ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"23" липня 2024 р.м. Одеса Справа № 916/790/24
Господарський суд Одеської області у складі судді Гута С.Ф.,

секретар судового засідання Борисова Н.В.,

за участю представників учасників справи:

від позивача 1: не з`явився,

від позивача 2: Зуєва І.І.,

від відповідача: ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Департаменту комунальної власності Одеської міської ради до відповідача: Приватного підприємства М-АРТ ПЛЮС про стягнення 85407,38 грн заборгованості та за позовом Комунального підприємства ОДЕСМІСЬКЕЛЕКТРОТРАНС до відповідача: Приватного підприємства М-АРТ ПЛЮС про стягнення 525372,38 грн заборгованості,

зазначає наступне:

Департамент комунальної власності Одеської міської ради (далі Департамент, Позивач 1) звернувся до Господарського суду Одеської області із позовною заявою про стягнення з Приватного підприємства М-АРТ ПЛЮС (далі ПП М-АРТ ПЛЮС, Відповідач) 85407,38 грн заборгованості, з яких 8323,98 грн заборгованості з орендної плати та 77083,40 грн пені, у зв`язку із неналежним виконанням взятих на себе за укладеним 19.12.2017 р. договором № 222/81 оренди зобов`язань в частині своєчасного та остаточного внесення орендної плати протягом січня 2023 р. січня 2024 р.

Додатково зазначає, що умовами укладеного договору передбачено, що ПП М-АРТ ПЛЮС як орендар зобов`язане перераховувати орендну плату у відповідному співвідношенні, встановленому рішенням Одеської міської ради, на розрахункові рахунки Департаменту як орендодавцю та Комунального підприємства ОДЕСМІСЬКЕЛЕКТРОТРАНС як балансоутримувача.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Господарського суду Одеської області від 28.02.2024 р. позовній заяві Департаменту присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 916/790/24 та визначено суддю Гута С.Ф. для її подальшого розгляду.

01.03.2024 р. Комунальне підприємство ОДЕСМІСЬКЕЛЕКТРОТРАНС (далі КП ОМЕТ, Позивач 2) звернулося до Господарського суду Одеської області із позовною заявою до ПП М-АРТ ПЛЮС про стягнення заборгованості у розмірі 525372,38 грн, з яких основного боргу у розмірі 441184 грн 94 коп., пені у розмірі 72244 грн 12 коп., 3% річних за користування коштами у розмірі 5995 грн 20 коп., інфляційних втрат у розмірі 5948 грн 12 коп., у зв`язку із неналежним виконанням взятих на себе за укладеним 19.12.2017 р. договором № 222/81 зобов`язань в частині своєчасного та остаточного внесення орендної плати протягом квітня 2023 р. лютого 2024 р.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Господарського суду Одеської області від 01.03.2024 р. позовній заяві КП ОМЕТ присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 916/832/24 та визначено суддю Рога Н.В. для її подальшого розгляду.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 04.03.2024 р. прийнято позовну заяву Департаменту до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/790/24, ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 02.04.2024 р.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 05.03.2024 р. у справі № 916/832/24 (суддя Рога Н.В.) позовну заяву КП ОМЕТ залишено без руху та запропоновано усунути встановлені судом недоліки позовної заяви.

06.03.2024 р. КП ОМЕТ представлено докази на виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху у справі № 916/832/24.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 11.03.2024 р. (суддя Рога Н.В.) прийнято позовну заяву КП ОМЕТ до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/832/24, ухвалено розглядати справу в порядку загального позовного провадження.

19.03.2024 р. ПП М-АРТ ПЛЮС представлено клопотання у справи № 916/790/24 та 916/832/24 про об`єднання проваджень, посилаючись на те, що в провадженні Господарського суду Одеської області перебувають справи № 916/790/24 за позовом Департаменту до ПП М-АРТ ПЛЮС про стягнення заборгованості за укладеним 19.12.2017 р. договором № 222/81 оренди та № 916/832/24 за позовом КП ОМЕТ до ПП М-АРТ ПЛЮС про стягнення заборгованості за укладеним 19.12.2017 р. договором № 222/81 оренди, у зв`язку із чим просить об`єднати в одне провадження справу № 916/832/24 із справою № 916/790/24, провадження в якій відкрито раніше.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 19.03.2024 р. (суддя Рога Н.В.) задоволено клопотання ПП М-АРТ ПЛЮС про об`єднання в одне провадження справ № 916/832/24 та 916/790/24, об`єднано в одне провадження справу № 916/832/24 зі справою № 916/790/24, провадження в якій відкрито раніше.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначено складу суду від 20.03.2024 р., призначеного розпорядженням керівника апарату суду від 20.03.2024 р. у зв`язку із постановленням 19.03.2024 р. ухвали у справі № 916/832/24 про об`єднання в одне провадження зі справою № 916/790/24, передано судді Гуту С.Ф. матеріали справи № 916/832/24 для подальшого розгляду.

20.03.2024 р. ПП М-АРТ ПЛЮС реалізовано право на подачу відзиву на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні заявлених позовних вимог Департаменту у справі № 916/790/24. Обґрунтовуючи підстави, які суд має врахувати для ухвалення рішення у справі, посилається на те, що представлений розрахунок Департаменту не враховує рішення Одеської міської ради від 29.06.2022 р. № 969-VIIІ, яким встановлено нарахування орендної плати у розмірі 50% від погодженого відповідним договором оренди; те, що в силу свого розташування, переданий за договором оренди об`єкт нерухомості, розташований на узбережжі Чорного моря (м. Одеса, вул. Миколаївська дорога, 136, територія пляжу Зерновий), відтак, враховуючи те, що з 24.02.2022 р. на території Одеської області діє заборона (відповідні накази голови (начальника) Одеської обласної державної (військової) адміністрації та військового командування) перебування осіб на узбережжі Чорного моря, окрім тих, що виконують військові/спеціальні завдання, ПП М-АРТ ПЛЮС не має об`єктивної можливості використання переданого в оренду майна у відповідності частини 6 статті 762 ЦК України, відтак наявні підстави для звільнення від внесення орендної плати.

Додатково посилається на те, що рішенням Господарського суду Одеської області у справі № 916/1536/22, яким стягнуто з ПП М-АРТ ПЛЮС на користь Департаменту заборгованість за укладеним 19.12.2017 р. договором № 222/81 оренди, втім у вказаній справі не досліджувалось питання розташування об`єкту оренди на узбережжі Чорного моря та неможливість його використання у зв`язку із відсутністю доступу на підставі обмежувальних наказів Одеської обласної військової адміністрації та органу військового управління.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 25.03.2024 р. прийнято справу № 916/832/24 за позовом КП ОМЕТ до відповідача: ПП М-АРТ ПЛЮС про стягнення 525372,38 грн заборгованості до розгляду в межах справи № 916/790/24 та об`єднано їх одне провадження; присвоєно об`єднаній справі єдиний унікальний номер судової справи 916/790/24 та ухвалено здійснювати подальший розгляд справи № 916/790/24 за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 18.04.2024 р.

16.04.2024 р. ПП М-АРТ ПЛЮС реалізовано право на подачу відзиву на позовну заяву КП ОМЕТ, в якому просить відмовити у задоволенні заявлених позовних вимог КП ОМЕТ. Обґрунтовуючи підстави, які суд має врахувати для ухвалення рішення у справі, посилається на те, що представлений розрахунок КП ОМЕТ не враховує рішення Одеської міської ради від 29.06.2022 р. № 969-VIIІ, яким встановлено нарахування орендної плати у розмірі 50% від погодженої відповідним договором оренди; те, що в силу свого розташування, переданий за договором оренди об`єкт нерухомості, розташований на узбережжі Чорного моря (м. Одеса, вул. Миколаївська дорога, 136, територія пляжу Зерновий), відтак, враховуючи те, що з 24.02.2022 р. на території Одеської області діє заборона (відповідні накази голови (начальника) Одеської обласної державної (військової) адміністрації та військового командування) перебування осіб на узбережжі Чорного моря, окрім тих, що виконують військові/спеціальні завдання, ПП М-АРТ ПЛЮС не має об`єктивної можливості використання переданого в оренду майна у відповідності частини 6 статті 762 ЦК України, відтак наявні підстави для звільнення від внесення орендної плати; те, що представлений гарантійній лист не містить в собі визначення суми заборгованості разом із періодом прострочення оплати, відтак не може вважатись беззаперечним доказом визнання Відповідачем обов`язку по сплаті орендної плати.

Додатково посилається на встановленні в рішенні Господарського суду Одеської області від 06.09.2023 р. у справі № 916/2112/23 обставини, стосовно неможливості використання об`єктів нерухомості, розташованих на узбережжі Чорного моря (територія пляжу Зерновий разом із територію Гідропарку Лузанівка), у зв`язку із використанням території пляжу для оборони міста Одеси від російських загарбників.

17.04.2024 р. Департаментом представлено письмові пояснення, в яких зазначає, що орендну плату нараховано ПП М-АРТ ПЛЮС із врахуванням приписів рішення Одеської міської ради від 29.06.2022 р. № 969-VIIІ; те, що настання форс-мажору не є підставою для зміни умов договору та звільнення від виконання зобов`язання, при цьому факт існування листа ТПП не є звільненням від виконання зобов`язань за договором під час воєнного стану, а потребує доведення обставин, що внаслідок агресії російської федерації неможливо виконувати свої зобов`язання.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 18.04.2024 р. відкладено підготовче засідання на 14.05.2024 р.

23.04.2024 р. КП ОМЕТ представлено заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначає, що орендну плату нараховано ПП М-АРТ ПЛЮС із врахуванням приписів рішення Одеської міської ради від 29.06.2022 р. № 969-VIIІ; те, що рішенням Господарського суду Одеської області від 15.05.2023 р. у справі № 916/1536/22 задоволено позовні вимоги КП ОМЕТ та стягнуто з ПП М-АРТ ПЛЮС заборгованості з орендної плати за укладеним 19.12.2017 р. договором оренди № 222/81 за попередні періоди, в тому числі за 2022 рік. При цьому обставини та вимоги у справах № 916/1536/22 та 916/790/24 є ідентичними, різняться періоди нарахування заборгованості; те, що ПП М-АРТ ПЛЮС тільки у жовтні 2023 р. звернулось із листом стосовно розміщення особового складу військової частини у орендованій будівлі, тобто майже через два роки після введення воєнного стану, та не доведено неможливість використання переданого в оренду об`єкту нерухомості протягом спірного періоду, у той же час форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру, та окрім того, у випадку виникнення форс-мажорних обставин сторона зобов`язана повідомити іншу сторону за договором.

06.05.2023 р. ПП М-АРТ ПЛЮС звернулось із клопотанням про розгляд справи в закритому судовому засіданні, оскільки під час розгляду справи судом може надавить оцінка доказам, які містять інформацію, що має значення для забезпечення безпеки і оборони України в умовах воєнного стану.

Протокольною ухвалою Господарського суду Одеської області від 14.05.2024 р. на підставі частини 8 статті 8 ГПК України ухвалено проводити подальший розгляд справи у закритому судовому засіданні, оскільки може мати місце розголошення інформації, що охороняється законом.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 14.05.2024 р. продовжено строк підготовчого провадження у справі на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 06.06.2024 р.

Призначене на 06.06.2024 р. судове засідання не відбулось у зв`язку із оголошенням системою цивільної оборони у місті Одесі та Одеській області повітряної тривоги.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 06.06.2024 р. призначено підготовче засідання на 18.06.2024 р.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 18.06.2024 р. закрито підготовче провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 25.06.2024 р.

В процесі призначеного на 25.06.2024 р. судового засідання системою цивільної оборони у місті Одесі та Одеській області оголошено повітряну тривогу, у зв`язку із чим протокольною ухвалою Господарського суду Одеської області від 25.06.2024 р. оголошено перерву в судовому засіданні до 18.07.2024 р.

Протокольною ухвалою Господарського суду Одеської області від 18.07.2024 р. оголошено перерву в судовому засіданні до 23.07.2024 р.

В процесі розгляд справи представники Департаменту та КП ОМЕТ підтримували заявлені позовні вимоги та наполягали на задоволенні заявлених позовних вимог в повному обсязі, представник ПП М-АРТ ПЛЮС натомість заперечував проти заявлених позовних вимог та наполягав на відмові у їх задоволенні.

У призначене на 23.07.2024 р. судове засідання представник Департаменту не з`явився, про засідання суду повідомлений належаним чином, оскільки приймав участь у призначеному на 18.07.2024 р. судовому засіданні. Перед засіданням Департаментом повідомлено про відсутність можливості забезпечити явку представника та пізніше представлено відповідне клопотання про розгляд справи за відсутності представника.

23.07.2024 р. судом після повернення з нарадчої кімнати, в порядку статті 240 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Приписами статті 14 ГПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Дослідивши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, надані докази, суд встановив:

19.12.2017 р. між Департаментом (Орендодавець) та ПП М-АРТ ПЛЮС (Орендар) укладено договір оренди № 222/81 (Договір), відповідно до пункту 1.1 якого Орендодавець передає, а Орендар приймає у строкове платне користування нежитлові будівлі та споруди Водно-спортивної станції, які в цілому складаються з будівель літ. "Б", "В", споруд літ. "Г", "Д", "Е", "Ж", "Ж1", "З", "И", "К", "М", "Н", "О", загальною площею 772,7 кв.м., основною площею 575,8 кв.м., що розташовані за адресою: м. Одеса, Миколаївська дорога, буд. 136, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101.

Вищезазначений об`єкт оренди належить Територіальній громаді міста Одеси, в особі Одеської міської ради, державна реєстрація права власності на яку проведена у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, дата держаної реєстрації: 19.12.2017 року, номер запису про право власності: 24031790, на підставі Свідоцтва про право власності на нежитлові будівлі та споруди Водно-спортивної станції (бланк серії САС №448411), виданого 15.07.2009 року виконавчим комітетом Одеської міської ради.

Термін дії договору оренди 10 років (пункт 1.3).

За орендований об`єкт орендар зобов`язується сплачувати орендну плату, що становить за базовий місяць (грудень 2017 року) 40146,97 (без урахування податку на додану вартість та індексу інфляції) та є базовою ставкою орендної плати за місяць. Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру орендної плати за минулий місяць на щомісячний індекс інфляції, що розраховується Державною службою статистики України. Податок на додану вартість розраховується відповідно до вимог чинного законодавства (пункт 2.2).

Орендар зобов`язаний вносити орендну плату щомісячно до 15 числа поточного місяця, незалежно від результатів його господарської діяльності (пункт 2.4).

Розмір орендної плати змінюється у випадках зміни методики її розрахунку, цін і тарифів, та в інших випадках, передбачених законодавчими актами України та рішеннями міської ради, що набрали чинності, в порядку передбаченому чинним законодавством (пункт 2.5).

Орендодавець зобов`язується передати орендарю в оренду об`єкт оренди згідно з п. 1.1. цього договору за актом приймання-передачі, який підписується обома сторонами (пункт 3.4).

Вказаний у п 1.1 об`єкт оренди Орендодавець передається Орендарю виключно для експлуатації та обслуговування водно-спортивної станції (пункт 4.1).

За несвоєчасне внесення орендної плати орендар сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочки. Нарахування пені за прострочку виконання обов`язку припиняється через один рік з дня, коли обов`язок повинен був бути виконаний (пункт 5.2).

Сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання зобов`язань за цим договором, якщо це невиконання було наслідком форс-мажорних обставин, за умови повідомлення стороною, для якої створилася неможливість виконання зобов`язань за договором, протилежну сторону у триденний термін (пункт 6.1).

Питання, не врегульовані цим Договором, вирішуються відповідно до чинного законодавства України (пункт 7.1).

Орендар зобов`язується надавати Орендодавцю інформацію про використання об`єкта оренди на вимогу Орендодавця (пункт 7.12).

Цей договір набуває чинності з моменту підписання його сторонами; складено у трьох автентичних примірниках, які мають однакову юридичну силу, один з яких зберігається у справах приватного нотаріуса та по одному для кожної сторони цього договору (пункт 7.18).

Додатками до Договору є розрахунок орендної плати та акт приймання-передачі (пункти 8.1,8.2).

Договір підписаний представниками сторін, скріплений печатками контрагентів та посвідчений 19.12.2017 р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Калгановою М.В., а також зареєстрований в реєстрі за № 433.

19.12.2017 р. між Департаментом як Орендодавцем та ПП М-АРТ ПЛЮС як Орендарем підписано акт приймання-передачі нежилого приміщення за Договором.

Відповідно до погодженого сторонами розрахунку розміру орендної плати за Договором, з 01.12.2017 р. визначено щомісячний розмір орендної плати 48176,36 грн з ПДВ.

23.03.2018 р. між Департаментом як Орендодавцем та ПП М-АРТ ПЛЮС як Орендарем укладено Додатковий договір № 1 про внесення змін до Договору оренди, пунктом 1 якого сторонами було погоджено внесення змін до п.2.2 розділу 2 "Порядок розрахунків" та доповнити абзацами наступного змісту: "3 01.01.2018 р. Орендар перераховує орендну плату, у встановленому даним договором розмірі, з урахуванням індексу інфляції та ПДВ, на рахунки Орендодавця та балансоутримувача (Комунальне підприємство "ОДЕСМІСЬКЕЛЕКТРОТРАНС", ідентифікаційний код 03328497).

Розподіл щомісячної суми орендної плати та перерахування її на рахунки балансоутримувача (Комунальне підприємство "ОДЕСМІСЬКЕЛЕКТРОТРАНС", ідентифікаційний код 03328497) та Орендодавця проводиться Орендарем у порядку, визначеному рішенням Одеської міської ради про бюджет міста на відповідний бюджетний рік."

Інші умови договору оренди сторонами залишено без мін.

Додатковий договір № 1 підписано та скріплено печатками обох сторін.

Рішеннями Одеської міської ради від 14.12.2017 р. № 2733-VII "Про бюджет міста Одеси на 2018 рік", від 12.12.2018 р. № 3991-VII "Про бюджет міста Одеси на 2019 рік", від 11.12.2019 р. № 5453-VII "Про бюджет міста Одеси на 2020 рік", від 24.12.2020 р. № 13-VIII "Про бюджет Одеської міської територіальної громади на 2021 рік", від 08.12.2021 р. № 797-VIII "Про бюджет Одеської міської територіальної громади на 2022 рік" визначено, що у разі, якщо балансоутримувачем є комунальні підприємства, засновником яких виступає Одеська міська рада, крім комунального підприємства "Міжнародний аеропорт Одеса":

- 95 відсотків коштів за оренду майна, включаючи податок на додану вартість, які є джерелом доходів відповідних комунальних підприємств та використовуються на поповнення власних обігових коштів, орендар перераховує на рахунок комунального підприємства балансоутримувача;

- 5 відсотків, включаючи податок на додану вартість, перераховуються орендарем на рахунок департаменту комунальної власності Одеської міської ради, відкритий в управлінні Державної казначейської служби.

В матеріалах справи наявний технічний паспорт від 14.07.2009 р. на нежитлові будівлі та споруди, що розташовані за адресою: м. Одеса, Миколаївська дорога, 136.

Як вбачається з актуальної інформації про державну реєстрацію іншого речового права, за Договором оренди № 222/81 орендодавцем є Департамент, орендарем є ПП М-АРТ ПЛЮС. Строк дії вказаного договору 19.12.2027 р.

01.03.2022 р. ПП М-АРТ ПЛЮС ухвалено розпорядження про зупинення використання об`єкту оренди за адресою: м. Одеса, Миколаївська дорога, буд. 136, у зв`язку з обмеженням доступу працівників на територію об`єкта, як такого, що розташований на узбережжі Чорного моря в межах території, на яку обмежено доступ; про повідомлення Орендодавця та Балансоутримувача за Договором про неможливість використання об`єкту оренди за цільовим призначенням у зв`язку із обмеженням доступу до узбережжя Чорного моря.

17.06.2022 р. ПП М-АРТ ПЛЮС звернулось до Департаменту та КП ОМЕТ із листом, в якому посилаючись на те, що є Орендарем за укладеним Договором, введений в Україні воєнний стан, те, що з 24 лютого позбавлене можливості користування орендованим майном у зв`язку із проведенням Збройними силами України на узбережжі Одеси мінування прибережних територій, доступ до яких заборонено та охороняється військовими, у зв`язку з чим просить не нараховувати орендну плату та інші платежі за орендовані будівлі та споруди водно-спортивної станції з 24.02.2022 р. до закінчення на території України воєнного стану. Відповідно до залишеної відмітки календарного штемпелю Департаментом та КП ОМЕТ вказану заяву отримано 17.06.2022 р.

Наказом Департаменту від 25.07.2022 р. № 344 на виконання рішення Одеської міської ради від 29.06.2022 р. № 969-VIII вирішено нараховувати орендну плату у розмірі 50 відсотків розміру орендної плати (з урахуванням її індексації), встановленої договором оренди від 19.12.2017 р. № 222/81 нежитлових будівель та споруд водно-спортивної станції, загальною площею 772,7 кв.м, що розташовані за адресою: м. Одеса, Миколаївська дорога, 136 (Орендар ПП М-АРТ ПЛЮС) на період дії воєнного стану та протягом 30 календарних днів після припинення чи скасування його дії, у встановленому чинним законодавством порядку.

29.03.2023 р. ПП М-АРТ ПЛЮС надано КП ОМЕТ лист, відповідно до якого гарантує погашення поточної заборгованості з орендної плати за Договором в строк не пізніше 31.12.2023 р.

17.10.2023 р. Департамент звернувся до КП ОМЕТ та ПП М-АРТ ПЛЮС із листом, в якому посилаючись на звернення командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 стосовно надання приміщень чи будівлі для розміщення особового складу чисельністю до 100 чоловік для виконання бойового завдання з наявною інфраструктурою для морського причалювання та базування на період воєнного стану, просить надати можливість використання приміщень будівлі та споруд водно-спортивної станції за адресою: АДРЕСА_1 , для розміщення особового складу військової частини НОМЕР_1 .

01.11.2023 р. КП ОМЕТ надано відповідь на звернення Департаменту (від 17.10.2023 р.), в якому повідомляє, що як Балансоутримувач майна не заперечує щодо передачі відповідного об`єкту нерухомості в користування, проте повідомляє, що не є стороною Договору, в результаті його укладення об`єкт вибув із фактичного користування, у зв`язку із чим відповідну можливість потрібно узгоджувати між Орендодавцем та Орендарем за Договором.

12.03.2024 р. Одеською обласною державною (військовою) адміністрацією надано відповідь на адвокатський запит представника ПП М-АРТ ПЛЮС, в якій повідомляє, що відповідно до наказу голови (начальника) Одеської обласної державної (військової) адміністрації та командира військової частини НОМЕР_2 від 21.05.2022 р. № 9 «Про заборону перебування осіб на пляжних зонах у межах прибережної захисної смуги Чорного моря на території Одеської області» (Наказ № 9) заборонено перебування осіб, окрім тих, що виконують військові/спеціальні завдання, на пляжних зонах у межах прибережної захисної смуги Чорного моря на території Одеської області на час дії воєнного стану до його скасування/припинення, або до видачі окремого наказу, враховуючи те, яка з цих подій настане раніше.

Наказом голови (начальника) Одеської обласної державної (військової) адміністрації та командира військової частини НОМЕР_2 від 16.07.2022 р. № 15 «Про визнання таким, що втратив чинність наказ від 21.05.2022 р. № 9» Наказ № 9 визнано таким, що втратив чинність.

Згідно з наказом голови (начальника) Одеської обласної державної (військової) адміністрації та командира військової частини НОМЕР_2 від 16.07.2022 р. № 16 «Про встановлення особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів на окремих територіях Одеської області в умовах правового режиму воєнного стану» (Наказ № 16) встановлено особливий режим в`їзду/виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів на узбережжі Чорного моря, затоках, у внутрішніх морських водах в межах пляжних зон та на територіях пляжних зон, розташованих у межах прибережної захисної смуги Чорного моря на території Одеської області.

На зазначених територіях забороняється перебування, пересування, вхід/вихід громадян, іноземців та осіб без громадянства, в`їзд/виїзд транспортних засобів, за винятком, перебування, входу/виходу (в`їзду/виїзду) військовослужбовців Збройних сил України, Держспецгрансслужби, Національної гвардії, Держприкордонслужби, поліцейських, військовослужбовців та працівників СБУ, працівників ДПС, ДМС, ДСНС, їх перевезення транспортними засобами спеціалізованого призначення, перевезення військових вантажів та осіб із зброєю і боєприпасами на територію/з території, де встановлено особливий режим, організовуються та здійснюються з урахуванням умов обстановки, яка склалася, наявності сил та засобів, визначених завдань, бойового розподілу підрозділів, місць їх дислокації відповідними командирами (начальниками) за погодженням з комендантом на підставі службових посвідчень, посвідчень про відрядження, дорожніх листів та документів на вантаж.

Наказом голови (начальника) Одеської обласної державної (військової) адміністрації та командира військової частини НОМЕР_2 від 11.08.2023 р. № 15 «Про визнання таким, що втратив чинність, наказу № 16 від 16.07.2022 р. № 16» Наказ № 16 визнано таким, що втратив чинність.

Відповідно до наказу голови (начальника) Одеської обласної державної (військової) адміністрації та командувача оперативно-стратегічного угруповання військ «Одеса» від 12.08.2023 р. № 16 «Про встановлення особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів на окремих територіях Одеської області в умовах правового режиму воєнного стану» (Наказ) встановлено особливий режим в`їзду/виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів на узбережжі Чорного моря, затоках, у внутрішніх морських водах в межах пляжних зон та на територіях пляжних зон, розташованих у межах прибережної захисної смуги Чорного моря на території Одеської області.

На зазначених територіях, заборонено перебування, пересування, вхід/вихід громадян, іноземців та осіб без громадянства, в`їзд/виїзд транспортних засобів окрім територій, визначених у пункті 3 Наказу.

Наказом голови (начальника) Одеської обласної державної (військової) адміністрації та командувача оперативно-стратегічного угруповання військ «Одеса» від 16.10.2023 р. № 30 «Про встановлення особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів на окремих територіях Одеської області в умовах правового режиму воєнного стану» (Наказ № 30) Наказ визнано таким, що втратив чинність.

Наказом № 30 встановлено особливий режим в`їзду/виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів на узбережжі Чорного моря, затоках, у внутрішніх морських водах в межах пляжних зон та на територіях пляжних зон, розташованих у межах прибережної захисної смуги Чорного моря на території Одеської області.

На цих територіях перебування, пересування, вхід/вихід громадян, іноземців та осіб без громадянства, в`їзд/виїзд транспортних засобів забороняється.

Пунктом 3 Наказу № 30 визначено, що на зазначених територіях дозволено перебування, вхід/вихід (в`їзд/виїзд) військовослужбовців Збройних сил України, Держспецтрансслужби, Національної гвардії, Держприкордонслужби, представників правоохоронних органів, військовослужбовців та працівників СБУ, працівників ДПС, ДМС, ДСНС, їх перевезення транспортними засобами спеціалізованого призначення, перевезення військових вантажів та осіб із зброєю і боєприпасами на територію/з території, де встановлено особливий режим, за умови урахування обстановки, яка склалася, наявності сил та засобів, визначених завдань, бойового розподілу підрозділів, місць їх дислокації відповідними командирами (начальниками) та за погодженням з комендантом на підставі службових посвідчень, посвідчень про відрядження, дорожніх листів та документів на вантаж.

09.04.2024 р. Одеською регіональною Торгово-промисловою палатою видано ПП М-АРТ ПЛЮС сертифікат № 5100-24-0730 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) щодо обов`язку (зобов`язання) користування нежитловими будівлями та спорудами Водно-спортивної станції, які в цілому складаються з будівель літ. "Б", "В", споруд літ. "Г", "Д", "Е", "Ж", "Ж1", "З", "И", "К", "М", "Н", "О", загальною площею 772,7 кв.м., основною площею 575,8 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , для експлуатації та обслуговування водно-спортивної станції у термін з 24.02.2022 р. за Договором оренди від 19.12.2017 р. № 222/8, укладеним із Департаментом, зокрема відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указу Президента України від 24.02.2022 р. № 64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 р. № 2102-ІХ, наказів голови (начальника) Одеської обласної державної (військової) адміністрації та командира військової частини НОМЕР_2 від 21.05.2022 р. № 9 та від 16.07.2022 р. № 16, наказів голови (начальника) Одеської обласної державної (військової) адміністрації та командувача оперативно-стратегічного угруповання військ «Одеса» від 12.08.2023 р. № 16 та від 16.10.2023 р. № 30, листа відповіді Одеської обласної державної (військової) адміністрації від 12.03.2024 р., які унеможливили його виконання в зазначений термін. Дата настання форс-мажорних обставин 24.02.2022 р., станом на 09.04.2024 р. тривають.

Відповідно до представленого Департаментом розрахунку заборгованості ПП М-АРТ ПЛЮС її розмір станом 8323,98 грн (5% від розміру орендної плати на рахунок Орендодавця), нарахованих протягом січня 2023 р. січня 2024 р. та 77083,40 грн пені, нарахованих протягом лютого 2023 р. січня 2024 р.

Відповідно до представленої оборотно-сальдової відомості КП ОМЕТ заборгованість ПП М-АРТ ПЛЮС (95% від розміру орендної плати на рахунок Балансоутримувача) становить 441184,94 грн з орендної плати, нарахованих протягом квітня 2023 р. лютого 2024 р., 5948,12 грн інфляційних нарахувань, нарахованих протягом квітня 2023 р. січня 2024 р., 5995,20 грн 3% річних, нарахованих протягом квітня 2023 р. січня 2024 р., 72244,12 грн пені, нарахованих протягом квітня 2023 р. лютого 2024 р.

Дослідивши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, надані докази, проаналізувавши норми чинного законодавства, суд дійшов наступних висновків:

У відповідності до статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Правочин, різновидом якого є договори основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому, стаття 12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Частиною 1 статті 15 ЦК України закріплено право кожної особи на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або оспорювання.

Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликане поведінкою іншої особи.

Отже, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Приписами статті 204 ЦК України передбачено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно із приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За правилами статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Приписами статті 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 598 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до приписів статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У відповідності до частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

При цьому частина 1 статті 636 ЦК України передбачає, що договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі.

В свою чергу, частинами 1 та 2 статті 67 ГК України передбачено, що відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів. Підприємства вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов`язань, інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України.

Частиною 1 статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

В свою чергу, частиною 1 статті 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Як встановлено статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Аналогічні положення містяться в частинах 1 та 7 статті 193 ГК України, в яких визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом; не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до частин 1 та 6 статті 283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у володіння та користування майно для здійснення господарської діяльності. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частинами 1 та 4 статті 286 ГК України встановлено, що орендна плата це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Частиною 1 статті 759 ЦК України передбачено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

У відповідності до частини 1 статті 762 ЦК України за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Господарський суд, проаналізувавши наведені вище норми матеріального права в аспекті спірних правовідносин, зазначає, що між учасниками справи виникли господарські зобов`язання, підставою яких є письмовий Договір оренди від 19.12.2017 р. № 222/81, до якого в процесі здійснення господарських взаємовідносин вносились зміни за укладеною 23.03.2018 р. Додатковою угодою, за яким передано в оренду ПП М-АРТ ПЛЮС, нежитлові будівлі та споруди Водно-спортивної станції, загальною площею 772,7 кв.м., основною площею 575,8 кв.м., що розташовані за адресою: м. Одеса, Миколаївська дорога, 136. Факт отримання Орендарем нерухомого майна підтверджується підписаним між сторонами та дослідженим в описовій частині рішення актом приймання-передачі майна.

При цьому розмір погодженої щомісячної орендної плати становить з 01.12.2017 р. 48176,36 грн з ПДВ (окрім того, розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру орендної плати за минулий місяць на щомісячний індекс інфляції, що розраховується Державною службою статистики України).

Поряд і цим, судом встановлено та не заперечується сторонами, що наказом Департаменту від 25.07.2022 р. № 344 на виконання рішення Одеської міської ради від 29.06.2022 р. № 969-VIII вирішено нараховувати орендну плату у розмірі 50 відсотків розміру орендної плати (з урахуванням її індексації), встановленої договором оренди від 19.12.2017 р. № 222/81 нежитлових будівель та споруд водно-спортивної станції, загальною площею 772,7 кв.м, що розташовані за адресою: м. Одеса, Миколаївська дорога, 136 (Орендар ПП М-АРТ ПЛЮС) на період дії воєнного стану та протягом 30 календарних днів після припинення чи скасування його дії, у встановленому чинним законодавством порядку.

Відповідно до представленого Департаментом розрахунку заборгованості ПП М-АРТ ПЛЮС останнім допущено порушення взятих на себе за укладеним Договором зобов`язань в частині своєчасного та остаточного внесення орендної плати протягом січня 2023 р. січня 2024 р., у зв`язку із чим наявна заборгованості перед Департаментом у розмірі 8323,98 грн, на яку (складові якої) нараховано 77083,40 грн пені.

Поряд із цим відповідно до представленої оборотно-сальдової відомості КП ОМЕТ ПП М-АРТ ПЛЮС допущено порушення взятих на себе за укладеним Договором зобов`язань в частині своєчасного та остаточного внесення орендної плати протягом квітня 2023 р. лютого 2024 р., у зв`язку із чим наявна заборгованості перед КП ОМЕТ у розмірі 441184,94 грн, на яку (складові якої) нараховано 5948,12 грн інфляційних нарахувань, 5995,20 грн 3% річних та 72244,12 грн пені.

Сторонами у пункті 2.4 Договору передбачено, що Орендар зобов`язаний вносити орендну плату щомісячно до 15 числа поточного місяця, незалежно від результатів його господарської діяльності.

В той же час, господарський суд вважає за необхідне зазначити наступне.

До загальних засад цивільного законодавства належить, зокрема, свобода договору (частина 1 статті 3 ЦК України).

До загальних засад цивільного законодавства, передбачених статтею 3 ЦК України, належать справедливість, добросовісність, розумність, які обмежують свободу договору, встановлюючи певну межу поведінки учасників цивільно-правових відносин. Ці засади регулюють конкретні правовідносини так, що кожен з учасників відносин зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки, захищати власні права та інтереси, дбаючи водночас про права й інтереси інших учасників, зокрема передбачаючи можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам та інтересам інших учасників (правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.11.2021 р. у справі № 917/1338/18).

Поряд із цим частиною 4 статті 14 ЦК України передбачено, що особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства.

Відповідно до частини 6 статті 762 ЦК України наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

Суд звертає увагу на те, що правова позиція стосовно застосування приписів частини 6 статті 762 ЦК України є сталою і послідовною та викладена у низці постанов Верховного Суду, зокрема: у справах № 914/1248/18, № 914/2264/17, № 910/8040/20, № 616/41/20, № 910/14244/20, № 911/1064/21, № 910/13158/20, № 910/10657/19, № 914/2857/20, № 915/1046/19, № 914/2264/17, № 911/3067/20.

Так Верховний Суд у постанові від 20.10.2021 р. у справі № 911/3067/20 виклав наступні висновки щодо застосування частини 6 статті 762 ЦК України:

- підставою звільнення від зобов`язання сплачувати орендну плату ця норма визначає об`єктивну неможливість використовувати передане в оренду майно (бути допущеним до приміщення, знаходитись у ньому, зберігати у приміщенні речі тощо) через обставини, за які орендар не відповідає;

- при оцінці таких обставин презюмується незмінність умов господарювання (користування майном) чи стану об`єкта оренди, а орендар повинен подати докази наявності тих обставин, на які він посилається в обґрунтування своїх вимог, а також довести, що ці обставини виникли з незалежних від нього причин, зокрема, внаслідок зміни кон`юнктури на ринку товарів, робіт, послуг, з вини орендодавця, через дію непереборної сили тощо. Якщо орендар з незалежних від нього обставин протягом певного часу був повністю позбавлений можливості користуватися орендованим майном, то на підставі цієї норми він вправі порушувати питання про повне звільнення його від внесення орендної плати;

- при цьому звільнення від сплати орендної плати є істотним втручанням у правовідносини сторін договору, а тому може застосовуватись за виключних обставин, наприклад, відсутності доступу до найманого приміщення, неможливості орендаря перебування в ньому та зберігання речей тощо.

З урахуванням наведеного у сукупності, суд зазначає, що відсутність у частині 6 статті 762 ЦК України вичерпного переліку обставин, які унеможливлюють використання орендарем майна, підстав виникнення таких обставин, засобів їх підтвердження свідчить про те, що підставою для застосування цієї норми є встановлення факту неможливості використання орендарем майна з незалежних від нього причин на загальних підставах, визначених процесуальним законодавством.

Оцінюючи обставину неможливості для Відповідача користуватися орендованим майном, суд враховує, що за змістом частини 3 статті 13, частини 1 статті 76, частини 1 статті 78, частини 1 статті 79, статті 86 ГПК України кожна сторона повинна довести належними, допустимими та достовірними доказами ті обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Загальновідомим є факт збройної агресії Російської Федерації проти України, внаслідок чого Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, в Україні на 30 діб введено воєнний стан, строк дії якого в подальшому продовжено та триває на час розгляду справи.

Приписами статті 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» встановлено, що воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Стаття 2 вказано Закону визначає, що правовою основою введення воєнного стану є Конституція України, цей Закон та указ Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, затверджений Верховною Радою України.

Військовим командуванням, якому згідно з цим Законом надається право разом з органами виконавчої влади, військовими адміністраціями, Радою міністрів Автономної Республіки Крим та органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати заходи правового режиму воєнного стану, є: Головнокомандувач Збройних Сил України, Командувач об`єднаних сил Збройних Сил України, командувачі видів та окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, командувачі (начальники) органів військового управління, командири з`єднань, військових частин Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань (частина 1). Військове командування, в межах повноважень, визначених цим Законом та Указом Президента України про введення воєнного стану в Україні або окремих її місцевостях, затвердженим Верховною Радою України, видає обов`язкові до виконання накази і директиви з питань забезпечення оборони, громадської безпеки і порядку, здійснення заходів правового режиму воєнного стану (частина 2) (стаття 3 Закону України «Про правовий режим воєнного стану»).

Окрім того, статтею 4 вказаного Закону передбачено, що на територіях, на яких введено воєнний стан, для забезпечення дії Конституції та законів України, забезпечення разом із військовим командуванням запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, оборони, цивільного захисту, громадської безпеки і порядку, захисту критичної інфраструктури, охорони прав, свобод і законних інтересів громадян можуть утворюватися тимчасові державні органи військові адміністрації.

При цьому пункт 6 частини 1 статті 8 названого Закону передбачає, що в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану, зокрема встановлювати у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, особливий режим в`їзду і виїзду, обмежувати свободу пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також рух транспортних засобів.

В свою чергу, із змісту дослідженої в описовій частині рішення відповіді Одеської обласної державної (військової) адміністрації від 12.03.2024 р. на адвокатський запит представника ПП М-АРТ ПЛЮС вбачається, що наказами голови (начальника) Одеської обласної державної (військової) адміністрації та командира військової частини НОМЕР_2 від 21.05.2022 р. № 9 «Про заборону перебування осіб на пляжних зонах у межах прибережної захисної смуги Чорного моря на території Одеської області» та від 16.07.2022 р. № 16 «Про встановлення особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів на окремих територіях Одеської області в умовах правового режиму воєнного стану» разом із наказами голови (начальника) Одеської обласної державної (військової) адміністрації та командувача оперативно-стратегічного угруповання військ «Одеса» від 12.08.2023 р. № 16 «Про встановлення особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів на окремих територіях Одеської області в умовах правового режиму воєнного стану» та від 16.10.2023 р. № 30 «Про встановлення особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів на окремих територіях Одеської області в умовах правового режиму воєнного стану» заборонено перебування осіб, окрім тих, що виконують військові/спеціальні завдання, направленні на посилення обороноздатності держави, зокрема, на пляжних зонах у межах прибережної захисної смуги Чорного моря на території Одеської області на час дії воєнного стану до його скасування/припинення.

При цьому, додатком № 3 до Наказу від 12.08.2023 р. № 16 визначено Перелік територій пляжних зон, на яких дозволене перебування громадян, іноземців та осіб без громадянства, до яких віднесено територію пляжних зон у місті Одесі: пляж «Курортний», між траверсами № 11 та № 12 другої черги ПЗС, 9000 м2 (утримувач Комунальне підприємство Одеської міської ради «Узбережжя Одеси») та між траверсами № 10 та № 11 другої черги ПЗС, 4000 м2 (Орендар ПП «Ліра-77»); пляж «Чайка», між траверсами № 6 та № 6-а другої черги ПЗС, 3000м2 (Орендар: ТОВ «Чайка») та між траверсами № 6 та № 6-а другої черги ПЗС, 8200м2 (Утримувач: Комунальне підприємство Одеської міської ради «Узбережжя Одеси»); пляж «Дельфін», між траверсами № 12-а та № 13 першої черги ПЗС, 1200 м2 та між траверсами № 12 та № 12-а першої черги ПЗС, 2800 м2 (Орендар: ТОВ «Фокус Лоджистік») (Відповідно до наявної та відкритої інформації, розміщеної на офіційному сайті Одеської міської ради https://omr.gov.ua/Files/2023/Viyskovy_stan/nakaz_16.pdf).

В свою чергу, частина 3 статті 75 ГПК України встановлює, що обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Загальновідомими обставинами є те, що після введеного воєнного стану запроваджено певні види обмежень як прав і свобод людини і громадянина, так прав і законних інтересів юридичних осіб, з метою відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, які виразились, зокрема у таких обмеженнях як запровадження комендантської години, так і неможливість (пряма заборона) мешканцям певних регіонів відвідування окремих територій, що в контексті розгляду справи свідчить про те, що з моменту прийняття та оприлюднення спільних наказів Одеської обласної державної (військової) адміністрації разом із відповідними військовим командування (які є загальнодоступними та відкритими) мешканці Одеської області разом із юридичними особами зіштовхнулись із забороною як відвідування пляжних зон у межах прибережної захисної смуги та узбережжя Чорного моря на території Одеської області, так і використання відповідного нерухомого майна, розміщеного в межах відповідних територій.

При цьому отримане ПП М-АРТ ПЛЮС за укладеним із Департаментом Договором оренди нерухоме майно розташоване в межах узбережжя Чорного моря у місті Одеса (пляж «Зерновий»), що є також загальновідомим фактом, який не потребує окремого доказування. В свою чергу, територія пляжної зони (узбережжя Чорного моря) у місті Одесі, на якій розташовано відповідне нерухоме майно, не наведена у додатку № 3 до Наказу від 12.08.2023 р. № 16.

Тобто внаслідок збройної агресії Російської Федерації на території узбережжя Чорного моря, зокрема пляжу «Зерновий» заборонено перебування, пересування, вхід/вихід громадян, іноземців та осіб без громадянства, в`їзд/виїзд транспортних засобів, а отже суд зазначає про доведення обставини неможливості користування Відповідачем переданим йому в оренду майном, з причин, які від нього жодним чином не залежать, адже неможливість користування відповідним майном викликана заходами спрямованими на відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, що відповідно має наслідком звільнення ПП М-АРТ ПЛЮС від сплати орендної плати протягом наведених Департаментом та КП ОМЕТ у позовних заявах періодів, що є підставою для відмови у задоволенні заявлених позовних вимог в цій частині.

Так, сторони у справі посилаються на рішення Господарського суду Одеської області від 15.05.2023 р. у справі № 916/1536/22 (між тими самими сторонами, подібним предметом позову про стягнення заборгованості за Договором оренди, проте за іншими періодами), у той же час, із змісту вказаного рішення вбачається, що відповідач (ПП М-АРТ ПЛЮС), посилаючись на неможливість користуватися орендованим майном через введення режиму воєнного стану, не надав суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, яким чином саме ці обставини призвели до неможливості використання майна за укладеним договором, з огляду на що суд доходить висновку про відсутність підстав для застосування положень ст. 762 ЦК України у даному випадку задля звільнення відповідача (ПП М-АРТ ПЛЮС) від відповідальності за невиконання зобов`язань за спірним договором.

Тобто в межах справи № 916/1536/22 досліджувались відповідні питання на підставі представлених доказів, які відрізняються від представлених до матеріалів даної справи.

Виникнення форс-мажорних обставин є підставою для звільнення сторони за Договором від відповідальності, втім приписи частини 6 статті 762 ЦК України передбачають можливість звільнення наймача від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає, тобто суттєво відрізняється між собою, у той же час, судом надано оцінку правовим позиціям сторін та враховано наявність правових підстав для застосування саме приписів частини 6 статті 762 ЦК України до спірних правовідносин.

Оскільки вимоги про стягнення пені, інфляційних нарахувань та 3% річних є похідними вимогами від встановлення факту порушення зобов`язання за Договором щодо сплати орендної плати, відсутність якого встановлена судом, суд зазначає про відмову у задоволенні таких похідних вимог.

Відповідно до вимог частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до статті 78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Приписи статті 79 ГПК України встановлюють, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1-3 статті 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (пункт 87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005 р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008 р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

У рішенні від 03.01.2018 р. Віктор Назаренко проти України (Заява № 18656/13) ЄСПЛ наголосив, що принцип змагальності та принцип рівності сторін, які тісно пов`язані між собою, є основоположними компонентами концепції справедливого судового розгляду у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції. Вони вимагають справедливого балансу між сторонами: кожній стороні має бути надана розумна можливість представити свою справу за таких умов, що не ставлять її чи його у явно гірше становище порівняно з протилежною стороною. Під загрозою стоїть впевненість сторін у функціонуванні правосуддя, яке ґрунтується, зокрема, на усвідомленні того, що вони матимуть змогу висловити свої думки щодо кожного документа в матеріалах справи (рішення у справі Беер проти Австрії (Beer v. Austria), заява № 30428/96, пункти 17,18, від 06 лютого 2001 року).

Пунктом 2 частини 1 статті 129 ГПК України встановлено, що судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.13,20,73,74,76,86,129,165,232,233,237,238,240,241

Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Департаменту комунальної власності Одеської міської ради до відповідача: Приватного підприємства М-АРТ ПЛЮС про стягнення 85407,38 грн заборгованості відмовити.

Витрати по сплаті судового збору за подачу позовної заяви покласти на Департамент комунальної власності Одеської міської ради.

У задоволені позову Комунального підприємства ОДЕСМІСЬКЕЛЕКТРОТРАНС до відповідача: Приватного підприємства М-АРТ ПЛЮС про стягнення 525372,38 грн заборгованості відмовити.

Витрат по сплаті судового збору за подачу позовної заяви покласти на Комунальне підприємство ОДЕСМІСЬКЕЛЕКТРОТРАНС.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст складено 26 липня 2024 р.

Суддя С.Ф. Гут