УХВАЛА

м. Київ

15.07.2024Справа № 44/184-б (910/8010/24)

Суддя Чеберяк П.П., розглянувши матеріали

За позовом арбітражного керуючого Жураковської Людмили Валеріївни, як ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Інноваційні технології 2005"

до Міністерства юстиції України

Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)

про визнання протиправним та скасування Акту позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого

В межах справи № 44/184-б

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Інноваційні технології 2005" ()

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду міста Києва перебуває справа № 44/184-б за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Інноваційні технології 2005" про банкрутство на стадії процедури ліквідації, введеної постановою Господарського суду м. Києва від 10.05.2011.

26.06.2024 до Господарського суду м. Києва надійшла позовна заява арбітражного керуючого Жураковської Людмили Валеріївни, як ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Інноваційні технології 2005", до Міністерства юстиції України, Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправним та скасування Акту позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого Жураковської Л.В. від 19.06.2024 № 28/24, як ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Інноваційні технології 2005", скасування висновків Довідки про результати позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 10.06.2024 № 23/24 на підставі якої було видано оскаржуваний Акт.

Дослідивши подані матеріали, суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 статті 175 Господарського процесуального кодексу України, зважаючи на наступне.

Відповідно до статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до статті 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

За змістом частини третьої статті 22 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх юрисдикції.

Підвідомчість визначається як коло справ, віднесених до розгляду і вирішення господарських судів з огляду на пряму вказівку закону. Підвідомчість визначає також властивості (характер) спірних правовідносин, у силу яких їх вирішення віднесене до компетенції господарського суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Зазначене право на звернення до суду може бути реалізоване у визначеному процесуальним законом порядку, оскільки воно зумовлене дотриманням процесуальної форми, передбаченої для цього чинним законодавством, а також встановленими ним передумовами для звернення до суду.

Разом з тим, за визначенням пунктів 1, 2 та 7 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - це спір, у якому, зокрема, хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Відповідно до частини першої статті 19 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

При визначенні предметної юрисдикції справи суд має виходити із суті права/інтересу, за захистом якого особа звертається до суду, та мети звернення з позовом, оскільки саме такі критерії розмежування належності спору до тієї чи іншої юрисдикції дають змогу найбільш ефективно захистити порушене право позивача.

Згідно із частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, оскільки в даному випадку предметом позову є оскарження Акту позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого Жураковської Л.В. від 19.06.2024 № 28/24, як ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Інноваційні технології 2005", виданого Центральним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Київ) та враховуючи, що Міністерство юстиції України у спірних правовідносинах є суб`єктом владних повноважень і спір між сторонами виник з приводу реалізації державним органом своєї компетенції, такий спір має ознаки публічно-правового, тому він розглядається судами адміністративної юрисдикції.

Відповідно до ст. 175 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства. Відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи (ч. 6 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України).

На підставі викладеного Господарський суд міста Києва відмовляє у відкритті провадження за позовом арбітражного керуючого Жураковської Людмили Валеріївни, як ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Інноваційні технології 2005" до Міністерства юстиції України, Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправним та скасування Акту позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого та роз`яснює позивачу, що такий позов може бути пред`явлений до адміністративного суду у порядку адміністративного судочинства.

Керуючись ст. 175, 234 Господарського процесуального кодексу України суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті провадження за позовом арбітражного керуючого Жураковської Людмили Валеріївни, як ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Інноваційні технології 2005", до Міністерства юстиції України, Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправним та скасування Акту позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого

2. Роз`яснити позивачу, що даний спір віднесено до юрисдикції адміністративних судів та належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Згідно ч. 1 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання та може бути оскаржена у порядку, встановленому статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя П.П. Чеберяк