ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"19" липня 2024 р.м. Одеса Справа № 916/3187/24
Господарський суд Одеської області у складі судді Деркач Т. Г.,

розглянувши заяву Фермерського господарства «СКІФ» про забезпечення позову за вх.№2-1205/24 від 18.07.2024

у справі 916/3187/24

за позовом: Фермерського господарства "СКІФ" (вул. Затишна, 38, кв. 54, м. Нова Каховка, Херсонська обл., 74907)

до відповідача: Великоолександрівської селищної військової адміністрації Бериславського району Херсонської області (вул. Свободи, 161, смт Велика Олександрівка, Бериславський район, Херсонська область, 74100)

про визнання укладеним додаткового договору (угоди) до договору оренди земельної ділянки

В С Т А Н О В И В:

Фермерське господарство "СКІФ" звернулося з позовом до Великоолександрівської селищної військової адміністрації Бериславського району Херсонської області, в якому просить Господарський суд Одеської області:

- визнати укладеним між Фермерським господарством «СКІФ» та Великоолександрівською селищною військовою адміністрацією Бериславського району Херсонської області додатковий договір (угоду) до договору оренди землі б/н від 28.01.2008 року, який зареєстрований у Великоолександрівському районному відділі Херсонської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельним ресурсам» 11.02.2008 № 4AA71600003, де предметом та об`єктом оренди є земельна ділянка загальною площею 25,5700 га, в тому числі ріллі 25,5700 га (кадастровий номер :05:002:0002), із цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована за межами населених пунктів на території Старосільської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області, у редакції викладеній у прохальній частині позовної заяви.

Позовні вимоги обґрунтовані посиланнями на те, що Великоолександрівська селищна військова адміністрація Бериславського району Херсонської області неправомірно, з порушенням норм чинного законодавства, ухиляється від продовження договору оренди від 28.01.2008 та безпідставно відмовляє позивачу в укладенні договору.

Разом з позовною заявою господарським судом одержано заяву про забезпечення позову за вх.№2-1205/24 від 18.07.2024, в якій Фермерське господарство "СКІФ" просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом:

- накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :05:002:0002 та заборони органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно, здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо вказаної земельної ділянки, в тому числі набуття, зміну, припинення речових прав на нерухоме майно (права власності, користування (оренди, найму тощо), обтяжень речових прав на нерухоме майно (іпотеки, заборони відчуження тощо), яка є предметом спірних правовідносин;

- заборони Великоолександрівській селищній військовій адміністрації Бериславського району Херсонської області вчиняти дії щодо земельної ділянки з кадастровим номером :05:002:0002, зокрема відчуження, здачі в оренду (суборенду), вчиняти будь-які інші договори, підписувати акти та будь-які інші документи щодо земельної ділянки;

- заборони державним кадастровим реєстраторам Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та його територіальним органам вносити до Державного земельного кадастру відомості та зміни щодо земельної ділянки з кадастровим номером :05:002:0002, яка є предметом спірних відносин.

Заяву обґрунтовано такими обставинами.

Фермерське Господарство "СКІФ" покликається на те, що у його користуванні перебуває земельна ділянка загальною площею 25,5700 га, в тому числі ріллі 25,5700 га (кадастровий номер :05:002:0002), із цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої за межами населених пунктів на території Старосільської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області. Право користування земельною ділянкою підтверджується договором оренди земельної ділянки від 28.01.2008 року, укладеним між ФГ «СКІФ» (Орендар) та Великоолександрівською районною державною адміністрацією (Орендодавець). На підставі укладеної додаткової угоди від 10.05.2017 до вищезазначеного договору, договір оренди землі від 28.01.2008 було визнано поновленим строком на 7 років з 01.08.2017. Отже, з урахуванням змін, внесених на підставі укладених додаткових угод, строк вищезазначеного договору спливає 01.08.2024 року.

Позивач також зазначає, що належним чином виконував умови договору оренди земельної ділянки протягом усього строку його дії, а саме: вчасно сплачував орендну плату та використовував земельну ділянку за цільовим призначенням. Користуючись своїм правом, наданим ст. 33 ЗУ «Про оренду землі», направив 29.06.2024 на адресу Великоолександрівської селищної ради лист-повідомлення про продовження орендних правовідносин та укладання договору оренди землі на новий строк.

Проте Великоолександрівська селищна військова адміністрація Бериславського району Херсонської області, відмовляючи в укладенні договору щодо орендних правовідносин, які виникли на підставі договору оренди від 28.01.2008, вказала, що відповідна земельна ділянка буде передаватись у користування (оренду) окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах). Водночас рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30.05.2023 у справі № 540/383/22 було зобов`язано Великоолександрівську селищну раду Бериславського району Херсонської області надати дозволи ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (члени ФГ «СКІФ») на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення фермерського господарства в розмірі 8,5233 умовних кадастрових гектарів за рахунок земельної ділянки комунальної власності площею 25,5700 га, кадастровий номер :05:002:0002, із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Великоолександрівської селищної ради Бериславського району Херсонської області

Заявник вказує, що зазначене рішення суду набрало законної сили 30.06.2023, проте станом на сьогодні рішення суду у справі № 540/383/22 не виконано, оскільки Великоолександрівська селищна рада Бериславського району Херсонської області протягом року подає клопотання про відстрочення виконання рішення суду. Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 07.06.2024, яка оскаржується, виконання рішення відстрочено до 12.08.2024.

На думку заявника, Великоолександрівська селищна рада Бериславського району Херсонської області матиме можливість вільного розпорядження спірною земельною ділянкою, що може призвести до утруднення ефективного захисту або порушення чи оспорення прав у разі задоволення позовних вимог. Дії, спрямовані на вчинення реєстраційних змін, можуть призвести до неможливості зміни позовних вимог під час розгляду справи по суті, що в результаті призведе до незабезпечення судового захисту порушених інтересів позивача. Можливість відчуження чи передачі у власність спірної земельної ділянки підтверджується листом Великоолександрівської селищної військової адміністрації Бериславського району Херсонської області, яким остання, відмовляючи заявнику у продовженні договору оренди зазначає про те, що відповідна земельна ділянка буде передаватись у користування (оренду) окремими лотами на конкурентних засадах.

Також заявник вважає, що існує ризик ускладнення ефективного захисту та поновлення порушених прав через те, що за відсутності вжитих заходів забезпечення позову до прийняття рішення відповідач матиме можливість, зокрема, передачі спірної земельної ділянки в оренду іншим суб`єктам господарювання, а тому невжиття таких заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів. На переконання заявника, заходи забезпечення у даному випадку є співмірними з предметом позову, адекватними та обґрунтованими і вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони вчиняти реєстраційні дії не може свідчити про вирішення спору сторін по суті.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 138 ГПК України заява про забезпечення позову подається одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 136 ГПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

За змістом цієї норми обґрунтування щодо необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача.

Відповідно до ч.1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Приписами ч. 1 ст. 139 ГПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити, зокрема, предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Відповідно до ч.1 ст. 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків від заборони відповідачу вчиняти певні дії.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання про обґрунтованість заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову (аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 17.12.2018 у справі № 914/970/18, від 10.11.2020 у справі № 910/1200/20).

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків від заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Відповідні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18, у постанові Верховного Суду від 10.11.2020 у справі № 910/1200/20.

Як свідчать матеріали справи, предметом позову у даній справі є немайнова вимога про визнання укладеного у запропонованій позивачем редакції додаткового договору (угоду) до Договору оренди землі б/н від 28.01.2008, який зареєстрований у Великоолександрівському районному відділі Херсонської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельним ресурсам» 11.02.2008 № 4AA71600003.

Оскільки у даному випадку заявник звернувся до суду із немайновою позовною вимогою, у такому разі згідно викладеної у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18 правової позиції, при вирішенні питання щодо необхідності запровадження забезпечувальних заходів має досліджуватися достатність і обґрунтованість припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Водночас на думку суду, позивачем не надано доказів, які б свідчили про обґрунтованість загрози вчинення Великоолександрівською селищною військовою адміністрацією Бериславського району Херсонської області дій, які б утруднили або унеможливили б ефективний судовий захист, оскільки зазначені у заяві про вжиття заходів забезпечення позову ймовірні дії відповідача з розпорядження земельною ділянкою, стосовно якої заявлено вимогу про поновлення договору оренди, відносяться до кола повноважень адміністрації як органу, що здійснює функції власника державного майна.

Натомість реєстраційні дії, заборонити які просить заявник, є похідними від відповідних дій (рішень і угод) власника та не можуть вчинятися реєстратором на власний розсуд за відсутності належних підстав.

Більш того, реалізація селищною військовою адміністрацією розпорядчих повноважень щодо земельної ділянки регламентована законодавчими приписами та в часі не може вчинятися одномоментно так, щоб за наслідками вплинути на існування земельної ділянки як об`єкту оренди у спорі.

Варто також зауважити, що відповідно до ч. 11 ст. 137 ГПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Зі змісту заяви про забезпечення позову випливає, що заявник, звернувшись до суду з відповідними вимогами, намагається у такий спосіб пролонгувати оренду земельної ділянки.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що матеріали справи не містять належних доказів існування переконливих намірів відповідача здійснити визначені заявником розпорядчі дії з передачі земельної ділянки з кадастровим номером :05:002:0002 іншим особам.

Покликання позивача на те, що можливість відчуження чи передачі у власність спірної земельної ділянки підтверджується листом відповідача, в якому останній зазначає, що відповідна земельна ділянка буде передаватися у користування (оренду) окремими лотами на конкурсних засадах (земельних торгах), не приймаються до уваги господарським судом з огляду на наступне.

Моменту реєстрації речових прав оренди на земельну ділянку передує процедура проведення земельних торгів, порядок якої передбачений Главою 21 Земельного кодексу України (ст.ст. 134-139).

Згідно з вимогами ч. 6 ст. 137 Земельного кодексу України земельні торги проводяться не раніше 30 днів та не пізніше 45 днів з дня оприлюднення оголошення про проведення земельних торгів.

До того ж, договір оренди земельної ділянки не припинив свою дію та у матеріалах справи відсутні докази вчинення відповідачем будь-яких підготовчих дій щодо проведення земельних торгів.

Отже, на переконання суду, підстави забезпечення позову не обмежуються лише пов`язаністю з позовною вимогою, адже звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач повинен не лише обґрунтувати причини звернення з такою заявою, а й надати суду докази існування фактичних обставин, що пов`язані з необхідністю вжиття таких заходів.

Відповідно до ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно зі ст. 78 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 79 ГПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Отже, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, зважаючи на вищевикладені обставини справи в їх сукупності, господарський суд дійшов висновку про відмову Фермерському Господарству «СКІФ» у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 136 - 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Відмовити Фермерському Господарству «СКІФ» у задоволенні заяви про забезпечення позову за вх.№2-1205/24 від 18.07.2024 у справі 916/3187/24.

Ухвала набирає законної сили 19.07.2024 та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складання повної ухвали.

Повну ухвалу складено 19.07.2024

Суддя Т.Г. Деркач