ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

29 липня 2024 року м. ОдесаСправа № 916/5773/23
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Філінюка І.Г.

суддів Аленіна О.Ю., Принцевської Н.М.

Розглянувши апеляційну скаргу Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону

на рішення Господарського суду Одеської області від 19.06.2024

по справі №916/5773/23

за позовом керівника Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України

до відповідачів:

1. Товариства з обмеженою відповідальністю «ФОКСТРАНС»;

2. Концерну «Військторгсервіс» в особі філії «Південна» Концерну «Військторгсервіс»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Регіональне відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях

про визнання договору недійсним та зобов`язання вчинити певні дії

суддя суду першої інстанції Литвинова В.В.

місце винесення рішення: м. Одеса, пр-т Шевченка, 29, Господарський суд Одеської області.

Повний текст рішення складено та підписано:19 червня 2024.

встановив:

Рішенням Господарського суду Одеської області від 19.06.2024 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, Одеська спеціалізована прокуратура у сфері оборони Південного регіону звернулась до Південно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить відстрочити сплату судового збору за подання апеляційної скарги до ухвалення судового рішення у справі; рішення Господарського суду Одеської області від 19.06.2024 у справі №916/5773/23 скасувати повністю; ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги керівника Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФОКСТРАНС», Концерну «Військторгсервіс» в особі філії «Південна» Концерну «Військторгсервіс» про визнання недійсним договір про надання послуг № ВКС-1074 від 01.11.2022, укладений між відповідачами та про зобов`язання ТОВ ФОКСТРАНС звільнити приміщення закритої території за адресою м. Одеса пров. 4-ий Житомирський 21а, площею 70 кв. м та відкритої території за адресою м. Одеса пров. 4-ий Житомирський 21а, площею 165 кв. м.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи було визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Філінюк І.Г. судді Аленін О.Ю., Принцевська Н.М., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.07.2024.

На момент надходження апеляційної скарги матеріали справи №916/5773/23 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду не надходили.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.07.2024 доручено Господарського суду Одеської області невідкладно надіслати на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду матеріали справи №916/5773/23.

Відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону на рішення Господарського суду Одеської області від 19.06.2024 по справі №916/5773/23 до надходження матеріалів справи з суду першої інстанції.

19.07.2024 матеріали справи №916/5773/23 надійшли на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, суддя-доповідач дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без руху з наступних підстав.

Статтею 258 Господарського процесуального кодексу України встановлено вимоги до форми і змісту апеляційної скарги.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 258 Господарського процесуального кодексу України, до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір».

Частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру встановлено розмір судового збору - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру встановлено розмір судового збору - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» встановлено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2023 року становить 2684,00 гривень.

Згідно приписів статті 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання апеляційних скарг на рішення суду встановлена у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Згідно частини четвертої статті 6 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Колегією суддів встановлено, що за подання позовної заяви до суду першої інстанції підлягав до сплати судовий збір у розмірі 5368, 00 грн., оскільки позивачем заявлено дві вимоги немайнового характеру. Отже за подання апеляційної скарги заявнику необхідно було сплатити судовий збір у розмірі 8052, 00 грн. (150% від 5368, 00 грн.)

Проте, скаржником не додано до скарги документів, що підтверджують сплату судового збору в установленому порядку та розмірі.

Зі змісту апеляційної скарги Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону вбачається клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги до ухвалення судового рішення у справі.

В обґрунтування вищевказаного клопотання, заявник посилається на те, що відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» спеціалізованою прокуратурою скеровано рапорт щодо сплати судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 8052, 00 грн., який на даний час не оплачений.

Також, заявник зазначається, що відповідно до статті 7 Закону України «Про прокуратуру» фінансування діяльності органів прокуратури здійснюється виключно з Державного бюджету України, а отже Спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Південного регіону до Головного управління Державної казначейської служби України по Одеській області надані документи для сплати судового збору за подання вказаної позовної заяви. Однак, станом на час направлення апеляційної скарги до суду, Головним управлінням Державної казначейської служби України в Одеській області через воєнний стан, який наразі діє в Україні та пріоритетність видатків з державного бюджету на здійснення заходів щодо забезпечення безпеки і оборони, фінансової підтримки внутрішньо переміщених осіб, судовий збір до Державного бюджету України не перераховано.

Отже, на думку заявника, не перерахування Головним управлінням Державної казначейської служби України в Одеській області судового збору до Державного бюджету України на час подання апеляційної скарги не може стати на заваді виконанню функції представництва інтересів держави в суді, передбаченої Конституцією України.

Дослідивши вказане клопотання скаржника, проаналізувавши норми чинного законодавства, якими врегульовано порядок відстрочення, розстрочення та звільнення від сплати судового збору, колегія суддів дійшла висновку про його відхилення з огляду на таке.

Згідно статті 8 Закону України «Про судовий збір» питання про відстрочення та розстрочення судом сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати з підстав майнового стану сторони вирішується судом в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження того, що майновий стан сторони перешкоджає сплаті нею судового збору в установленому порядку і розмірі, а також на засадах рівності всіх учасників судового процесу (в тому числі й органів державної влади) перед законом і судом.

Аналіз змісту вказаної норм свідчить про те, що відстрочення сплати судового збору може мати місце за наявності виключних обставин, однак скаржником не наведено обставин, які б мали виключний характер та свідчили б про наявність належних підстав для відстрочення сплати судового збору.

Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що здійснюючи свої конституційні обов`язки, господарські суди повинні дотримуватися принципів здійснення правосуддя, зокрема, принципу рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Враховуючи даний принцип, а також положення статті 5 Закону України «Про судовий збір» господарський суд позбавлений права надавати перевагу будь-якій стороні в тому числі й у питанні розстрочення сплати судового збору.

Таким чином, як органи державної влади, так і суб`єкти господарювання та громадяни поставлені законом у рівні умови, у зв`язку з чим вибіркове надання господарським судом суб`єктивних переваг одним господарюючим суб`єктам перед іншими учасниками судового процесу призведе до порушення вищевказаного конституційного принципу, що є неприпустимим.

Як визначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі Пелевін проти України (заява № 24402/02), право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг (пункт 27). Такі обмеження дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду "за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб" (рішення від 28.05.1985 у справі Ешингдейн проти Сполученого Королівства (пункт 57).

Вимога про сплату судового державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів.

Таким чином, з урахуванням вимог статті 8 Закону України «Про судовий збір», підстав для задоволення клопотання Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги до ухвалення судового рішення по справі не вбачається, оскільки скаржник не є суб`єктом, на якого поширюється дія статті 8 Закону України «Про судовий збір», а предметом спору у справі не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, доводи про наявність підстав для відстрочення сплати судового збору відхиляються. Крім того, заявником до клопотання не було надано відповідних доказів того, що на час подання апеляційної скарги не може сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги.

Отже, необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, узгоджується зі статтею 129 Конституції України, якою як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, і не може бути визнане обмеженням права доступу до суду в розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд в ухвалі суду від 07 лютого 2024 року по справі № 904/220/22.

Згідно із частиною другою статті 260 ГПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Відповідно до частин 1,2 статті 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Згідно із частиною шостою статті 260 ГПК України питання про залишення апеляційної скарги без руху суддя-доповідач вирішує протягом п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги.

З врахуванням викладеного, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що відповідно до вимог статті 260 Господарського процесуального кодексу України наявні підстави для залишення апеляційної скарги Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись статтями 174, 234, 258, 260 ГПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

1. Відмовити Одеській спеціалізованій прокуратурі у сфері оборони Південного регіону у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення по справі за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Одеської області від 19.06.2024 по справі №916/5773/23.

2. Апеляційну скаргу Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону на рішення Господарського суду Одеської області від 19.06.2024 по справі №916/5773/23- залишити без руху.

3. Встановити Одеській спеціалізованій прокуратурі у сфері оборони Південного регіону строк для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом надання Південно-західному апеляційному господарському суду доказів сплати судового збору у розмірі 8052, 00 грн. у строк до 10 днів з дня отримання копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

4. Роз`яснити Одеській спеціалізованій прокуратурі у сфері оборони Південного регіону, що у разі невиконання вимог даної ухвали у строк, встановлений судом, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання згідно статті 235 ГПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Філінюк І.Г.

Суддя Аленін О.Ю.

Суддя Принцевська Н.М.