ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

"22" липня 2024 р.м. Одеса № 916/3171/24

Господарський суд Одеської області у складі судді Невінгловської Ю.М., розглянувши матеріали позовної заяви за вх. № 3239/24 від 16.07.2024

за позовом: Державного підприємства Адміністрація морських портів України (01135,м. Київ, пр-т Берестейський, буд. 14; ) в особі Одеської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України (адміністрація Одеського морського порту) (65026, м. Одеса, пл. Митна, буд. 1; );

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД" (65003, Одеська обл., м. Одеса, вул.Головатого отамана, буд. 67/69; )

про стягнення 34 469,59 грн,

ВСТАНОВИВ:

Суть спору: 16.07.2024 до Господарського суду Одеської області надійшла позовна заява (вх. № 3239/24 ) Державного підприємства Адміністрація морських портів України в особі Одеської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України (адміністрація Одеського морського порту) до відповідача ТОВ "МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД", в якій просить суд стягнути з відповідача основну заборгованість у розмірі 27 519,19 грн, пеню у розмірі 54 78,97 грн, 3% річних у розмірі 547,63 грн, а також інфляційні втрати у розмірі 923,80 грн.

В обґрунтування позову позивач посилається на порушення відповідачем умов договору №КД-4459 від 01.10.2003 в частині оплати отриманих послуг.

Розглянувши матеріали позовної заяви, суд зазначає таке:

Відповідно до ч.2 ст.164 ГПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Рішенням Конституційного Суду України №8-рп/2008 від 22.04.2008 у справі №1-18/2008 встановлено, що відповідно до статті 124 Конституції України, Конституційний Суд України та суди загальної юрисдикції здійснюють правосуддя, яке стосується конституційного, адміністративного, господарського, кримінального та цивільного судочинства. Ці види судочинства є процесуальними формами правосуддя та охоплюють порядок звернення до суду, процедуру розгляду судом справи та ухвалення судового рішення. Суди реалізують державну мову в процесі судочинства та гарантують право громадян щодо використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють, відповідно до Конституції і законів України. Таким чином, Основним Законом України закладено конституційні основи для використання української мови як мови судочинства та одночасно гарантовано рівність прав громадян у судовому процесі за мовною ознакою.

З урахуванням викладеного, суд зазначає, що забезпечення рівності прав громадян у судовому процесі за мовною ознакою, гарантування права громадян на використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють, не означають абсолютного права сторони (учасника справи) подавати відповідні процесуальні документи мовою, якою вона володіє, якому кореспондує безумовний обов`язок суду приймати такі документи до розгляду.

Відповідно до ст. 12 Закону України Про судоустрій і статус суддів, судочинство і діловодство в судах України проводяться державною мовою. Суди забезпечують рівність прав громадян у судовому процесі за мовною ознакою. Суди використовують державну мову в процесі судочинства та гарантують право громадян на використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють.

Згідно з частиною 1 статті 10 ГПК України, господарське судочинство в судах здійснюється державною мовою, а відповідний механізм забезпечення рівності прав громадян у судовому процесі за мовною ознакою передбачено у частинах 3, 4 статті 10 ГПК України, відповідно до якої суди використовують державну мову в процесі судочинства та гарантують право учасникам судового процесу на використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють. Учасники судового процесу, які не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, надавати пояснення, виступати в суді і заявляти клопотання рідною мовою або мовою, якою вони володіють, користуючись при цьому послугами перекладача в порядку, встановленому цим Кодексом.

Враховуючи викладене, а також беручи до уваги положення ч. 1 ст. 10 ГПК України та ч. 1 ст. 12 Закону України Про судоустрій і статус суддів, суд зауважує, що докази надані до позовної заяви повинні бути подані державною (українською) мовою.

Згідно ч. ч. 2, 4 ст. 91 ГПК України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Згідно п.12 ст. 34 Закону України Про нотаріат, нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії, зокрема, засвідчують вірність перекладу документів з однієї мови на іншу.

Відповідно до статті 79 Закону України Про нотаріат, нотаріус засвідчує вірність перекладу документа з однієї мови на іншу, якщо він знає відповідні мови. Якщо нотаріус не знає відповідних мов, переклад документа може бути зроблено перекладачем, справжність підпису якого засвідчує нотаріус.

Враховуючи вищенаведене, господарський суд зазначає, що при зверненні із позовною заявою позивачем разом із документами, які виготовлені на іноземній мові, повинні бути подані належним чином (нотаріально) засвідчені переклади на державну мову.

Між тим дана позовна заява подана всупереч наведених приписів процесуального закону, оскільки позивачем подано додатки до позовної заяви, а саме: Договір №КД-4459 від 01.10.2003 з додатками та додатковими угодами на російській мові без нотаріально засвідченого перекладу на українську мову.

Згідно з ч.1 ст.174 ГПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З урахуванням встановлених недоліків, на підставі ч.1 ст.174 ГПК України, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення даної позовної заяви без руху із встановленням позивачу строку для усунення виявлених судом недоліків шляхом надання до суду нотаріально засвідчених перекладів Договору №КД-4459 від 01.10.2003 з додатками та додатковими угодами, згідно вимог ст. ст. 10, 91, 162, 164, 172 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 10, 91, 162, 164, 172, 174, 234 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1.Позовну заяву (вх. № 3239/24 від 16.07.2024 )Державного підприємства Адміністрація морських портів України в особі Одеської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України (адміністрація Одеського морського порту) залишити без руху.

2.Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 10-ти днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

3.Попередити позивача про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені ч. 4 ст. 174 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 ГПК України та оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.М. Невінгловська