наслідки неналежного виконання Договору і відповідачем добровільно сплачено штрафні санкції в загальній сумі 238 134,32 грн., чого цілком достатньо для покриття збитків позивача.

Таким чином, вимога про стягнення на підставі п. 7.3. Договору штрафу у розмірі 20 (двадцяти) відсотків вартості неякісних (некомплектних) Товарів, що складає 285 190,80 грн., одночасно з вимогою про стягнення штрафних санкцій в загальній сумі 238 134,32 грн. (які визнані і сплачені відповідачем), не доведена, безпідставна і передбачає покладення на відповідача надмірної відповідальності, яка не відповідає характеру та обсягу порушення.

Згідно з ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними у розумінні ч.1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Згідно з ч.2 ст.76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Як визначено ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За наслідками розгляду спору суд дійшов висновку, що провадження у справі в частині стягнення 238 134,32 грн. штрафних санкцій за прострочення поставки підлягає закриттю, позовні вимоги в частині 285 190,80 грн. штрафу за порушення вимог щодо якості продукції задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 129, п.2 ч.1, ч.4 ст.231, ст.ст. 233, 236-241, Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Відмовити у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «Укртрансгаз» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпрошина» прo стягнення 285 190,80 грн. штрафу за порушення вимог щодо якості продукції.

2. Закрити провадження у справі в частині позовних вимог Акціонерного товариства «Укртрансгаз» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпрошина» прo стягнення 238 134,32 грн. штрафних санкцій за прострочення поставки.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку відповідно до ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя А.Ю. Кошик

повний текст рішення складено 25.07.2024 року