ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" липня 2024 р. Справа №914/3492/23

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий суддя Панова І.Ю.,

Судді Зварич О.В.,

Малех І.Б.,

Секретар судового засідання: Фарина Х.І.

за участю представників сторін:

від позивача: Ковриженко С.О.

від відповідача 1: не з`явився

від відповідачів 2, 3: Курдюков В.М.

розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 б/н від 17.05.2024 (вх. №01-05/1431/24 від 20.05.2024) та матеріали апеляційної скарги Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» б/н від 30.05.2024 (вх. №01-05/1552/24 від 31.05.2024)

на рішення Господарського суду Львівської області від 01.05.2024 (повний текст рішення складено 09.05.2024)

у справі №914/3492/23 (суддя Матвіїв Р.І.)

за позовом: Акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро", м. Київ,

до відповідача 1: Приватного підприємства "Агрофірма "Стимул", м. Львів,

до відповідача 2: ОСОБА_2 , м. Токмак, Запорізька область,

до відповідача 3: ОСОБА_1 , м. Токмак, Запорізька область,

про солідарне стягнення 3 501 273,84 грн,

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст вимог позовної заяви і рішення суду першої інстанції.

Господарським судом Львівської області 28.11.2023 отримано позовну заяву Акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро" до Приватного підприємства "Агрофірма "Стимул", ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про солідарне стягнення 3 501 273,84 грн.

Позовні вимоги, обґрунтовані тим, що 17.11.2021 в межах кредитної лінії Банк надав відповідачу 1 кредит в розмірі 3 044 000,00 грн зі строком повернення 24.03.2023. На забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 16.11.2021 між банком та ОСОБА_2 (відповідно до договору - поручитель 1, відповідно до обставин справи - відповідач 2) укладеного договір поруки. Крім цього, окремий договір поруки укладено і з ОСОБА_1 (відповідно до договору - поручитель 2, відповідно до обставин справи - відповідач 2). Відповідач 1 здійснював часткову оплату відсотків за кредитним договором, однак усі зобов`язання не виконав у повному обсязі, у зв`язку з чим, порушив умови кредитного договору. Тому банк направляв вимоги як до боржника, так і до поручителів, однак, зазначені вимоги так і залишились без виконання. За розрахунками позивача станом на 27.03.2023 заборгованість відповідача 1 за кредитним договором становить у сумі 3 501 273,84 грн, яка складається з залишку нарахованих строкових відсотків по ставці ФРП - 373 042,62 грн, залишок простроченого кредиту - 3 044 000,00 грн, залишок прострочених відсотків - 84 231,22 грн.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 01.05.2024 у справі №914/3492/23 позов задоволено частково. Присуджено до стягнення солідарно з Приватного підприємства "Агрофірма "Стимул" і ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро" 3 044 000,00 грн простроченого кредиту та 51 056,63 грн прострочених відсотків. Присуджено до стягнення солідарно з Приватного підприємства "Агрофірма "Стимул" і ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро" 3 044 000,00 грн простроченого кредиту та 51 056,63 грн прострочених відсотків.

У задоволенні позовної вимоги про стягнення 33174, 59 грн. прострочених відсотків і 373042, 62 грн. строкових відсотків по ставці Фонду розвитку підприємництва відмовлено.

Рішення мотивоване тим, що позовні вимоги про стягнення 3 044 000,00 грн простроченого кредиту та 51 056,63 грн прострочених відсотків за користування кредитними коштами, нарахованих відповідно до умов кредитного договору, обгрунтовні належними та допустимими доказами та підлягають задоволенню і стягненню з відповідачів солідарно.

Короткий зміст вимог та узагальнених доводів учасників справи.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Акціонерне товариство "Банк Кредит Дніпро" оскаржило таке в апеляційному порядку. Апеляційна скарга надійшла на адресу суду 31.05.2024. В апеляційній скарзі скаржник просить скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 01.05.2024 у справі №914/3492/23 в частині відмовлених позовних вимог та в цій частині прийняти нове рішення, яким в частині солідарного стягнення 406217,21 грн задоволити.

Апеляційна скарга Банку обгрунтована неповнотою з`ясування господарським судом обставин, що мають значення для справи, оскільки суд не з`ясував розмір відсотків по ставці ФРП, дійшов невірного висновку щодо неможливості визначення відсоткової ставки ФРП.

Відповідач З - ОСОБА_1 також звернулася з апеляційною скаргою до Західного апеляційного господарського суду , в якій просила рішення господарського суду Львівської області у справі № 914/3492/23 від 01.05.2024 скасувати повністю та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Відповідач 3 в скарзі зазначає, що позивач не надав суду відомостеи? про те, кому належить дебетовий рахунок, з якого було перераховано кошти в розмірі 3 044 000,00 грн. відповідно до меморіального ордеру №14262 від 17.11.2021 р. Тому, цеи? меморіальнии? ордер, на думку відповідача 3, не підтверджує, що кошти були фактично надані позивачем, а лише містить відомості про перерахування коштів з одного рахунку ПП «Агрофірма «Стимул» на іншии? рахунок цього ж підприємства.

30.05.2024 від Акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро" надійшов відзив б/н від 29.05.2024 (вх. №01-04/3687/24) на апеляційну скаргу відповідача 3 в якому позивач зазначає, що виписки з особового рахунка клієнта банку (банківські виписки з рахунку позичальника, меморіальні ордери, платіжні доручення сформовані, як в електронному виді так і паперовому) є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по банківським рахункам, вміщують записи про операціі?, здіи?снені протягом операціи?ного дня, та є підтвердженням виконаних за день операціи?, а отже, на думку позивача, платіжні доручення, меморіальні ордери сформовані Банком є належними доказом заборгованості щодо тіла кредиту за кредитним договором.

Також в апеляційній скарзі Банк вказує, що суд першоі? інстанціі? не дослідив сукупність документів доданих до позовноі? заяви, зокрема Додаткову угоду № 1, розрахунок заборгованості, виписки по особовим рахункам, а також не врахував індекс UIRD, який є загально доступним та оприлюднений на сайті НБУ. Не визначив правову природу утворення та нарахування відсотків по ставці ФРП.

Відповідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.05.2024 вказану справу розподілено колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Панова І.Ю., суддів Малех І.Б. та Зварич О.В.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 24.05.2024 задоволено заяву ОСОБА_1 про відстрочку оплати судового збору, відстрочено ОСОБА_1 оплату судового збору за подання апеляційної скарги до ухвалення постанови Західним апеляційним господарським судом у даній справі та відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 б/н від 17.05.2024 (вх. №01-05/1431/24 від 20.05.2024) на рішення Господарського суду Львівської області від 01.05.2024 у справі №914/3492/23.

Ухвалою суду від 05.06.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро" б/н від 30.05.2024 (вх. №01-05/1552/24 від 31.05.2024) на рішення Господарського суду Львівської області від 01.05.2024 у справі №914/3492/23, призначено розгляд справи на 25.06.2024 о 10 год. 00 хв. та вирішено розглядати апеляційні скарги Акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро" та ОСОБА_1 призначити в одному апеляційному провадженні.

Ухвалою суду від 12.06.2024 призначено розгляд справи на 25.06.2024.

В судовому засіданні 25.06.2024 оголошено перерву до 23.07.2024.

У судовому засіданні 23.07.2024 представник позивача підтримав подану ним апеляційну скаргу з підстав викладених у ній та заперечив доводи апеляційної скарги відповідача 3 з підстав викладених у відзиві. Представник відповідачів 2,3 підтримав подану апеляційну скаргу відповідача 3 з підстав викладених у ній та заперечив доводи апеляційної скарги позивача з підстав викладених у відзиві.

У відповідності до вимог ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно з встановленими судом першої інстанції обставинами, і визначеними відповідно до них правовідносинами, вбачається, що:

Акціонерне товариство "Банк Кредит Дніпро" як банк і Приватне підприємство "Агрофірма "Стимул" як позичальник, від імені якого діє ОСОБА_1 , уклали 16.11.2021 кредитний договір № 161121-КЛН на суму 3 044 000,00 грн з кінцевим строком повернення - 24.03.2023 включно, якщо тільки інший строк не буде встановлено додатковою угодою або іншими умовами договору.

Додатком № 2 до кредитного договору сторони погодили графік зниження ліміту і позичальник зобов`язався повернути загальну суму кредиту в такі строки: 24.02.2023 в сумі 1 500 000,00 грн, 24.03.2023 в сумі 1 544 000,00 грн.

У той же день, 16.11.2021, між тими ж сторонами укладено додаткову угоду про умови кредитування в рамках програми "Доступні кредити 5-7-9 %", підписанням якої клієнт підтвердив, що він обізнаний з умовами Програми, зобов`язується їх дотримуватися та нести відповідальність за їх невиконання.

Відповідно до додаткової угоди кредит в рамках Програми надавався на рефінансування заборгованості клієнта за кредитом, наданим банком (банками) України. Максимальний строк кредитування в рамках Програми становить 5 років з дати укладення договору. Максимальна сума кредитування - 50 млн. грн. Максимальний розмір базової процентної ставки не може бути більшим за 30 %.

Водночас п. 3.2.1 додаткової угоди визначено, що за користування кредитом клієнт сплачує частину процентів, що розраховується за компенсаційною ставкою, яка становить 3 % річних.

Господарським судом встановлено, що відповідно до меморіального ордера № 14262 від 17.11.2021 та відповідно до банківської виписки по особовому рахунку від 21.11.2023 Приватне підприємство "Агрофірма "Стимул" отримало 3 044 000,00 грн кредитних коштів. Згідно з цією ж випискою 27.02.2023 на прострочення винесено 1 500 00,00 грн і на 27.03.2023 - 1 544 000,00 грн.

Матеріалами справи підтверджується , що відповідач 1 здійснював часткові оплати в рахунок погашення кредиту, на підтвердження чого позивач подав платіжні доручення та меморіальні ордери:

- платіжне доручення від 06.12.2021 на суму 3 502,68 грн - сплата процентів по кредиту,

- від 05.01.2022 на суму 7 755,94 грн - сплата процентів по кредиту,

- від 07.02.2022 в сумі 7 755,95 грн - сплата процентів по кредиту,

- від 08.03.2022 в сумі 7 005,37 грн - сплата процентів по кредиту,

- меморіальний ордер від 15.04.2022 в сумі 7 755,95 грн - погашення нарахованих відсотків,

- меморіальний ордер від 19.05.2022 в сумі 7 505,76 грн - погашення нарахованих відсотків,

- меморіальний ордер від 02.08.2022 в сумі 31 256,46 грн - коригуюча проводка за липень 2022, перенесення на відповідний рахунок обліку (% ФРП), нараховані проценти по кредиту за період 01.07.2022 по 31.07.2022,

- меморіальний ордер від 10.12.2021 в сумі 12 924,91 грн - погашення нарахованих відсотків (компенсація від Фонду РП),

- меморіальний ордер від 10.01.2022 в сумі 28 619,44 грн - погашення нарахованих відсотків (компенсація від Фонду РП),

- меморіальний ордер від 10.02.2022 в сумі 16 436,00 грн - погашення нарахованих відсотків (компенсація від Фонду РП),

- меморіальний ордер від 27.05.2022 в сумі 31 002,10 грн - погашення нарахованих відсотків (компенсація від Фонду РП),

- меморіальний ордер від 01.06.2022 в сумі 8 999,32 грн - погашення нарахованих відсотків (компенсація від Фонду РП),

- меморіальний ордер від 07.06.2022 в сумі 20 365,37 грн - погашення нарахованих відсотків (компенсація від Фонду РП),

- меморіальний ордер від 29.08.2022 в сумі 9 288,19 грн - погашення нарахованих відсотків (компенсація від Фонду РП),

- меморіальний ордер від 29.08.2022 в сумі 28 471,82 грн - погашення нарахованих відсотків (компенсація від Фонду РП), тобто на загальну суму 197 388,79 грн, з яких 156 107,15 грн компенсація від Фонду РП і 41 281,64 грн сплата процентів по договору.

Відповідно до виписки за період 16.11.2021 - 27.03.2023 по рахунку Приватного підприємства "Агрофірма "Стимул" 17.11.2021 надано кредитні кошти в сумі 3 044 000,00 грн, 27.02.2023 винесено на прострочення заборгованість в сумі 1 500 000,00 грн, а 27.03.2023 - 1 544 000,00 грн, тому на 27.03.2023 вихідний залишок становить 3 044 000,00 грн.

У виписці також відображено суми нарахованих процентів і сплачених процентів, а саме сплачених: 12 924,91 грн, 28 619,44 грн, 16 436,00 грн, 31 002,10 грн, 8 999,32 грн, 20 365,37 грн, 54 206,16 грн, 9 288,19 грн, 28 417,82 грн, у зв`язку з чим на 27.03.2023 вихідний залишок по рахунку клієнта становить 373 042,62 грн. Ці платежі, крім 54 206,16 грн, відображені в розрахунку позивача, в якому виведено суму боргу 373 042,62 грн.

У іншій виписці по особовому рахунку Приватного підприємства "Агрофірма "Стимул" відображено також суми нарахованих (156 769,33 грн) і сплачених (72 538,11 грн) відсотків по договору, а також виведено суму непогашених відсотків, які винесені на прострочку і які станом на 27.03.2023 становлять 84 231,22 грн. У виписці відображено також платежі в сумах 3 502,68 грн, 7 755,94 грн, 7 755,95 грн, 7 005,37 грн, сумі 7 755,95 грн, 7 505,76 грн, 31 256,46 грн, на які подано платіжні доручення і меморіальні ордери як з відмітками банку про проведення, так і без таких відміток.

16.11.2021 Акціонерне товариство "Банк Кредит Дніпро" уклало з ОСОБА_2 договір поруки № 161121-П/3 про забезпечення виконання основного зобов`язання 1 (повернення кредиту в розмірі 3 044 000,00 грн) і основного зобов`язання 2 (сплати процентів, комісій, збитків, пені, інших санкцій, існуючи в теперішній час і тих, що можуть виникнути в майбутньому).

Стосовно забезпечення тих самих зобов`язань 1 і 2 банк уклав договір поруки і з ОСОБА_1 - договір № 161121-П/4 від 16.11.2021.

Позивач долучив свідоцтво про одруження з ОСОБА_2 з ОСОБА_1 , якій присвоєно прізвище ОСОБА_1.

Позивач надіслав відповідачу 1 вимогу про сплату заборгованості від 20.07.2023, у якій вказував про наявність станом на 17.07.2023 заборгованості по кредитному договору від 16.11.2021 в сумі 3 605 353,62 грн, з яких 3 044 000,00 грн залишок простроченого кредиту, 373 042,62 грн нараховані строкові відсотки по ставці ФРП, 188 311,00 грн прострочених відсотків; вимагав сплатити борг до 25.07.2023.

Господарським судом встановлено що вимогу надіслано 21.07.2023 на електронну адресу відповідача 1 ІНФОРМАЦІЯ_1 з електронної пошти Сергія Яцука, начальника Управління по роботі з проблемними активами АТ "Банк Кредит Дніпро".

Вимогу про сплату такої ж суми боргу у той самий строк - 25.07.2023 позивач адресував поручителям, що вбачається з вимоги від 20.07.2023. Таку вимогу позивач також надіслав на електронну адресу товариства, відповідача 1, 21.07.2023 тим самим листом, описаним в попередньому пункті рішення.

Позивач звертався повторно до відповідача 1 із вимогою про погашення боргу у строк до 01.08.2023, що підтверджується вимогою від 27.07.2023 і доказами її надіслання засобами поштового зв`язку (опис вкладення в цінний лист, фіскальний чек і поштова накладна від 28.07.2023) на адресу АДРЕСА_1 .

Повторну вимогу від 27.07.2023, адресовану поручителям позивач надіслав також на адресу товариства у м. Львів, на підтвердження факту надіслання надає опис вкладення в цінний лист, фіскальний чек і поштову накладну від 28.07.2023.

При перегляді рішення господарського суду колегія суддів Західного апеляційного господарського суду керувалась наступним.

Відповідно до частин першої, другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з частиною першою статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (частини 1, 3 статті 1049 ЦК України).

Як встановлено матеріалами справи, між Акціонерним товариством "Банк Кредит Дніпро" і Приватним підприємством "Агрофірма "Стимул" 16.11.2021 було укладено кредитний договір № 161121-КЛН на суму 3 044 000,00 грн з кінцевим строком повернення - 24.03.2023 та додаткову угоду про умови кредитування в рамках програми "Доступні кредити 5-7-9 %".

Приватне підприємство "Агрофірма "Стимул" мало обов`язок до 24.03.2023 включно повернути банку кредит, сплатити проценти за користування кредитом, нараховані відповідно до договору та до додаткової угоди.

Оскільки відповідачем 1 не виконано у строк основне зобов`язання в сумі 3 044 000,00 грн, колегія суддів зазначає, що позовна вимога у цій частині є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Щодо тверджень відповідача 3 про те, що меморіальнии? ордер не підтверджує, що кошти були фактично надані позивачем, останні не беруться судом до уваги, оскільки видача кредиту підтверджується виписками по рахунку та такі є належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.

Загальні засади функціонування платіжних систем і систем розрахунків в Україні, поняття та загальний порядок проведення переказу коштів у межах України визначає Закон України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні".

Пунктом 22.1 статті 22 вказаного Закону встановлено, що ініціювання переказу здійснюється за такими видами розрахункових документів:

1) платіжне доручення;

2) платіжна вимога-доручення;

3) розрахунковий чек;

4) платіжна вимога;

5) меморіальний ордер.

При цьому, відповідно до статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", документ, який містить відомості про господарську операцію є первинним документом.

Первинні документи є підставою для бухгалтерського обліку операцій банку (п. 42 Постанови Правління НБУ від 4 липня 2018 року № 75 "Про затвердження Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України").

Пунктом 44 Постанови НБУ від 4 липня 2018 року № 75 визначено, що первинні документи банку (паперові та електронні) залежно від виду операції та типу контрагентів класифікують за такими ознаками:

1) за місцем складання:

зовнішні (одержані від клієнтів, державних виконавців та інших банків); внутрішні (оформлені в банку);

2) за змістом: касові;

меморіальні (для здійснення безготівкових розрахунків із банками, клієнтами, списання коштів з рахунків та внутрішньобанківських операцій).

Меморіальні документи застосовуються банком для здійснення і відображення в обліку операцій банку і його клієнтів за безготівковими розрахунками відповідно до нормативно-правових актів Національного банку України. Внутрішньобанківські операції оформляються меморіальними ордерами та іншими документами, що складаються банком відповідно до вимог нормативно-правових актів Національного банку і внутрішніх процедур банку. Операції, що відображаються за позабалансовими рахунками, також оформляються меморіальними ордерами (пункти 46, 47 Постанови НБУ від 4 липня 2018 року № 75)

З викладеного вище вбачається, що меморіальний ордер є первинним документом, що містить відомості про операцію банку, а отже наданий Позивачем суду меморіальний ордер є належним, допустимим та достатнім доказом надання кредиту згідно умов Кредитного договору в порядку ст.ст.76-79 ГПК України.

Також, 16.11.2021 між Акціонерним товариством "Банк Кредит Дніпро" і ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладені договори поруки про забезпечення виконання основного зобов`язання, а саме повернення кредиту в розмірі 3 044 000,00 грн та сплати процентів, комісій, збитків, пені, інших санкцій, існуючі в теперішній час і тих, що можуть виникнути в майбутньому.

Відповідно до частини першої статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

Згідно зі статтею 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Відповідно до п. 1.1 договорів поруки поручитель поручається перед банком за виконання боржником основного зобов`язання 1 та основного зобов`язання 2 за основним договором, а саме за кожне з цих зобов`язань окремо. Порукою забезпечуються усі існуючі та майбутні грошові зобов`язання боржника (п. 1.2).

Основним зобов`язанням 1 є зобов`язання із повернення кредиту - 3 044 000,00 грн, а основним зобов`язанням 2 є зобов`язання зі сплати суми процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплати пені та інших штрафних санкцій.

Згідно зі пунктом 2.1 договорів поруки Банк має право у разі порушення Боржником будь-якого Основного зобов?язання за Основним договором або невиконання Боржником зобов?язання, встановленого рішенням суду щодо визнання Основного договору недійсним, звернутися до Поручителя з вимогою про виконання таких зобов?язань, а Поручитель зобов?язується виконати їх за Боржника у порядку та строки, зазначені у вказаній вимозі.

Відповідно до п. 3.1 договорів поруки строк дії поруки визначено 7 років з дня укладення договору, тобто до 16.11.2028. тому відповідно до ч. 4 ст. 559 Цивільного кодексу України порука не є припиненою.

Стаття 554 ЦК України встановлює, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

За приписами частин першої, другої статті 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі.

Кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов`язку. Кредитор також вважається таким, що прострочив, у випадках, встановлених частиною четвертою статті 545 цього Кодексу. Якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов`язок, виконання зобов`язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора (частини перша, третя статті 613 ЦК України).

Відповідно до п. 12.1 договорів поруки поручитель вважається належним чином письмово повідомленим і таким, що отримав повідомлення / вимоги банку, у разі здійснення банком однієї або кількох дій: вручення повідомлення / вимоги поручителю особисто або представнику; направлення у вигляді SMS повідомлення на номер телефону, вказаний в цьому договорі; передачі рекомендованим листом з описом вкладення та повідомлення про отримання або доставкою кур`єрською службою на адресу, вказану в цьому договорі, або на адресу, повідомлену поручителем пізніше; надіслання на адресу електронної пошти вказану в цьому договорі, або на адресу, повідомлену поручителем пізніше; розміщення інформації на сайті банку (виключно для загальних повідомлень).

Банк надіслав на електронну адресу (ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та на юридичну адресу ( АДРЕСА_2 ) відповідачу 1 вимогу про сплату заборгованості від 20.07.2023, у якій вказував про наявність станом на 17.07.2023 заборгованості по кредитному договору від 16.11.2021 в сумі 3 605 353,62 грн, з яких 3 044 000,00 грн залишок простроченого кредиту, 373 042,62 грн нараховані строкові відсотки по ставці ФРП, 188 311,00 грн прострочених відсотків; вимагав сплатити борг до 25.07.2023.

Також, 25.07.2023 позивач адресував поручителям вимогу про сплату боргу у той самий строк.

Підсумовуючи вищевикладене та враховуючи чинність договорів поруки, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що відповідно до п. 2.1 банком правомірно реалізовано право на звернення з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором солідарно з відповідачів 2 та 3.

Розглянувши вимоги позивача про стягнення відсотків за користування кредитними коштами в сумі 156 769,33 грн. нарахованих за період з 16.11.2021 по 27.03.2023 суд встановив, що позивачем здійснювалося нарахування відсотків після визначеного договором періоду кредитування, що суперечить нормам чинного законодавства та висновкам викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.04.2023 у справі №910/4518/16.

Колегія суддів здійснивши перевірку розрахунку відсотків за період з 16.11.2021 по 24.03.2023 та врахувавши часткову сплату відповідачем відсотків у сумі 72 538,11 грн, погоджується із судом першої інстанції про задоволення позову про стягнення залишку не сплачених відсотків у розмірі 51 056,63 грн.

Щодо позовних вимог про стягнення 373 042,62 грн відсотків.

В силу норми ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За приписами статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). (ст. 610 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 625 ЦК України Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Додатковою угодою від 16.11.2021 до основного кредитного договору між позивачем та Відповідачем 1 визначено умови компенсації Фондом розвитку підприємництва (ФРП) процентів, сума яких визначається як різниця між сумою нарахованих процентів за кредитом із застосуванням базової процентної ставки та сумою нарахованих процентів за кредитом із застосуванням компенсаційної процентної ставки. Компенсація частини процентів за кредитом, що сплачується Фондом, є державною підтримкою.

Пунктом 3.1 додаткової угоди встановлено, що процентна ставка за строковою заборгованістю за кредитом упродовж встановленого строку періоду участі клієнта в програмі (базова процентна ставка) встановлюється в розмірі 14,07 %. Індекс UIRD + 7%. Кожного 01 січня, 01 квітня, 01 липня, 01 жовтня банк переглядає та встановлює новий розмір базової ставки у зв`язку зі зміною індексу UIRD.

Зміна базової ставки не потребує внесення змін до договору.

З наданого тексту розрахунку заборгованості позивачем до позову вбачається, що нарахування відсотків по ставці ФРП здійснювалось з 30.11.2021 - 27.03.2023 (нараховано 529 149,77 грн, сплачено 156 107,15 грн).

Проте, з наданої позивачем виписки банку по особовому рахунку відповідача за період 30.11.2021 - 27.03.2023, вбачається, що банком фактично нараховані відсотки по ставці ФРП по 24.03.2023, тобто в межах строку кредитування.

Колегія суддів вважає, що розрахунок позивача відсотків по ставці ФРП по 24.03.2023 є правомірним та таким, що виконаний арифметично правильно. Таким чином, рішення господарського суду в цій частині підлягає скасуванню, а позовні вимоги в цій частині - підлягають задоволенню в заявленій сумі 373 042,62 грн.

Висновок апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги.

Згідно з ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

За приписами ч. 3 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Згідно зі статтею 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Статтею 277 ГПК України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) не з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З врахуванням наведеного суд апеляційної інстанції вважає, що рішення Господарського суду Львівської області від 01.05.2024 у справі №914/3492/23 в частині відмови у задоволені позовних вимог на суму 373 042,62 грн строкових відсотків по ставці Фонду розвитку підприємництва підлягає скасуванню, а позов задоволенню в оскаржуваній частині, апеляційна скарга «Акціонерного товариства Банк Кредит Дніпро» - задоволенню частково, а апеляційна скарга ОСОБА_1 - залишенню без задоволення.

Судові витрати в суді апеляційної інстанції.

З огляду на те, що суд частково задовольняє апеляційну скаргу, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у судах першої та апеляційної інстанцій, розподіляються між сторонами пропорційно до задоволених вимог відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 86,129, 236, 254, 269, 270, 275, 276, 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 б/н від 17.05.2024 (вх. №01-05/1431/24 від 20.05.2024) - залишити без задоволення.

2. Апеляційну скаргу «Акціонерного товариства Банк Кредит Дніпро» б/н від 30.05.2024 (вх. №01-05/1552/24 від 31.05.2024) - задоволити частково.

3. Рішення Господарського суду Львівської області від 01.05.2024 у справі №914/3492/23 в частині відмови у задоволені позовних вимог на суму 373 042,62 грн строкових відсотків по ставці Фонду розвитку підприємництва - скасувати. В цій частині прийняти нове рішення, яким задоволити позовні вимоги.

Стягнути солідарно з Приватного підприємства "Агрофірма "Стимул" (ідентифікаційний код юридичної особи 32018913, 79049, м. Львів, вул. Скрипника М., 29А, кв. 22) і ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 ) на користь Акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро" (ідентифікаційний код юридичної особи 14352406, вул. Жилянська, 32, м. Київ, 01033) 373 042,62 грн строкових відсотків по ставці Фонду розвитку підприємництва.

Стягнути солідарно з Приватного підприємства "Агрофірма "Стимул" (ідентифікаційний код юридичної особи 32018913, 79049, м. Львів, вул. Скрипника М., 29А, кв. 22) і ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 ) на користь Акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро" (ідентифікаційний код юридичної особи 14352406, вул. Жилянська, 32, м. Київ, 01033) 373 042,62 грн строкових відсотків по ставці Фонду розвитку підприємництва. В решті рішення залишити без змін.

4. Здійснити розподіл судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 ) в дохід Державного бюджету України 55 711,02 грн судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Львівської області від 01.02.2024 у справі №914/2033/23 в апеляційній інстанції.

Стягнути з Приватного підприємства "Агрофірма "Стимул" (ідентифікаційний код юридичної особи 32018913, 79049, м. Львів, вул. Скрипника М., 29А, кв. 22) на користь Акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро" (ідентифікаційний код юридичної особи 14352406, вул. Жилянська, 32, м. Київ, 01033) 1 865,21 грн судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 ) на користь Акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро" (ідентифікаційний код юридичної особи 14352406, юридична адреса: вул. Жилянська, 32, м. Київ, 01033) 1 865,21 грн судового збору.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 ) на користь Акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро" (ідентифікаційний код юридичної особи 14352406, вул. Жилянська, 32, м. Київ, 01033) 1 865,21 грн судового збору.

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення згідно зі ст.ст. 286-289 ГПК України.

6. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Повний текст постанови складено та підписано 26.07.2024.

Головуючий суддя Панова І.Ю.,

Суддя Малех І.Б.

Зварич О.В.