ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2024 року Справа № 918/188/24

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Олексюк Г.Є., суддя Мельник О.В. , суддя Гудак А.В.

секретар судового засідання Ткач Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Лісничого Володимира Антоновича на рішення Господарського суду Рівненської області від 16.04.2024 у справі № 918/188/24 (суддя Марач В.В., повний текст складено 22.04.2024)

за позовом Фізичної особи-підприємця Лісничого Володимира Антоновича

до Рівненської міської ради

про розірвання договору оренди землі

за участю представників сторін:

позивача - Андрієвський А.О.;

відповідача - Українець М.В.;

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець Лісничий Володимир Антонович (далі - позивач, ФОП Лісничий В.А.) звернувся до Господарського суду Рівненської області із позовом до Рівненської міської ради (далі - відповідач, Міська Рада) про розірвання договору оренди земельної ділянки від 16.08.2010, укладеного між ФОП Лісничим В.А. та Рівненською міською радою, предметом оренди за яким є земельна ділянка площею 102 кв.м. (умовна частка прибудинкової території).

Позовні вимоги з посиланням на положення ст. 651 ЦК України, ст. 141 ЗК України, ст. ст. 7, 32 ЗУ "Про оренду землі", п. 36 договору оренди від 16.08.2010, обґрунтовані тим, що відповідно до умов спірного договору позивач орендує земельну ділянку в м. Рівному по вул. Гетьмана Сагайдачного, 10 з метою реконструкції квартири № 1 під лікувально-консультаційний кабінет з подальшим обслуговуванням. На думку позивача, мають місце обставини, які є підставою для припинення договору шляхом його розірвання, оскільки на орендованій земельній ділянці завершено реконструкцію приміщення, на даний час позивач не здійснює користування спірною земельною ділянкою, а таке користування здійснюється іншою особою. Позивач посилається на те, що письмово звертався до відповідача із заявою про припинення права користування земельною ділянкою та розірвання договору оренди, однак дане питання органом місцевого самоврядування не вирішено.

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 16.04.2024 відмовлено у задоволенні позову.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що у набувача майна за договором купівлі-продажу від 06.09.2023 в силу прямої вказівки закону виникло право оренди земельної ділянки за договором оренди землі від 16.08.2010, на якій розташовано нерухоме майно, власником якого став набувач. В силу прямої норми закону відбулась заміна орендаря, тобто набувач майна з 06.09.2023 є стороною (орендарем) за вказаним договором оренди землі та має право на переоформлення орендних відносин шляхом внесення змін у договір оренди землі стосовно орендаря. Позивач не довів належними та допустимими доказами наявності у нього прав орендаря за договором оренди землі від 16.08.2010 на момент звернення до суду, а відтак і прав на його розірвання, та наявність самих підстав для розірвання вказаного договору у судовому порядку.

До Північно - західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга ФОП Лісничого В.А. на рішення Господарського суду Рівненської області від 16.04.2024 у справі №918/188/24, в якій позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове рішення, яким позов задоволити.

Доводи апеляційної скарги зводяться до наступних аргументів:

- враховуючи, що позивачем реконструйовано та відчужено об`єкт нерухомого майна, а нарахування орендної плати продовжується, зважаючи, що заява про припинення права користування земельною ділянкою та розірвання договору оренди землі відповідачем залишена без задоволення, позивач змушений був звернутися з позовом до суду;

- відмовляючи у задоволенні позову, судом першої інстанції невірно застосовано норми матеріального права, які підлягали застосуванню до спірних правовідносин, а саме ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України та ч. 2 ст. 19 Закону України "Про оренду землі";

- судом першої інстанції не в повній мірі надано оцінку доказам, наявним у матеріалах справи, які підтверджують ту обставину, що цільове призначення використання земельної ділянки, визначене умовами договору оренди - використання орендованої земельної ділянки для реконструкції квартири № 1 під лікувально-консультаційний кабінет з подальшим обслуговуванням, вичерпало себе і орендар в установленому порядку звернувся до орендодавця з пропозицією про розірвання договору. Однак, відповідач в передбачений законом спосіб вимогу позивача щодо розірвання договору оренди залишив без відповіді та задоволення.

Автоматизованою системою документообігу суду визначено колегію суддів для розгляду справи № 918/188/24 у складі головуючий суддя Маціщук А.В., суддя Миханюк М.В., суддя Філіпова Т.Л.

Листом від 15.05.2024 матеріали справи витребувано з Господарського суду Рівненської області.

22.05.2024 до суду надійшли матеріали справи.

Розпорядженням керівника апарату суду від 27.05.2024 № 01-05/221 у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю головуючого судді (судді-доповідача) по справі - Маціщук А.В. у період з 27.05.2024 по 30.05.2024 включно, відповідно до ст. 32 ГПК України, ст. 155 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", Положення про автоматизовану систему документообігу суду та п. 9.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Північно-західному апеляційному господарському суді, призначено повторний автоматизований розподіл справи.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи від 27.05.2024 визначено колегію суддів для розгляду справи № 918/188/24 у складі головуючий суддя Олексюк Г.Є., суддя Миханюк М.В., суддя Філіпова Т.Л.

Ухвалою Північно - західного апеляційного господарського суду від 29.05.2024 відкрито провадження за апеляційною скаргою ФОП Лісничого В.А. на рішення Господарського суду Рівненської області від 16.04.2024 у справі № 918/188/24. Розгляд апеляційної скарги призначено на 17.07.2024 о 14:15 год.

Розпорядженням в.о. керівника апарату суду від 16.07.2024 у зв`язку із перебуванням у відпустці суддів - членів колегії у даній справі - Миханюк М.В. та Філіпової Т.Л., відповідно до ст. 32 ГПК України, ст. 155 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", пунктів 18, 20 розділу VIII Положення про автоматизовану систему документообігу суду та п. 8.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Північно-західному апеляційному господарському суді, призначено заміну суддів - членів колегії у судовій справі.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.07.2024 для розгляду справи визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Олексюк Г.Є., суддя Гудак А.В., суддя Мельник О.В.

Ухвалою Північно - західного апеляційного господарського суду від 16.07.2024 апеляційну скаргу прийнято до провадження у новому складі суду.

Рівненська міська рада надіслала до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Відповідач зазначає наступне:

- відчуження об`єкта нерухомості, що знаходиться на орендованій земельній ділянці не є підставою для розірвання договору оренди з попереднім власником, оскільки такий договір припиняється щодо останнього, однак діє на тих самих умовах щодо особи, яка, набувши право власності на нерухоме майно, розміщене на орендованій земельній ділянці, з моменту набуття такого права набуває також права оренди земельної ділянки, на якій це майно розміщене, а отже й відповідні права та обов`язки, зокрема із сплати орендної плати за користування земельною ділянкою;

- у разі переходу права власності на майно, що знаходиться на орендованій земельній ділянці, до нового власника з моменту набуття права власності на це майно переходить право оренди земельної ділянки, на якій вказане майно розміщене у тому самому обсязі та умовах, які були у попереднього власника. Отже з моменту набуття права власності на нерухоме майно особа, яка стала новим власником такого майна, одночасно набуває права оренди земельної ділянки, на якій розміщене це майно у зв`язку з припиненням права власності на нього та, відповідно, припиненням права користування попереднього власника земельною ділянкою, на якій це майно розміщене, згідно з ч. 2 ст. 120 ЗК України;

- особа, яка набула права власності на це майно фактично стає орендарем земельної ділянки, на якій воно розміщене у тому ж обсязі та на умовах, як і у попереднього власника. При цьому договір оренди цієї земельної ділянки щодо попереднього її користувача (попереднього власника нерухомого майна) припиняється відповідним договором, на підставі якого новим власником набуто право власності на розташоване на цій земельній ділянці майно, отже договір не підлягає розірванню.

Представник позивача в судовому засіданні 17.07.2024 підтримав доводи апеляційної скарги, просить задоволити її вимоги, скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове рішення, яким позов задоволити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив доводи апеляційної скарги, просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін .

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів апеляційного господарського суду, беручи до уваги межі перегляду справи в суді апеляційної інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, заслухавши в судовому засіданні представників сторін, зазначає наступне.

Як встановлено апеляційним судом, між ФОП Лісничим В.А. та Рівненською міською радою укладено договір оренди землі від 16.08.2010 № 73, яким передано в оренду земельну ділянку площею 102 м2, яка знаходиться в м. Рівному по вулиці Гетьмана Сагайдачного, 10 за кадастровим номером - :01:026:0180 для реконструкції квартири № 1 під лікувально-консультаційний кабінет з подальшим обслуговуванням.

Пунктами 15-17 договору передбачено, що земельна ділянка передається в оренду для реконструкції квартири АДРЕСА_1 під лікувально-консультаційний кабінет з подальшим обслуговуванням. Цільове призначення земельної ділянки для реконструкції квартири АДРЕСА_1 під лікувально-консультаційний кабінет з подальшим обслуговуванням. Сторонами передбачено умови збереження стану об`єкта оренди, а саме орендар зобов`язується використовувати земельну ділянку відповідно до її цільового призначення.

Відповідно до п. п. 18, 20 договору передача земельної ділянки в оренду здійснювалась з розробленням проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Орендар мав право приступити до використання земельної ділянки, відповідно до її цільового призначення, після набрання чинності цим договором. Передача земельної ділянки орендарю здійснюється після державної реєстрації цього договору за актом її приймання-передачі.

Пунктами 35, 36 та 38 договору передбачено, що дія договору припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; придбання орендарем земельної ділянки у власність; викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом. Договір припиняється також в інших випадках, передбачених законом. Дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи є підставою для розірвання договору.

Цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації (п. 41. договору).

Договір зареєстрований у Державному реєстрі земель від 09.09.2010 за № 73.

Відповідно до акту приймання - передачі земельної ділянки в оренду від 09.09.2010, Рівненська міська рада передала, а ФОП Лісничий В.А. прийняв земельну ділянку площею 102 м2 в АДРЕСА_2 , в оренду на підставі договору оренди землі.

Після проведення та завершення реконструкції квартири АДРЕСА_1 , дане приміщення було прийнято в експлуатацію під лікувально-консультаційний кабінет на АДРЕСА_2 , про що свідчить і свідоцтво про право власності на нерухоме майно, яке видане 08.12.2011 виконавчим комітетом Рівненської міської ради.

В подальшому, внаслідок укладення договору купівлі - продажу від 06.09.2023 ФОП Лісничий В.А. продав у приватну власність для громадянки Григоруци Ж.І. приміщення лікувально - консультативного кабінету (І поверх), загальною площею 38,3 м2, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 .

Тобто на даний час орендар вже не являється власником нерухомого майна, яке розташоване на вказаній земельній ділянці, а також не користується зазначеною земельною ділянкою, в тому числі і для реконструкції квартири АДРЕСА_1 під лікувально - консультаційний кабінет чи його обслуговування.

07.09.2023 ФОП Лісничий В.А. на підставі п. п. "а" "е" ст. 141 ЗК України було подано заяву до Рівненської міської ради з проханням розірвати договір оренди земельної ділянки.

26.10.2023 на сесії Рівненської міської ради проект рішення "Про припинення ФОП Лісничому В.А. права оренди земельної ділянки і розірвання договору оренди землі по АДРЕСА_2 ", не набрав необхідної кількості голосів депутатів і був відхилений, про що свідчить лист Управління земельних відносин виконавчого комітету Рівненської міської ради № 01-11/01-11/570 від 31.10.2023.

13.11.2023 ФОП Лісничий В.А. повторно подав заяву до Рівненської міської ради з проханням розірвати договір оренди земельної ділянки, яка 20.12.2023 на засіданні постійної комісії з питань архітектури, будівництва та землевпорядкування, вказаною комісією була рекомендована як така, що підлягає відмові.

На час звернення позивача до суду відповідачем так і не розглянуто на пленарному засіданні сесії ради питання щодо припинення права оренди земельної ділянки.

Предметом позову у даній справі є вимога позивача до відповідача про дострокове розірвання договору оренди землі від 16.08.2010 з посиланням на вимоги ст. 651 ЦК України, ст. 141 ЗК України, ст. ст. 7, 32 ЗУ "Про оренду землі" та п. 36 договору оренди.

Надаючи оцінку обставинам у справі в їх сукупності колегія суддів зазначає, що за змістом ч. 1 ст. 93 ЗК України, ст. 1 Закону України "Про оренду землі" право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Згідно ст. 2 Закону України "Про оренду землі" відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі (ст. 6 Закону України "Про оренду землі").

Відповідно до ст. 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.

Статтею 13 Закону України "Про оренду землі" визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Водночас згідно ч. 3 ст. 7 Закону України "Про оренду землі" до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда. Волевиявлення орендодавця, відчужувача (попереднього власника), набувача такого об`єкта та внесення змін до договору оренди із зазначенням нового орендаря земельної ділянки не вимагаються.

За змістом частини 1 статті 31 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі припиняється в разі, зокрема, набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці.

Питання щодо переходу права на земельну ділянку у разі набуття права на жилий будинок, будівлю, споруду, що розміщені на ній, регулюються статтею 120 ЗК України і статтею 377 ЦК України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об`єкти (крім багатоквартирних будинків та об`єктів державної власності, що підлягають продажу шляхом приватизації).

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Відповідно до ст. 377 ЦК України, ст. 120 ЗК України та принципу слідування юридичної долі земельної ділянки долі нерухомості, у разі переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на розташовані на земельній ділянці об`єкти, оскільки право власності на будівлі з усіма відповідними власності складовими володінням, користуванням, розпорядженням ними, неможливе без перебування у власника будівель земельної ділянки, на якій розташовані об`єкти нерухомості, у власності або користуванні. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 21.01.2019 у справі № 910/22093/17, від 20.03.2019 у справі № 910/6186/17.

За змістом ст. 141 ЗК України підставою припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема, набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці.

З урахуванням наведеного після відчуження об`єкта нерухомості, розташованого на орендованій земельній ділянці, договір оренди землі у відповідній частині припиняється щодо відчужувача, однак діє на тих самих умовах стосовно нового власника нерухомості, який з моменту набуття такого права набуває також право оренди земельної ділянки, на якій це майно розміщене, а отже, й відповідні права та обов`язки. Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 29.08.2018 у справі № 920/675/17, від 18.02.2020 у справі №907/132/19.

При цьому особа, яка набула права власності на це нерухоме майно, фактично стає орендарем земельної ділянки, на якій воно розміщене, у тому ж обсязі та на умовах, як і у попереднього власника. При цьому договір оренди цієї земельної ділянки щодо попереднього її користувача (попереднього власника нерухомого майна) припиняється відповідним договором, на підставі якого новий власник набув право власності на розташоване на цій земельній ділянці майно. Таку правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 915/672/17, від 17.04.2018 у справі № 922/2883/17.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.12.2019 у справі № 263/6022/16-ц викладено подібний правовий висновок про те, що після відчуження об`єкта нерухомості, розташованого на орендованій земельній ділянці, договір оренди землі у відповідній частині припиняється щодо відчужувача, однак діє на тих самих умовах стосовно нового власника нерухомості, який з моменту набуття такого права набуває також права оренди земельної ділянки, на якій це майно розміщене.

У постанові від 25.02.2020 у справі № 922/510/19 Велика Палата Верховного Суду вказала, що Верховний Суд неодноразово висловлював позицію про те, що особа, яка набула права власності на це майно, фактично стає орендарем земельної ділянки, на якій воно розміщене, у тому ж обсязі та на умовах, як і у попереднього власника.

Як зазначалось апеляційним судом вище, між ФОП Лісничим В.А. та Рівненською міською радою укладено договір оренди землі від 16.08.2010, за яким позивачу передано в оренду земельну ділянку площею 102 м2, яка знаходиться в АДРЕСА_2 з кадастровим номером :01:026:0180 для реконструкції квартири АДРЕСА_1 під лікувально-консультаційний кабінет з подальшим обслуговуванням.

В той же час, після проведення та завершення реконструкції квартири АДРЕСА_1 , дане приміщення було прийнято в експлуатацію під лікувально-консультаційний кабінет на АДРЕСА_2 , про що свідчить свідоцтво про право власності на нерухоме майно, яке видане 08.12.2011 виконавчим комітетом Рівненської міської ради.

В подальшому, внаслідок укладення договору купівлі - продажу від 06.09.2023 позивач передав у приватну власність для громадянки ОСОБА_1 приміщення лікувально-консультативного кабінету (І поверх), загальною площею 38,3 м2, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 .

Отже, ФОП Лісничий В.А. вже не являється власником нерухомого майна, яке розташоване на земельній ділянці в АДРЕСА_2 з кадастровим номером :01:026:0180, а також не користується зазначеною земельною ділянкою, в тому числі і для реконструкції квартири АДРЕСА_1 під лікувально - консультаційний кабінет чи його обслуговування.

У даній справі суд першої інстанції правильно встановив факт припинення права оренди ФОП Лісничим В.А. земельною ділянкою площею 102 м2, яка знаходиться в АДРЕСА_2 за кадастровим номером :01:026:0180 в силу вимог закону, тобто фактичне припинення правовідносин між сторонами за договором оренди землі від 16.08.2010 у зв`язку з переходом права оренди до набувача нерухомого майна - ОСОБА_1

З огляд на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що за таких обставин у набувача майна - ОСОБА_1 в силу прямої вказівки закону виникло право оренди земельної ділянки кадастровий номер :01:026:0180 за договором оренди землі від 16.08.2010, на якій розташовано нерухоме майно, власником якого стала набувачка, і саме в силу прямої норми закону відбулась заміна орендаря, тобто ОСОБА_1 з 06.09.2023 є стороною (орендарем) за вказаним договором оренди землі та має право на переоформлення орендних відносин шляхом внесення змін у договір оренди землі стосовно орендаря.

Із урахуванням викладеного, апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що позов ФОП Лісничого В.А. до Рівненської міської ради про розірвання договору оренди земельної ділянки від 16.08.2010 не підлягає задоволенню.

Такий висновком суду першої інстанції в повній мірі відповідає правовим позиція, викладеним у постановах, зокрема Великої Палати Верховного Суду від 18.12.2019 у справі №263/6022/16-ц та від 25.02.2020 у справі № 922/510/19.

Судом апеляційної інстанції не встановлено при вирішенні даного спору судом першої інстанції не правильного застосування норм Закону України "Про оренду землі", ЦК України чи ЗК України.

В порушення вимог ст. ст. 76, 77 ГПК України, позивачем висновків суду першої інстанції не спростовано, а його посилання, викладені в апеляційній скарзі є такими, що зводяться до переоцінки доказів та встановлених судом обставин. Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Суд вказує, що ЄСПЛ у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" зазначав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. ЄСПЛ зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення ЄСПЛ у справі "Трофимчук проти України").

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Статтею 276 ГПК України унормовано, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, Північно-західний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що рішення Господарського суду Рівненської області від 16.04.2024 у справі № 918/188/24 необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу ФОП Лісничого В.А. - без задоволення.

На підставі ст. 129 ГПК України судовий збір за розгляд апеляційної скарги покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Лісничого Володимира Антоновича на рішення Господарського суду Рівненської області від 16.04.2024 у справі № 918/188/24 - залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення до Верховного Суду, відповідно до ст. ст. 287-291 ГПК України.

3. Справу повернути до Господарського суду Рівненської області.

Повний текст постанови складено 19 липня 2024

Головуючий суддя Олексюк Г.Є.

Суддя Мельник О.В.

Суддя Гудак А.В.