ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2024 року Справа № 918/375/24

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Юрчук М.І., суддя Миханюк М.В. , суддя Крейбух О.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження (без повідомлення учасників справи) апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "РВ-Буд" на рішення Господарського суду Рівненської області, ухваленого 06.05.24р. суддею Андрійчук О.В. у м.Рівному, повний текст складено 07.05.24р.

у справі № 918/375/24

за позовом Акціонерного товариства "Укрзалізниця"

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "РВ-Буд"

про стягнення 90 757,79 грн.

ВСТАНОВИВ:

1. Процесуальне рішення, яке оскаржується у суді апеляційної інстанції.

1.1. Предметом оскарження в суді апеляційної інстанції є рішення Господарського суду Рівненської області у справі №918/375/24 від 06.05.2024.

1.2. Рішенням Господарського суду Рівненської області від 06.05.2024 у справі №918/375/24 задоволено позов Акціонерного товариства "Укрзалізниця" до Товариства з обмеженою відповідальністю "РВ-Буд" про стягнення 90757,79 грн штрафу. Стягнуто з відповідача на користь позивача 90757,79 грн - штрафу та 2 422,40 грн - судового збору.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

2.1. Рішення суду першої інстанції, мотивоване тим, що відповідно до норм Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, правових висновків наведених у постановах Верховного Суду, доказах, наявних у матеріалах справи, місцевий господарський суд звернув увагу, що строк дії договору, укладеного між сторонами, становив період з 25.10.2023 по 29.12.2023.

2.2. Таким чином відповідач, укладаючи 25.10.2023 договір, строк дії якого закінчився 29.12.2023, свідомо взяв на себе ризики, пов`язані з його виконанням.

2.3. Також суд першої інстанції вказав, що відповідачем не доведено, що введення воєнного стану вплинуло на виконання ним зобов`язань з проведення поточного ремонту залізничного переїзду перегону Костопіль - Моквин 35 км ПК 3, ураховуючи, що місцем виконання робіт є Рівненська область.

2.4. Відтак, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог та про наявність підстав для стягнення з відповідача штрафу в розмірі 90 757,79 грн.

2.5. Крім того, суд зазначив, що відповідачем клопотання про зменшення розміру неустойки не заявлялося, доказів, необхідних для розгляду такого клопотання, не подавалося, відтак вказане питання судом не вирішується.

3. Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу; короткий зміст вимог апеляційної скарги.

3.1. Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "РВ-Буд" 24.05.2024 звернулося до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Рівненської області від 06.05.2024 у справі №918/375/24 за позовом Акціонерного товариства "Укрзалізниця" до Товариства з обмеженою відповідальністю "РВ-Буд" повністю; позов відхилити у повному обсязі; стягнути з позивача на користь відповідача суму понесених відповідачем судових витрат.

3.2. Вважає оскаржене рішення незаконним та необґрунтованим, прийнятим за неповно та неправильно встановлених обставин, які мають значення для справи внаслідок неправильного дослідження та оцінки доказів, з огляду на таке. Згідно з умовами договору підрядник зобов`язаний виконати роботи протягом 30 календарних днів з дати отримання заявки від замовника. Підрядник зобов`язаний виконати визначені договором роботи у встановлений строк. Роботи мають виконуватися у суху погоду за температури повітря не нижче +5°С.

3.3. З моменту отримання заявки на виконання робіт (17.11.2023) і до моменту дати закінчення дозволу на виконання робіт (17.12.2023) погодні умови у місці виконання робіт були несприятливими для укладання асфальтного покриття дороги. Температура повітря не підіймалася вище 4°С, з невеликими перервами падав дощ, який змінювався мокрим снігом, дув сильний поривчастий вітер. Тому, підрядник не мав ні права ні можливості виконувати роботи, передбачені договором.

3.4. Судом першої інстанції не досліджено і не надано належної правової оцінки даному факту.

3.5. Судом не взято до уваги, що відступивши від умов договору та виконавши роботи на свій розсуд за нижчої ніж +5 °С температури, під час випадання опадів, підрядник безспірно поніс би фінансові збитки у відповідності до п.9.1, п.9.2, п.10.4.5, п.11.4, п.11.6 Договору, що в свою чергу повністю унеможливлювало виконання підрядником робіт.

3.6. Судом не було взято до уваги, що призвело до прийняття неправильного рішення той факт, що за умовами Договору не передбачено ні пролонгації Договору через несприятливі погодні умови, ні складання будь яких актів про неможливість виконання робіт через несприятливі умови, ні способів повідомлення підрядником замовника про несприятливі погодні умови для виконання робіт.

3.7. Скаржник у апеляційній скарзі вказує, що на підтвердження несприятливих погодних умов відповідач надав довідку Рівненського обласного центру з Гідрометеорології, яку вважає належним та допустимим доказом стану погодних умов на залізничному переїзді Костопіль - Моквин 35 км ПК 3 у м. Костопіль. оскільки інших органів чи організацій, які уповноважені офіційно контролювати та фіксувати стан погоди на території м. Костопіль не передбачено. В свою чергу, на спростування твердження відповідача, позивач не надав жодного доказу окрім припущення про недопустимість доказу.

3.8. Отже, відповідач діяв відповідно до умов договору та норм чинного законодавства, а відтак вина відповідача відсутня.

4. Відзиви на апеляційну скаргу, заяви та клопотання, які надійшли від учасників апеляційного провадження, заяви про відводи та самовідводи.

4.1. Позивачем до апеляційного господарського суду подано відзив на апеляційну скаргу.

4.2. У відзиві на апеляційну скаргу позивач наводить свої міркування спростування доводів скаржника та вказує на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції. Просить залишити апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "РВ-БУД" без задоволення, а рішення Господарського суду Рівненської області від 06 травня 2024 у справі №918/375/24 залишити без змін.

4.3. 06.03.2024 відповідачем була подана заява свідка ОСОБА_1 , головного інженера ВСП «Рівненська дистанція колії» регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Укрзалізниця», у якій вказує наступне.

4.3.1. В день отримання ТОВ "РВ-БУД" заявки на виконання робіт (17.11.2023), у місці розміщення залізничного переїзду Костопіль-Моквин 35 км ПК 3 (м. Костопіль) погодні умови були несприятливими для виконання робіт.

4.3.2. В послідуючому, до моменту 29.12.2023 погодні умови на переїзді суттєво не змінювалися. Температура повітря не піднімалася вище +4°С, дощ постійно змінювався мокрим снігом. В перервах між опадами дорожнє покриття не висихало від вологи, дув сильний поривчастий вітер, що унеможливлювало розпочати та провести роботи за договором.

4.3.3. Стан погодних умов він контролював шляхом телефонних розмов з черговим переїзду та уточнював прогноз погоди по м. Костопіль в Рівненському обласному центрі з Гідрометеорології.

4.3.4. З моменту 17.11.2023 і по 29.12.2023 він з Батарєвим Романом регулярно в телефонному режимі узгоджували неможливість виконання робіт за договором через несприятливі погодні умови.

4.3.5. У разі якщо б роботи були виконані підрядником не зважаючи на несприятливі погодні умови, він би не прийняв такі роботи та не підписав би акт прийому робіт в силу договору та закону.

4.4. В апеляційній скарзі скаржник просив розглядати апеляційну скаргу з повідомленням (викликом) сторін.

4.4.1. За приписами ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи (абз. 2 ч. 10 ст. 270 ГПК України).

4.4.2. Суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до абз. 1 ч. 10 ст. 270 ГПК України, апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

4.4.3. Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "РВ-Буд" на рішення Господарського суду Рівненської області від 06.05.2024 у справі №918/375/24 за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

4.4.4. Ухвалою суду від 20.06.2024 про відкриття апеляційного провадження було відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю "РВ-БУД" у клопотанні про розгляд апеляційної скарги з повідомленням (викликом) сторін.

4.5. 4.4. До початку розгляду даної апеляційної скарги по суті, ні під час її розгляду від учасників провадження у даній справі заяв про відвід складу суду чи судді колегії не заявлялося. Суддями колегії самовідводи не заявлялися.

5. Межі перегляду справи в суді апеляційної інстанції.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції (стаття 269 ГПК України).

6. Законодавство, яке застосоване апеляційним судом при розгляді апеляційної скарги.

6.1. Під час розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "РВ-Буд" на рішення Господарського суду Рівненської області ухваленого 06.05.2024 у справі №918/375/24 Північно-західний апеляційний господарський суд застосував норми матеріального та процесуального права, висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

6.1.1. Норми матеріального права:

Цивільний кодекс України (далі по тексту постанови також - ЦК України);

Господарський кодекс України (далі по тексту постанови також - ГК України);

Закон України "Про судовий збір".

6.1.2. Норми процесуального права:

Господарський процесуальний кодекс України, в редакції чинній з 15 грудня 2017 року (далі по тексту постанови також - ГПК України);

6.2. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 4 ст.236 ГПК України).

7. Розгляд апеляційної скарги по суті. Обставини справи.

7.1. Північно-західний апеляційний господарський суд, розглянувши доводи апеляційної скарги, заперечення на неї, викладені у відзиві, дослідивши наявні матеріали справи, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, зазначає наступне.

7.2. Як вбачається з матеріалів справи, 25.10.2023 між позивачем (замовник) та відповідачем (підрядник) укладено договір про закупівлю № Л/П-23850/НЮ (договір), за п. 1.1. замовник доручає, а підрядник зобов`язується виконати поточний ремонт залізничного переїзду перегону Костопіль - Моквин 35 км ПК 3 відповідно до дефектного акту (Додаток 1) та зведеного кошторису (Додаток 3), які є невід`ємними частинами цього договору.

7.3. Відповідно до п. 1.2. договору замовник зобов`язаний прийняти виконані роботи і оплатити підряднику їх вартість відповідно до умов цього договору.

7.4. Договір набирає чинності з моменту його підписання двома сторонами та діє до 29.12.2023, а в частині розрахунків - до їх повного здійснення (п. 14.1. договору).

7.5. За п. 3.1. договору загальна сума цього договору визначається договірною ціною і становить 453 788, 94 грн, в т. ч. ПДВ - 75 631,49 грн (сімдесят п`ять тисяч шістсот тридцять одна гривня 49 копійок), 378 157,45 грн без ПДВ відповідно до Додатку 2 до договору.

7.6. Строк виконання робіт узгоджено сторонами у розділі 4 договору. Підрядник виконує роботи протягом 30 календарних днів з дати отримання заявки замовника. Виконання робіт проводиться на підставі наданої заявки замовника, яка вважається дозволом на виконання робіт та є підтвердженням готовності замовника до приймання робіт. Зі сторони замовника заявка підписується з урахуванням вимог статуту замовника щонайменше двома уповноваженими особами: виконавчим директором регіональної філії "Львівська-залізниця", першим заступником виконавчого директора регіональної філії "Львівська залізниця", заступником виконавчого директора регіональної філії "Львівська залізниця", головним інженером регіональної філії "Львівська залізниця" (або особами, що виконують їхні обов`язки). Заявка замовником за цим договором направляється з електронної адреси замовника (регіональної філії) на електронну адресу підрядника . за двома електронними підписами уповноважених осіб, визначених в п. 4.2. цього договору. Заявка вважається отриманою підрядником з дати її направлення замовником на електронну адресу підрядника, підтвердженням чого є відповідна роздруківка з поштового програмного забезпечення замовника. Замовник не несе відповідальності та обов`язку оплати за виконані роботи за заявкою, що підписана іншими особами, ніж тими, що визначені у п. 4.2. цього договору. Підрядник може виконати роботи достроково, з дотриманням технології виконання робіт, а замовник зобов`язується їх прийняти і оплатити.

7.7. Як установлено судом із фактичних обставин справи, 17.11.2023 позивач надіслав відповідачу заявку № Н-40/1950 з проханням виконати поточний ремонт залізничного переїзду перегону Костопіль-Моквин 35 км З ПК за умовами договору №Л/П-23850/НЮ від 25.10.2023 на суму 453 788,94 грн. Заявка направлялась у порядку, встановленому умовами договору, у передбачений договором спосіб: з електронної адреси замовника на електронну адресу підрядника , що підтверджується витягом (скріншот) з електронної адреси позивача. Під час відправлення, на заявку були накладені кваліфіковані електронні підписи двох уповноважених осіб позивача: головного інженера регіональної філії Зіновія Заньківа та заступника виконавчого директора регіональної філії з інфраструктури Анатолія Кочана.

7.8. Пунктом 6.1. договору погоджено, що підрядник виконує роботи відповідно до будівельних норм і правил.

7.9. Згідно з п. 6.2. договору виконані роботи приймаються замовником з обов`язковим складанням відповідного Акта приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ -2 та Довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форма КБ-3).

7.10. Місце проведення робіт - залізничний переїзд перегону Костопіль - Моквин 35 км ПК 3 (п. 7.1. договору).

7.11. За п. 8.3. договору матеріали, які будуть використовуватись під час виконання робіт повинні відповідати ДСТУ 8959:2019 "Асфальтобетонні суміші та асфальтобетон дорожні на основі бітумів, модифікованих полімерами. Технічні умови", ДСТУ 9133:2021 "Бітум та бітумні в`яжучі. Бітуми дорожні, модифіковані комплексами добавок. Технічні умови".

7.12. Умовами п. 9.3.- 9.4. договору погоджено, що підрядник зобов`язаний своєчасно попередити замовника про те, що додержання вказівок замовника загрожує міцності або придатності виконуваної роботи, про наявність інших, не залежних від підрядника обставин, що загрожують міцності або придатності виконуваної роботи. Якщо при прийнятті роботи замовником виявлені допущені у роботі відступи від договору або інші недоліки, він має заявити про них підряднику. Строки для пред`явлення претензій про виявлені недоліки в роботі встановлюються чинним законодавством.

7.13. Відповідно до підп. 10.1.1. п. 10 договору підрядник зобов`язаний виконати визначені договором роботи у встановлений строк відповідно до вимог кошторисної документації та нормативно-технічної документації, а також підрядник виконує роботи у суху погоду за температури повітря не нижче 5°С (технологія робіт).

7.14. За невиконання підрядником своїх зобов`язань за договором, передбачених п. 1.1. договору, підрядник сплачує замовнику штраф у розмірі 20% від загальної суми договору (п. 11.10 договору).

7.15. Як зазначалося, 17.11.2023 - дата подання позивачем заявки на виконання робіт. За умовами договору підрядник зобов`язаний був їх виконати до 17.12.2023. Однак станом на 29.12.2023 (дата закінчення встановленого п.14.1. договору) підрядник роботи не тільки не виконав, а навіть не розпочав їх виконання.

7.16. За невиконання підрядником своїх зобов`язань позивач нарахував 20% штрафу від ціни договору в розмірі 90757,79 грн (453788, 94 грн х 20%).

7.17. Згідно з п. 12.1, 12.2. договору усі спори і розбіжності вирішуються шляхом переговорів на підставі чинного законодавства. При неможливості вирішення спорів шляхом переговорів, вони вирішуються у претензійно - позовному порядку відповідно до чинного законодавства України.

7.18. У п. 13.2. договору зазначено, що сторона, яка зазнала впливу обставин непереборної сили, звільняється від відповідальності за невиконання та/або неналежне виконання своїх зобов`язань. Наявність обставин непереборної сили засвідчує Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові плати відповідно до ст. 14, 141 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" шляхом видачі сертифіката.

7.19. 03.01.2024 позивачем направлено на адресу відповідача претензію щодо сплати штрафу, у відповідь на яку 23.01.2024 відповідач повідомив про невиконання умов договору через несприятливі погодні умови та дію воєнного стану.

7.20. Згодом, 26.02.2024 відповідачем направлено повторно відповідь на претензію, у якій продубльовано відповідь щодо підстав невиконання договору, а також надано довідку Рівненського обласного центру з гідрометеорології № 17-01-15/66 від 26.02.2024 з інформацією щодо максимальної та мінімальної температури повітря та кількості опадів у Рівненському районі у період з 15.11.2023 по 25.12.2023.

7.21. Не отримавши відповіді на претензію, а тим більше оплати за такою претензією, позивач звернувся до Господарського суду Рівненської області за захистом порушеного права.

7.22. За результатом розгляду позовних вимог, судом першої інстанції було ухвалено рішення, за яким позов задоволено (пункти 1.1. - 1.2.), з підстав наведених у розділі 2 цієї постанови.

8. Висновок апеляційного суду за результатами розгляду скарги, відхилення доводів апелянта.

8.1. Оцінивши в сукупності матеріали справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, врахувавши доводи і обґрунтування апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, Північно-західний апеляційний господарський суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції у даній справі без змін, виходячи з наступного.

8.2. Частиною 2 статті 4 ГПК України визначено, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

8.3. Статтею статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, та встановлено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів (стаття 16 ЦК України).

8.4. При цьому захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду.

8.5. Згідно статті 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій - це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

8.6. Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним з способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

8.7. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

8.8. Згідно положень статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

8.9. За змістом статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

8.10. Згідно зі статтею 626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

8.11. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

8.12. В силу вимог ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

8.13. Як убачається із матеріалів справи, між сторонами виникли правовідносини, пов`язані із невиконанням відповідачем умов договору підряду та відповідальністю за таке порушення, регулювання яких здійснюється ГК України та ЦК України.

8.14. Згідно з ч. 1-3 ст. 318 ГК України за договором підряду на капітальне будівництво одна сторона (підрядник) зобов`язується своїми силами і засобами на замовлення другої сторони (замовника) побудувати і здати замовникові у встановлений строк визначений договором об`єкт відповідно до проектно-кошторисної документації або виконати зумовлені договором будівельні та інші роботи, а замовник зобов`язується передати підряднику затверджену проектно-кошторисну документацію, надати йому будівельний майданчик, прийняти закінчені будівництвом об`єкти і оплатити їх. Договір підряду відповідно до цієї статті укладається на будівництво, розширення, реконструкцію та перепрофілювання об`єктів; будівництво об`єктів з покладенням повністю або частково на підрядника виконання робіт з проектування, поставки обладнання, пусконалагоджувальних та інших робіт; виконання окремих комплексів будівельних, монтажних, спеціальних, проектно-конструкторських та інших робіт, пов`язаних з будівництвом об`єктів. Забезпечення будівництва матеріалами, технологічним, енергетичним, електротехнічним та іншим устаткуванням покладається на підрядника, якщо інше не передбачено законодавством або договором.

8.15. Статтею 875 ЦК України врегульовано, що за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта. До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

8.16. Строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду (ч. 1 ст. 846 ЦК України).

8.17. Приписами ч. 2 ст. 849 ЦК України унормовано, що якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

8.18. Згідно з ч. 1, 2 ст. 883 ЦК України підрядник відповідає за недоліки збудованого об`єкта, за прострочення передання його замовникові та за інші порушення договору (за недосягнення проектної потужності, інших запроектованих показників тощо), якщо не доведе, що ці порушення сталися не з його вини. За невиконання або неналежне виконання обов`язків за договором будівельного підряду підрядник сплачує неустойку, встановлену договором або законом, та відшкодовує збитки в повному обсязі.

8.19. Як убачається із матеріалів справи, 17.11.2023 - дата подання позивачем заявки на виконання робіт, які останній, за умовами договору, мав виконати у строк до 17.12.2023, однак станом ні на вказану дату, ні дату закінчення строку дії договору (29.12.2023), в межах якого за вимогами ч. 1 ст. 631 ЦК України сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору, підрядник роботи не тільки не виконав, а навіть не розпочав їх виконання.

8.20. Приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України унормовано, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

8.21. У силу вимог ч. 1, 6, 7 ст. 193 ГК України, які кореспондуються зі ст.525, 526 ЦК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

8.22. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

8.23. Пунктом 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України врегульовано, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

8.24. За ч. 1-3 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

8.25. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 1, 2 ст. 549 ЦК України ).

8.26. Згідно зі ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

8.27. Приписами ч. 2 ст. 231 ГК України унормовано, що у разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

8.28. У свою чергу, суб`єктами господарювання державного сектора економіки є суб`єкти, що діють на основі лише державної власності, а також суб`єкти, державна частка у статутному капіталі яких перевищує п`ятдесят відсотків чи становить величину, яка забезпечує державі право вирішального впливу на господарську діяльність цих суб`єктів (ч. 2 ст. 22 ГК України).

8.29. Колегія суддів зауважує, що застосування до боржника, що порушив господарське зобов`язання, санкцій у вигляді пені та штрафу, передбаченого абз. 3 ч. 2 ст. 231 ГК України, можливе при сукупності таких умов: якщо інший розмір певного виду штрафних санкцій не передбачено договором або законом; якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоч би одна сторона є суб`єктом господарювання, що відноситься до державного сектора економіки; якщо допущено прострочення виконання негрошового зобов`язання, пов`язаного з обігом (постачанням) товарів, виконанням робіт, наданням послуг, з вартості яких і розраховується в процентному відношенні розмір штрафу.

8.30. Стосовно заперечень відповідача, що розмір штрафу обмежений приписами абз. 3 ч. 2 ст. 231 ГК України, то, по-перше, як зазначалося, вказаний розмір застосовується у випадку, коли умовами договору не передбачений інший розмір, що кореспондується з принципом свободи договору, по-друге, розмір штрафу, визначений абз. 3 ч. 2 ст. 231 ГК України, погоджений сторонами у п. 11.5. договору, тоді як позивач просить суд стягнути з відповідача штраф в розмірі 20% від загальної суми договору на підставі п. 11.10. договору за невиконання підрядником своїх зобов`язань, передбачених п.1.1. договору, тобто за невиконання поточного ремонту залізничного переїзду перегону Костопіль - Моквин 35 км ПК 3.

8.31. При цьому штраф, визначений у п. 11.10. договору, за своїм змістом є ширшим (загальним), ніж штраф, передбачений п. 11.5. договору, другий охоплюється першим. При цьому, на думку суду, позивач вправі обирати розмір неустойки, обумовлений сторонами в договорі, на власний розсуд, що не суперечить вимогам чинного законодавства, натомість позбавлений можливості стягнення зазначених штрафів одночасно, оскільки це може призвести до подвійної відповідальності відповідача.

8.32. За наведеного, оскільки відповідач не виконав зобов`язань з поточного ремонту залізничного переїзду перегону Костопіль - Моквин 35 км ПК 3, у позивача виникло право на нарахування 20% штрафу в розмірі 90 757,79 грн.

8.33. Щодо доводів скаржника на відсутність його вини з огляду на погодні умови, що унеможливили виконання підрядних робіт, то суд апеляційної інстанції зазначає таке.

8.34. Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (ч. 1-2 ст. 614 ЦК України).

8.35. Частиною 2 ст. 193 ГК України передбачено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

8.36. Згідно зі ст. 218 ГК України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

8.37. З приводу наявної в матеріалах справи довідки Рівненського обласного центру з гідрометеорології, наданої для підтвердженням наявності об`єктивних обставин, що унеможливлювали, за твердженням відповідача, своєчасно виконати умови договору, то суд апеляційної інстанції погоджується з доводами позивача про те, що інформація щодо погодних умов, яка зазначена у довідці, не несе за собою індивідуального характеру та не містить у собі даних щодо погодних умов на конкретній місцевості, а відображає лише загальні відомості, які не відносяться до певної метеорологічної погодної ситуації, яка склалася на певному відрізку дороги під час виконання умов договору. Тобто метеорологічна станція не може відображати достовірні відомості щодо температури повітря та кількості опадів на конкретному об`єкті інфраструктури, а розкриває загальну статистичну інформацію щодо погодних умов в певному регіоні.

8.38. Окрім того, у матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що відповідач, діючи добросовісно у спірних правовідносинах, зважаючи на несприятливі, як він стверджує, погодні умови, повідомляв позивача про неможливості виконання робіт, обумовлених договором, у встановлений строк, про необхідність у зв`язку із існуванням вказаних обставин у пролонгації договірних відносин тощо, з метою інформування про це позивача, аби той розумів ситуацію, що склалася, та вжив необхідних заходів задля мінімізації власних господарських ризиків.

8.39. Разом з тим, як убачається із матеріалів справи, позивач змушений був двічі звертатися до відповідача з претензіями, у відповідь на які останній посилався як на несприятливі погодні умови, так і на воєнний стан. При цьому, знову ж таки, відповідач жодних пропозицій, пов`язаних із виконанням обумовлених договором підрядних робіт, спрямованих на належне виконання умов договору, не надав.

8.40. При цьому слід звернути увагу, що строк дії договору, укладеного між сторонами, становив період з 25.10.2023 по 29.12.2023.

8.41. Вказаний період є осінньо-зимовим, відповідач, приймаючи на себе зобов`язання з проведення поточного ремонту залізничного переїзду перегону Костопіль - Моквин 35 км ПК 3, не міг не усвідомлювати об`єктивні погодні умови, характерні для вказаного періоду, і, як наслідок, ризики щодо виконання взятих за договором зобов`язань, зважаючи на вимоги до вказаного виду робіт, обумовлені як договором, так і ВБН В.2.3.-218-532:2007, ДСТУ Б В.2.7.-119:2011, на які посилається сам відповідач у відзиві на позовну заяву.

8.42. Відповідно до ст. 42 ГК України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

8.43. Отже, відповідач, укладаючи 25.10.2023 договір, строк дії якого закінчився 29.12.2023, свідомо взяв на себе ризики, пов`язані з його виконанням.

8.44. Щодо долученої до матеріалів справи зави свідка то суд апеляційної інстанції не приймає таку заяву з огляду на таке.

8.45. Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

8.46. Частинами першою, другою статті 87 ГПК України передбачено, що показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини, або які ґрунтуються на повідомленнях інших осіб. На підставі показань свідків не можуть встановлюватися обставини (факти), які відповідно до законодавства або звичаїв ділового обороту відображаються (обліковуються) у відповідних документах. Законом можуть бути визначені інші обставини, які не можуть встановлюватися на підставі показань свідків.

8.47. Показання свідка, згідно приписів статті 88 ГПК України, викладаються ним письмово у заяві свідка. У заяві свідка зазначаються ім`я (прізвище, ім`я та по батькові), місце проживання (перебування) та місце роботи свідка, поштовий індекс, реєстраційний номер облікової картки платника податків свідка за його наявності або номер і серія паспорта, номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти (за наявності), обставини, про які відомо свідку, джерела обізнаності свідка щодо цих обставин, а також підтвердження свідка про обізнаність із змістом закону щодо кримінальної відповідальності за надання неправдивих показань та про готовність з`явитися до суду за його викликом для підтвердження своїх свідчень. Підпис свідка на заяві посвідчується нотаріусом. Не вимагається нотаріальне посвідчення підпису сторін, третіх осіб, їх представників, які дали згоду на допит їх як свідків. Заява свідка має бути подана до суду у строк, встановлений для подання доказів.

8.48. Таким чином, заява свідка є доказом, який за умови дотримання вимог процесуального закону щодо її форми, підлягає оцінці в сукупності з іншими доказами у справі відповідно до статті 86 ГПК України. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 10.12.2019 у справі №911/1382/18.

8.49. Разом з тим, вказану заяву свідка було подано 03.06.2024 лише до суду апеляційної інстанції.

8.50. Згідно із ч. 3 ст. 269 ГПК України визначено, що докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

8.51. Відповідно до правових позицій ВС КГС, викладених у постановах від 13.04.2021 у справі 909/722/14 та від 1 липня 2021 року по справі 46/603, положення ч. 3 ст. 269 ГПК України передбачають наявність таких критеріїв для вирішення питання про прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів, як "винятковість випадку" та "причини, що об`єктивно не залежать від особи" і тягар доведення покладений на учасника справи, який звертається з відповідним клопотанням (заявою). Недоведеність таких обставин виключає процесуальні підстави для дослідження апеляційним судом таких додаткових доказів. Положення статті 269 ГПК України є універсальними і застосовуються судом апеляційної інстанції у всіх категоріях спорів.

8.52. У висновку щодо застосування приписів статей 80, 269 ГПК України, викладеного Верховним Судом, зокрема, у постановах від 06.02.2019 зі справи 916/3130/17 та від 18.06.2020 зі справи 909/965/16, від 26.02.2019 зі справи 913/632/17 єдиний винятковий випадок, коли можливим є прийняття судом, у тому числі апеляційної інстанції, доказів з порушеннями встановленого процесуальним законом порядку, - це наявність об`єктивних обставин, які унеможливлюють своєчасне вчинення такої процесуальної дії з причин, що не залежали від нього, тягар доведення яких покладений на учасника справи.

8.53. При цьому за імперативним приписом частини четвертої статті 13 названого Кодексу кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних, зокрема, з невчиненням нею процесуальних дій.

8.54. Принцип рівності сторін у процесі у розумінні "справедливого балансу" між сторонами вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони.

8.55. Прийняття судом апеляційної інстанції додатково поданих доказів без урахування наведених вище критеріїв у вирішенні питання про прийняття судом апеляційної інстанції таких доказів матиме наслідком порушення приписів статті 269 ГПК України, а також принципу правової визначеності, ключовим елементом якого є однозначність та передбачуваність.

8.56. За наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що скаржник взагалі не заявляв клопотання про поновлення строку на подання додаткових доказів, а саме заяви свідка, відповідно не наводив поважних причин пропуску строку на подачу таких доказів, та не подавав доказів неможливості подання такої заяви до суду першої інстанції, а тому колегія суддів не бере до уваги подану заяву свідка.

8.57. Щодо долученого рішення господарського суду Рівненської області від 05.06.2024 у справі №918/37624, то суд апеляційної інстанції звертає увагу скаржника, що відповідно до ч.4 ст. 236 ГПК України воно не є обов`язковим для врахування і застосування норм права при винесенні постанови судом апеляційної інстанції.

8.58. За наведеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог та про наявність підстав для стягнення з відповідача штрафу в розмірі 90757,79 грн.

8.59. За таких обставин судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції про задоволення позову в повному обсязі.

8.60. Відповідно до частин 3, 4 ст. 13 ГПК кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

8.61. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18). Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (п.43 постанови Верховного Суду від 23.10.2019 у справі №917/1307/18). Аналогічна позиція викладена у п.81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №129/1033/13-ц.

8.62. Відповідно до ч. 1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

8.63. Згідно зі ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

8.64. Відповідно до ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

8.65. Згідно зі ст.78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

8.66. Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

8.67. За наведеного, судова колегія зазначає, що доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження, ґрунтуються на його власній оцінці та спростовуються наведеними та встановленими судом обставинами справи.

8.68. За таких обставин апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Хмельницької області від 22 липня 2020 року у справі № 924/87/20 - без змін.

9. Повноваження суду апеляційної інстанції.

9.1. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

9.2. З огляду на зазначені правові положення та встановлені обставини справи суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що доводи, викладені апелянтом у апеляційній скарзі є необґрунтованими, у зв`язку з чим відсутні підстави для скасування оскаржуваного рішення.

9.3. У відповідності до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

10. Розподіл судових витрат.

10.1. Як вбачається із матеріалів справи, апелянтом - товариством з обмеженою відповідальністю "РВ-Буд" за подання апеляційної скарги до Північно-західного апеляційного господарського суду на рішення Господарського суду Рівненської області від 06 травня 2024 року у справі №918/375/24 сплачено платіжною інструкцією 0.0..1 від 24.05.2024 судовий збір у розмірі 3633,60 гривень.

10.2. Судовий збір сплачений в порядку та розмірі, визначеному Законом України "Про судовий збір" .

10.3. За змістом статті 129 ГПК України за результатами розгляду апеляційної скарги здійснюється розподіл судових витрат.

10.4. Оскільки апелянту відмовлено у задоволенні апеляційної скарги, в силу приписів статті 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "РВ-Буд" від 24.05.24р. залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Рівненської області від 06 травня 2024 року у справі №918/375/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Справу №918/375/24 повернути Господарському суду Рівненської області.

Повний текст постанови складений "27" липня 2024 р.

Головуючий суддя Юрчук М.І.

Суддя Миханюк М.В.

Суддя Крейбух О.Г.