СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2024 року м. Харків Справа № 917/457/22

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий, суддя-доповідач судді секретар судового засідання за участю представників: від позивача за первісним позовом від відповідача за первісним позовом від третьої особи 1 від третьої особи 2Попков Д.О. Стойка О.В., Медуниця О.Є. Лутаєва К.В. не з`явився; Миронов О.А. на підставі свідоцтва №780 від 22.12.1997, ордер серія АХ№1094700 від 28.07.2022; не з`явився; не з`явився;
розглянувши у відкритому

судовому засіданні

апеляційні скарги (1396 П/3,

1503 П/3) 1)Фізичної особи - підприємця Зайця

Владислава Олександровича

2)Фізичної особи підприємця Яцина

Олександра Олександровича, м. Кременчук

на рішення

господарського суду Полтавської області

ухвалене 16.05.2024 (повний текст підписано 27.05.2024)

у справі №917/457/22 (судді Ківшик О.В., суддя Кльопов І.Г.,

суддя Безрук Т.М.)

за позовом Фізичної особи - підприємця Яцини

Олександра Олександровича, м. Кременчук (03.08.1989)

до Фізичної особи - підприємця Зайця Владислава

Олександровича, м. Кременчук

за участю третьої особи,

яка не заявляє самостійних

вимог на стороні Позивача

за первісним позовом 1)Фізична особа підприємець Яцина Олександр

Олександрович,Кременчуцький р-н, Полтавська обл.

(27.12.1967);

2) ОСОБА_1 , Кременчуцький р-н,

Полтавська обл.,

про стягнення 767412, 37грн.

за зустрічним позовом Фізичної особи - підприємця Зайця Владислава Олександровича, м. Кременчук,
до Фізичної особи - підприємця Яцини Олександра Олександровича, м. Кременчук,
про визнання правочину недійсним,
В С Т А Н О В И В:

І.Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції:

1. Фізична особа - підприємець Яцина Олександр Олександрович, м. Кременчук (далі -Позивач за первісним позовом/ФОП Яцина О.О.) звернулось до Господарського суду Полтавської області з позовом до Фізичної особи - підприємця Зайця Владислава Олександровича (далі Відповідач за первісним позовом/ ФОП Заєць В.О.) з вимогами про стягнення 767 412, 37 грн., з яких 673 550, 00 грн. боргу по орендній платі, 12 252, 10 грн. - пені, 62 127, 04 грн. - інфляційні та 19 483, 23 грн. - 3% річних.

2. 05.09.2022 року до Господарського суду Полтавської області надійшла зустрічна позовна заява Фізичної особи - підприємця Зайця Владислава Олександровича (далі - Позивач за зустрічним позовом) вх. №1149/22 до Фізичної особи - підприємця Яцини Олександра Олександровича (далі Відповідач за зустрічним позовом) про визнання правочину недійсним.

3. Ухвалою від 05.06.2023 Господарського суду Полтавської області зокрема прийнято справу № 917/457/22 до провадження та призначено за правилами загального позовного провадження.

4. Рішенням Господарського суду Полтавської області від 16.05.2024 (повний текст підписано 27.05.2024) у справі №917/457/22 у задоволенні первісного позову Фізичної особи - підприємця Яцини Олександра Олександровича до відповідача Фізичної особи - підприємця Зайця Владислава Олександровича відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову Фізичної особи - підприємця Зайця Владислава Олександровича до відповідача Фізичної особи - підприємця Яцини Олександра Олександровича відмовлено.

5. Означене рішення суду обґрунтоване тим, що здійснивши аналіз доводів Позивача за первісним позовом, викладених у заявах по суті та враховуючи наявні у матеріалах справи докази, суд вбачає наявність у діях Позивача за первісною позовною заявою Фізичної особи - підприємця Яцини Олександра Олександровича, ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ознак суперечливої поведінки, оскільки останній заперечує очевидні факти, які визнавав до початку судового розгляду та після початку судового розгляду до вирішення питання щодо призначення судової почеркознавчої експертизи. Матеріалами справи спростовується та самим орендодавцем визнається, що він Договору оренди не підписував.

5.1. Належних та допустимих доказів на підтвердження підписання Договору оренди представником орендодавця матеріали справи не містять, посилання на підписання Договору оренди його представником Яциною Ольгою Євгенівною судом не оцінено як правомірне.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що вимоги за первісним позовом про стягнення з орендаря орендної плати за покладеним в матеріальну підставу позову Договором оренди, що містить ознаки дефекту волі, не ґрунтуються на Договорі та наведених нормах права.

5.2. Щодо зустрічного позову, місцевий суд не погодився з твердженням його заявника щодо навмисного введення Оредодавцем його в оману, а саме: щодо особи орендодавця, особи, що підписала договір оренди як орендодавець, строку дії договору, оскільки до матеріалів справи додано оригінал Договору найму (оренди) майна б/н від 01.06.2020 року та акт приймання-передачі об`єкта найму (оренди) за договором найму (оренди) нежитлового приміщення б/н від 01.06.2020 року, які підписані Фізичною особою - підприємцем Зайцем Владиславом Олександровичем.

У преамбулі Договору та розділі 12 місцезнаходження і реквізити сторін міститься інформація щодо особи орендодавця, отже, при укладенні договору з урахуванням стандарту розумної та обачливої поведінки Позивач за зустрічним позовом не був позбавлений можливості здійснити належну перевірку особи, яка вказана у договорі як орендодавець, та інших умов договору. При цьому, нереалістичні уявлення і очікування однієї сторони відносно правочину не можуть бути кваліфіковані як введення її в оману іншою стороною. Інша сторона не могла розкрити інформацію про помилковість таких уявлень, оскільки вони є нерозумними, неочікуваними, нетиповими.

Колегія суддів першої інстанції дійшла висновку про недоведеність Позивачем за зустрічним позовом наявності умислу в діях відповідача за зустрічним позовом, істотності значення обставин, щодо яких особу введено в оману, наявності обману та причинно-наслідкового зв`язку між обманом та вчиненням правочину.

ІІ. Короткий зміст вимог та узагальнених доводів апеляційних скарг:

6. Фізична особа - підприємець Заєць Владислав Олександрович, м. Кременчук (далі Скаржник 1/Апелянт 1), не погодившись з ухваленим рішенням Господарського суду Полтавської області від 16.05.2024 у справі №917/457/22, звернулась з апеляційної скаргою на означене рішення суду, просить за наслідками розгляду апеляційної скарги по суті скасувати рішення Господарського суду Полтавської області від 16 травня 2024 року в частині відмови в задоволенні зустрічного позову ФОП Заєць Владислав Олександрович до ФОП Яцина Олександр Олександрович про визнання правочину недійсним, та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову ФОП Заєць Владислав Олександрович. Стягнути з Фізичної особи підприємця Яцини Олександра Олександровича (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Фізичної особи підприємця Зайця Владислава Олександровича (РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати на сплату судового збору за подання зустрічного позову, апеляційних та касаційних скарг у справі, з урахуванням судового збору за подання цієї апеляційної скарги, в загальній сумі 50 898,00 гривень 00 копійок. Також Апелянт 1 просить постановити у справі окрему ухвалу та направити її на адресу керівника Полтавської обласної прокуратури Євгена Гладія (36000, м. Полтава, вул. 1100- річчя Полтави, 7) для вжиття належних заходів за фактом ознак кримінального правопорушення у діях депутата Кременчуцької міської ради Яцини Олександра Олександровича (РНОКПП НОМЕР_3 ), його дружини ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) та його сина ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

7. Підставами для задоволення апеляційних вимог Скаржник 1 зазначає:

7.1. Неврахування обставин, що мають істотне значення та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, а саме ФОП Заєць В.О. вважає, що у відповідності до критеріїв, визначених статтею 79 Господарського процесуального кодексу України, сукупністю наданих доказів в їх взаємному зв`язку, довів існування фактичних правовідносин з приводу оренди приміщення площею 69,4 кв.м., а також коридору, які розташовані за адресою АДРЕСА_1 , між ним та Третьою особою ФОП Яцина О.О. батьком Позивача за первісним позовом, а також те, що Позивач за первісним позовом не мав жодного відношення до вказаної оренди.

7.2. Суд першої інстанції залишив поза увагою, що процесуальними опонентами позивача за зустрічним позовом є пов`язані особи члени однієї родини: батько, його син та дружина, дії яких, як на стадії укладення спірного договору, на стадії звернення з позовом до суду, так і під час судового розгляду, були узгодженими.

7.3. Судом першої інстанції під час оцінки спірного договору безпідставно проігноровано, що площа об`єкту оренди згідно спірного договору не відповідає площі приміщення, власником якого є позивач за первісним позовом. Суд не надав правової оцінки наслідкам вказаної невідповідності, з урахуванням того, що до спірного договору орендодавцем не надавались правовстановлюючі документи та план об`єкту оренди.

7.4. Суд першої інстанції безпідставно відхилив доводи ФОП Заєць В.О. щодо відсутності згоди про дату початку дії договору оренди та строку його дії, з посиланням на те, що наданий Позивачем за первісним позовом оригінал договору спростовує ці обставини. При цьому суд першої інстанції проігнорував оригінал того самого договору, наданий ФОП Заєць В.О., де ці умови не вказані. В той час, як згідно пункту 11.8 спірного договору він складений в 2-х автентичних примірниках, кожен з яких має однакову юридичну силу. Наявність двох різних за змістом договорів очевидно свідчить про те, що підпис від ФОП Заєць В.О. був отриманий на незаповненому бланку договору.

7.5. Суд першої інстанції послався як на встановлений ним факт того, що 20.05.2020 року між ФОП Яцина О.О. (батько) та ФОП Яцина О.О. (син) був укладений договір позички нежитлового приміщення. При цьому суд безпідставно проігнорував доводи представника ФОП Заєць В.О. про те, що вказаний договір є нікчемним правочином і, відповідно не утворює жодних вказаних в ньому правових наслідків. Так само суд проігнорував те, що посилання на вказаний договір як підставу для передачі в оренду частини приміщення, відсутнє в спірному договорі. Об`єктивно обставини справи вказують на те, що цей договір міг бути складений вже під час розгляду справи в суді з метою повідомлення суду завідомо неправдивих відомостей про обставини справи.

7.6. Суд першої інстанції безпідставно повністю проігнорував особисті пояснення ФОП Заєць В.О., надані ним в судовому засіданні щодо фактичних обставин укладання спірного договору та пов`язаних з цим обставин справи. ФОП Заєць В.О. вважає наведене порушення з боку суду. Надаючи висновки щодо необхідності дотримання ФОП Заєць В.О. розумної обачливості під час укладення спірного договору, суд першої інстанції, на переконання Скаржника 1, свідомо проігнорував те, що Третя особа ОСОБА_2 є публічною особою, широко відомою в м. Кременчуці, депутатом міської ради. Для публічної особи існують підвищені критерії доброчесності та добросовісності. В свою чергу ОСОБА_3 є студентом, фактично самозайнятою особою перукарем. Третя особа ОСОБА_2 та його дружина ОСОБА_1 своїми діями протягом тривалого часу, що передував укладенню спірного договору та після його укладення, переконували ФОП Заєць В.О. в тому, що саме Третя особа 1 є власником та господарем всього приміщення, частина якого вже передана іншому орендарю в користування, а другу частину він готовий надати в оренду і надає в оренду ФОП Заєць В.О.

7.7. Суд першої інстанції констатував факт не підписання Позивачем за первісним позовом спірного договору та акту приймання-передачі, а також факт того, що Позивач за первісним позовом не передавав в оренду ФОП Заєць В.О. відповідне приміщення (не підписував акту приймання-передачі приміщення в оренду). Однак суд самоусунувся від правової оцінки наслідків вказаних фактів, в той час як приміщення фактично було передано в користування ФОП Заєць В.О., останній ним користувався, сплачував орендну плату та комунальні послуги.

7.8. Судом першої інстанції безпідставно проігноровані скріншоти переписки у месенджері «Вайбер» з третьою особою ОСОБА_2 та його дружиною ОСОБА_1 , а також докази щодо ремонту приміщення перед тим, як воно було передано в користування ФОП Заєць В.О.

7.9. Суд першої інстанції безпідставно послався на рішення ЄСПЛ у справах «Трофимчук проти України» та «Проніна проти України» для обґрунтування звільнення себе від обов`язку відповідати на аргументи сторін у справі.

7.10. В ході судового розгляду об`єктивно встановлено, що ФОП Яцина О.О. звернувся до суду с завідомо безпідставним позовом. Під час подання позову та на протязі двох років судового процесу надавав суду завідомо неправдиву інформацію щодо фактичних обставин справи, а саме щодо того, що:

- саме він укладав спірний договір оренди (підписував особисто, в присутності ОСОБА_4 ) та особисто передавав приміщення орендарю підписуючи відповідний акт приймання-передачі;

- жінка на ім`я «Ольга» ( ОСОБА_1 ) не має ніякого відношення до орендних відносин.

7.11. Також, Скаржник 1 вважає безпідставним та некоректним посилання на рішення Верховного Суду.

8. Фізична особа - підприємець Яцина Олександра Олександрович, м. Кременчук (далі Скаржник 2/Апелянт 2), не погодившись з ухваленим рішенням Господарського суду Полтавської області від 16.05.2024 у справі №917/457/22, також звернувся з апеляційною скаргою на означене рішення суду, просить за наслідками розгляду апеляційної скарги по суті рішення Господарського суду Полтавської області від 16 травня 2024 року у справі № 917/457/22 скасувати в частині відмови у задоволенні первісного позову Фізичної особи - підприємця Яцини Олександра Олександровича до відповідача Фізичної особи - підприємця Зайця Владислава Олександровича про стягнення боргу по орендній платі та постановити в цій частині нове рішення (постанову), яким первісний позов задовольнити частково. Стягнути з Фізичної особи - підприємця Зайця Владислава Олександровича (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса : АДРЕСА_2 ) на користь Фізичної особи - підприємця Яцина Олександра Олександровича (РНКПП НОМЕР_1 , р/р НОМЕР_5 в АТ «ОТП Банк», адреса : вулиця Троїцька, 21 квартира 80 місто Кременчук, Полтавська область, 39600) 673 550, 00 грн. заборгованості з орендної плати, 62 127, 04 грн. - інфляційних втрат, 19 483, 23 грн. - 3% річних, 11 943, 94 грн. - пені та 11 506, 56 грн. - витрат зі сплати судового збору в суді першої інстанції, 17 260, 00 грн. - витрат зі сплати судового збору в суді апеляційної інстанції.

Також, просить в частині відмови в задоволенні зустрічного позову Фізичної особи - підприємця Зайця Владислава Олександровича до відповідача Фізичної особи - підприємця Яцини Олександра Олександровича, судове рішення Господарського суду Полтавської області від 16 травня 2024 року у справі № 917/457/22 - залишити без змін.

9. Підставами для задоволення апеляційних вимог Скаржник 2 зазначає:

9.1. Ключовою обставиною щодо вирішення питання про стягнення коштів за Договором найму (оренди) майна №б/н від 01.06.2020 року є факт виконання цього Договору обома сторонами, що суд першої інстанції залишив поза увагою та не надав оцінки цьому факту, як і особистим та безпосереднім поясненням Відповідача ОСОБА_3 у судовому засіданні, який перебував на зв`язку за допомогою ВКЗ та приймав участь у судовому засіданні.

9.2. Не погоджується з твердженням суду, що заява про долучення доказів, до якої було додано оригінал довіреності № 1 від 01.04.2020 року, яка видана Фізичною особою підприємцем ОСОБА_2 ОСОБА_1 на представництво інтересів останнього не містила клопотання про визнання поважною причину неподання доказу та його поновлення, то такі твердження суду суперечать матеріалам справи та самому рішенню суду. Так, у рішенні суду в розділі 2 «Процесуальні питання, вирішені судом», чітко вказано, що представник Фізичної особи - підприємця Яцини Олександра Олександровича (позивача за первісним позовом, відповідача за зустрічним позовом) надав суду заяву вх. № 3154 від 06.03.2024 р;

9.3. Договір найму (оренди) майна №б/н від 01.06.2020року виконувався обома сторонами, що фактично ніким не оспорюється. Позивач за первинним позовом стверджує, що він надав приміщення в Оренду ФОП Заєць В.О. 01.06.2020 року та останній дійсно винаймав приміщення до грудня 2021 року, а Відповідач за первинним позовом ФОП Заєць В.О. не заперечує, що дійсно з червня 2020 року орендував вказане приміщення по листопад 2021 року, однак стверджує, що сплачував за оренду готівкою, проте як на доказ оплати посилається виключно на переписки у «Вайбері» між ним та ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . В той час, як вказана переписка не містить жодних доказів отримання коштів вказаними особами саме в якості орендної плати, а підтверджує тільки оплату комунальних послуг, що ніким не оспорюється.

9.4. Посилання ж суду на «дефет волі» є недоречним з огляду на те, що в абз. 2 п. 19 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» вказується, що обставини, відносно яких помилилася сторона правочину (ст. 229 Цивільного кодексу України), мають існувати саме на момент вчинення правочину. Особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести, що така помилка дійсно існувала, а також те, що вона має істотне значення. Отже, на підставі вищевикладеного можна зробити певні висновки. Уявлення про справжню волю може існувати тільки в особи, яка помилялася, а зовнішньому сприйняттю це може бути взагалі недоступно. Тому тільки особа, яка помилялась, і може ставити під сумнів неправильне формування волі за наявності помилки та оспорювати на цій підставі вчинений нею правочин.

9.5. Скаржник 2 вважає, що матеріалами справи підтверджується факт передачі приміщення в оренду відповідачу ФОП Заєць В.О. (що не заперечувалось останнім в судовому засіданні 16.05.2024 року).

Позивач за первинним позовом ФОП Яцина О.О. вважає, що ФОП Заєць В.О. свої зобов`язання за Договором щодо сплати орендної плати не виконав, заборгованість останнього складає 673 550, 00 грн.

Також, на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України позивачем було заявлено до стягнення 62 127, 04 грн. інфляційних за період з 08.06.2020 по 23.02.2022 та 19 483, 23 грн. - 3% річних за період з 08.06.2022 по 23.02.2022.

Враховуючи п. 9.3 Договору, на думку Скаржника 2, позивач правомірно нарахував відповідачу пеню за час прострочення оплати орендної плати. При цьому, позивачем не враховано, що ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконане. Зокрема, позивачем за період з 06.08.2021 по 23.02.2022 нараховано пеню за 201 день прострочки в розмірі 3441, 08 грн. без врахування п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України. Таким чином, на думку Апелянта 2, правильним розрахунком буде сума пені в межах позовної давності, та складає 11 943, 94 грн.

ІІІ. Узагальнені доводи та заперечення учасників справи:

10. ФОП Яциною Олександром Олександровичем через електронний суд подано відзив на апеляційну скаргу ФОП Заєць Владислава Олександровича, за змістом якого Відповідач за зустрічним позовом проти її задоволення заперечує, посилаючись на таке:

- при укладенні договору з урахуванням стандарту розумної та обачливої поведінки позивач за зустрічним позовом не був позбавлений можливості здійснити належну перевірку особи, яка вказана у договорі як орендодавець, та інших умов договору. Не навів ФОП Заєць В.О. та його представник і переконливих фактів та мотивів, що заважало протягом понад 1 року ФОП Заєць В.О. перевірити особу ФОП Яцини О.О. (контрагента) за Договором, якщо він, як стверджує наразі, був впевненим, що спірний Договір підписано з Третьою особою 1;

- з врахуванням укладеного договору позички від 20.05.2020, загальна площа, яку мав право здавати в оренду ФОП Яцина О.О. (позивач за первісним позовом) становить 70,9 кв.м. При цьому слід врахувати, що розмір площі, яка орендувалась ФОП Заєць В.О. чітко вказаний у пункті 1.2.2. Договору, і жодних додаткових роз`яснень чи узгоджень з боку Орендаря на час використання ним приміщення не потребувала;

- щодо свідка ОСОБА_5 , то його пояснення, викладенні в нотаріально завірених документах дійсно носять суперечливий характер, але найголовніше, останній не повідомляв обставин, які конкретно стосуються предмету цього позову проведення орендної плати за приміщення, тому суд першої інстанції й відмовив у його допиті. На думку представника Позивача за первісним позовом таке рішення суду першої інстанції не вплинуло на правильність судового рішення в частині відмови ФОП Заєць В.О. у задоволенні його позову. Однак ця особа нотаріально підтвердила, що їй нічого невідомо про форму орендної плати та хто і кому її повинен був платити;

- вимоги про визнання спірного договору неукладеним Позивачем за зустрічним позовом не заявлялось, тоді як судом першої інстанції було встановлено, що спірний договір фактично виконувався, а ОСОБА_3 підтвердив суду, що орендував приміщення з червня 2020 року по листопад 2021 року.

- Позивач за первісним позовом також має право стверджувати, що ОСОБА_3 вже на стадії укладення Договору не збирався платити орендну плату та умисно не проставив дати в своєму примірнику, щоб потім цим апелювати до суду. Крім того, Третя особа 2 ОСОБА_1 зазначила, що договір було підписано нею в присутності ОСОБА_4 , і останній достеменно знав про цю обставину, тому одночасно з поданням зустрічного позову і заявив про це. І тут слід зазначити про недобросовісну поведінку самого Відповідача за первісним позовом, якщо ж останній був упевнений, що Договір найму (оренди) майна №б/н від 01.06.2020 року підписаний третьою особою ОСОБА_2 (батьком), то чому ж не заявив клопотання про призначення судової експертизи з питання чи належить підпис у спірному Договорі саме ОСОБА_2 (батькові), а не ОСОБА_2 (синові), що було б логічним з огляду на його процесуальну позицію. Однак останній цього свідомо не робив, бо знав хто є підписантом Договору.

- Щодо роздруківки з месенджеру «Viber», які надані суду, то останні хоча й не були прийняті судом першої інстанції, однак на думку Позивача за первинним позовом ці роздруківки не доводять факт оплати ним орендної плати за приміщення. Сама по собі переписка з Третьою особою Ольга Яцина лише підтверджує два факти :

· перший, що ФОП Заєць В.О. таки орендував вказане приміщення з січня 2021 року по листопад 2021 року (строк оплат за комунальні послуги в переписці) та платив за комунальні послуги (світло, вода, опалення), при цьому, окремо звертаю увагу суду, що ФОП Яцина О.О. (РНОКПП НОМЕР_2 ) не висуває позовних вимог про стягнення цих витрат, а лише стягується орендна плата за приміщення;

· другий, що ФОП Заєць В.О. не сплачував Ользі Яцині орендної плати з вказане приміщення за Договором оренди №б/н найму (оренди) майна від 01.06.2020 року.

11. ФОП Заєць Владислав Олександрович через електронний суд подав відзив на апеляційну скаргу ФОП Яцини Олександра Олександровича, за змістом якого Позивач за зустрічним позовом проти її задоволення заперечував, просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги позивача за первісним позовом ФОП Яцини О.О. в повному обсязі, обґрунтовуючи наступним:

11.1. Апелянтом 2 не наводяться жодні обставини, які б не були з`ясовані судом першої інстанції, але потребують з`ясування, а твердження про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи в дійсності є виразом незгоди апелянта з оцінками суду, наданими певним доказам позивача за первісним позовом.

11.2. Апелянт 2 стверджує, що спірний договір оренди виконувався обома сторонами, проте саме таке твердження очевидно суперечить фактичним обставинам справи: Позивач за первісним позовом, будучи формальним власником частини орендованого приміщення, не підписував спірний договір, не передавав приміщення в оренду ФОП Заєць В.О., не здійснював жодних розрахунків з орендарем, не мав жодної комунікації з орендарем з приводу оренди. Разом з тим, всі комунікації з приводу укладання договору та його умов, ремонту приміщення, розрахунків за ремонти, комунальні послуги та оренду здійснювались з орендарем третіми особами - батьком та дружиною батька позивача. Підписання спірного договору та передача приміщення в оренду ФОП Заєць В.О. також були здійснені третіми особами. ФОП Заєць В.О. здійснював платежі за ремонт, комунальні послуги та оренду виключно готівковими коштами або батьку позивача, або дружині батька позивача.

Отже об`єктивним фактом є те, що фактичними сторонами відносин оренди були між ФОП Заєць В.О. та ФОП Яцина О.О. батько позивача. Як фактичні сторони орендних відносин вони виконували договір, але не той, що був викладений на папері та переданий на підпис ФОП Зайцю В.О., а той, в існуванні якого ФОП Зайця В.О. запевнив батько позивача третя особа 1, де він є власником та орендодавцем всього приміщення, і де розрахунки повинні здійснюватись готівковими коштами.

Істотна різниця полягає в тому, що треті особи та позивач знали про це від самого початку, а ФОП Заєць В.О. дізнався про це лише постфактум.

11.3. Не відповідає фактичним обставинам справи твердження про те, що належність орендованого приміщення первісному позивачу ніким не оспорюється. Позивач за первісним позовом в суді саме підтвердив, що частина об`єкту оренди не належить йому (коридор), проте по факту була включена в спірний договір під виглядом загальної площі належного орендодавцю приміщення. Про ці обставини ФОП Зайця В.О. під час підписання ним спірного договору ніхто не повідомляв.

11.4. Решта доводів апеляційної скарги Скаржника 2 стосується належності та допустимості, на думку апелянта, фальшивих доказів, наданих первісним позивачем після того, як суд зажадав отримати зразки його почерку для проведення почеркознавчої експертизи документів.

ФОП Заєць В.О. послідовно відстоював позицію в суді першої інстанції та відобразив її у власній апеляційній скарзі, щодо того, що довіреність на ім`я Ольги Яцини та договір позички є фальшивими документами нікчемними правочинами, використаними з єдиною метою введення суду в оману, повідомлення суду завідомо неправдивих відомостей про фактичні обставини справи.

12. Іншими особами в порядку ст.ст.262, 263 Господарського процесуального кодексу України, відзивів на апеляційну скаргу подано не було. Поштова кореспонденція направлялась апеляційним судом на наявні в матеріалах справи поштові та електроні адреси учасників справи.

IV. Щодо процедури апеляційного провадження:

13. У відповідності до вимог ст.32 та ч.1 ст.260 Господарського процесуального кодексу України за протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.06.2024 головуючим (суддею-доповідачем) з розгляду апеляційної скарги Фізичної особи - підприємця Зайця Владислава Олександровича, м. Кременчук (номер провадження 1396 П/З) визначено суддю Попкова Д.О., тоді як іншими членами судової колегії є Стойка О.В., Медуниця О.Є.

14. Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 06.06.2024 було відкрито апеляційне провадження у справі №917/457/22 за апеляційною скаргою Фізичної особи - підприємця Зайця Владислава Олександровича на рішення Господарського суду Полтавської області від 16.05.2024 (повний текст підписано 27.05.2024) та призначено розгляд апеляційної скарги Фізичної особи - підприємця Зайця Владислава Олександровича на рішення Господарського суду Полтавської області від 16.05.2024 (повний текст підписано 27.05.2024) у справі №917/457/24 "22" липня 2024 р. о 09:45 годині.

15. У відповідності до вимог ст.32 та ч.1 ст.260 Господарського процесуального кодексу України за протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 14.06.2024 головуючим (суддею-доповідачем) з розгляду апеляційної скарги Фізичної особи підприємця Яцина Олександра Олександровича, м. Кременчук (номер провадження 1503 П/З) визначено суддю Попкова Д.О., тоді як іншими членами судової колегії є Стойка О.В., Медуниця О.Є.

16. Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 25.06.2024 було відкрито апеляційне провадження у справі №917/457/22 за апеляційною скаргою Фізичної особи - підприємця Яцина Олександра Олександрович на рішення Господарського суду Полтавської області від 16.05.2024 (повний текст підписано 27.05.2024) (номер провадження 1503 П/З), об`єднавши її до спільного розгляду з апеляційною скаргою Фізичної особи - підприємця Зайця Владислава Олександровича (номер провадження 1396 П/З) та призначено розгляд апеляційної скарги на "24" липня 2024 р. о 09:45 годині.

Також було виправлено допущену описку у тексті ухвали Східного апеляційного господарського суду від 06.06.2024 у справі №917/457/22, а саме змінено дату судового засідання на "24" липня 2024 р. о 09:45 годині та відповідно призначено розгляд апеляційних скарг на вказаний час.

17. Розпорядженням керівника апарату Східного апеляційного господарського суду від 23.07.2024 «Щодо повторного автоматичного розподілу справ» у зв`язку із відпусткою члена судової колегії, судді Радіонової О.О., відповідно п.2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду її було замінено на суддю Медуницю О.Є., що також вбачається з витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.07.2024 у справі №917/457/22.

18. 23.07.2024 через електронний суд на адресу Східного апеляційного господарського суду від представника ФОП Яцини О.О. надійшло клопотання про відкладення апеляційного розгляду справи №917/457/22 за апеляційними скаргами фізичної особи - підприємця Яцини Олександра Олександровича та за апеляційної скаргою апеляційної скарги Фізичної особи - підприємця Зайця Владислава Олександровича, обґрунтовуючи тим, що представник фізичної особи - підприємця Яцини Олександра Олександровича, адвокат Самойленко М.О., захворів та 23.07.2024 звернувся до лікаря-уролога та встановлений діагноз, зазначений у консультативному висновку від 23.07.2024 з зазначенням необхідності пройти повторний огляд 24.07.2024 об 09:00 год. та проходженням подальшого лікування, тому адвокат Самойленко М.О. не зможе прийняти участь в суді апеляційної інстанції 24.07.2024 об 09:45 год. при розгляді апеляційних скарг на рішення Господарського суду Полтавської області від 16.05.2024.

Судова колегія дійшла висновку про відхилення означеного клопотання, оскільки не доведено неможливості представництва інтересів Скаржника 2 іншою особою (у тому числі, самим Яциною О.О.), явка представника не визнавалась обов`язковою, а його позиція доведена до відома суду у письмовому вигляді у апеляційній скарзі та відзиву на апеляційну скаргу опонента, процесуальний строк доповнення чи зміни яких вже сплив.

19. Враховуючи викладене в п.п.13-17 цієї постанови, та відсутність визначених ст.ст.38, 39 Господарського процесуального кодексу України підстав для відводу/самовідводу члені судової колегії, сформована судова колегія Східного апеляційного господарського суду у складі Попков Д.О. (головуючий, суддя-доповідач), Стойка О.В. та Медуниця О.Є. відповідає вимогам «суду, створеним відповідно до закону» у розумінні п.1 ст.6 ратифікованої Україною Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950р.

20. Фіксація судового засідання апеляційної інстанції здійснювалась у протоколі судового засідання та за допомогою відеозаписувального технічного засобу у відповідності до вимог ст.ст.222, 223 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням п.17.7. його Перехідних положень в порядку розгляду апеляційної скарги, встановленому ст.270 цього Кодексу.

21. У судове засідання 24.07.2024 уповноважений представник Скаржника 1 підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги з підстав, викладених в останній, а також свої заперечення проти апеляційної скарги Скаржника 2, викладені письмово і надав додаткові пояснення на запитання суду.

Представники Третіх осіб та Скаржника 2 (Фізичної особи підприємця Яцина Олександра Олександровича) у судове засідання 24.07.2024, попри вжиті судом заходи з належного повідомлення, не з`явились, але враховуючи відхилення поданого клопоатння про відкладення судового засідання (п.18 цієї постанови) та враховуючи визнання їх явки необов`язковою, їх відсутність не перешкоджає розгляду справи по суті.

22. Згідно із вимогами ст.269 Господарського процесуального кодексу України справа переглядається за наявними в ній доказами, і суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, якщо під час розгляду не буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

V. Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини:

23. Як вбачається з наявних матеріалів справи та встановлено місцевим судом, ОСОБА_2 (син, первісний Позивач) на праві власності належить об`єкт нерухомого майна : адміністративно-торговельні та побутові приміщення загальною площею 69,4 кв.м., розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчить Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 240693786 від 16.01.2021 року, номер запису про право власності 40143457 (а.с. 67 т.2).

24. ОСОБА_2 (батько, третя особа 1) на праві власності належить об`єкт нерухомого майна: магазин промислових (продовольчих) товарів загальною площею 78,0 кв.м., розташовані за адресою : АДРЕСА_1 , про що свідчить Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 244639611 від 16.02.2021 року, номер запису про право власності 40581551 (а.с. 136, т.4).

25. 20.05.2020 року між Фізичною особою підприємцем Яциною О.О. (Позичкодавець, батько) та Фізичною особою підприємцем Яциною О.О. (Користувач, син) укладено Договір позички нежитлового приміщення, відповідно до умов якого позичкодавець передає користувачу безоплатно на строк, визначений умовами цього Договору, у користування частину приміщення коридору площею 1,5 кв.м. (із загальної площі коридору 6,4 кв.м), яка є необхідною для ведення його господарської діяльності за адресою : АДРЕСА_1 , група нежитлових приміщень № 2 (а.с. 71-72, т.2)

25.1. Відповідно до п.1.1. Договору позички Позичкодавець передає Користувачу безоплатно, на строк, визначений умовами цього Договору у користування частину приміщення коридору площею 1,5 кв.м. (із загальної площі коридору 6,4 кв.м.), яка є необхідною для ведення його господарської діяльності за адресою: АДРЕСА_1 , група нежитлових приміщень №2.

25.2. Згідно п.1.2.2. Договору позички цільове призначення нежитлове приміщення, для використання у господарській діяльності ФОП Яцини О.О., РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований в ЄДР 21.08.2007 за №0011185.

26. 20.05.2020 року складено відповідний акт приймання-передавання нежитлового приміщення за Договором позички (а.с. 72, т.2 зворотна сторона).

27. 01 червня 2020 року складено між Фізичною особою підприємцем Яциною О.О. (Орендодавець, син), який зареєстрований в ЄДР 21.08.2007р. за №00011185 та Фізичною особою підприємцем Зайцем В.О. (Орендар) Договір найму (оренди) майна №б/н (далі Договір), відповідно до якого Позивач передав Відповідачу, а Відповідач прийняв у строкове платне володіння та користування майно - нежитлове приміщення під адміністративно-торгівельні та побутові приміщення, загальною площею 70,9 кв.м., що знаходиться за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, вул. Соборна, 5/9 (а.с.21-27, т.1).

27.1. Згідно п.1.1. у порядку та на умовах, визначених Договором, Орендодавець зобов`язується передати Орендареві, а Орендар зобов`язується прийняти у строкове платне володіння та користування майно, що включає нежитлове приміщення (далі «Об`єкт»), що належить Орендодавцю на праві приватної власності.

27.2. Згідно п.1.2.2. Договору загальна площа 70,9кв.м.

27.3. Відповідно до п.1.2.3. Договору адреса (місцезнаходження): Полтавська обл.., м. Кременчук, вул..Соборна, буд.5/9.

27.4. Відповідно до п. 2.1. Договору об`єкт передається Орендодавцем Орендарю для використання останнім у господарській діяльності з метою здійснення підприємницької діяльності відповідно до чинного законодавства України.

27.5. Пунктом 3.1. Договору передбачено, що Орендодавець зобов`язаний передати Об`єкт оренди Орендарю протягом 3 (трьох) днів з моменту укладання цього договору, а Орендар зобов`язується прийняти Об`єкт оренди.

27.6. Відповідно до пункту 3.2. Договору Орендар вступає у строкове платне користування Об`єктом оренди з моменту підписання Сторонами Акта приймання-передачі Об`єкта оренди, який є невід`ємною частиною Договору.

27.7. Згідно з п. 4.1., п. 4.2 Договір оренди укладений строком до 01 червня 2021 року, та автоматично пролонгований до 01 червня 2022 року на тих же самих умовах, якщо жодна зі сторін не пізніше ніж за один місяць до закінчення строку дії Договору не заявить про свій намір його розірвати.

27.8. Згідно з пунктами 5.1., 5.2. Орендар зобов`язується вносити (перераховувати) орендну плату щомісячно до 5-го числа поточного місяця у грошовій формі, яка визначається з розрахунку 500,00 грн. за 1 кв.м. Орендну плату Орендар незалежно від наслідків його господарської діяльності сплачує в безготівковому порядку.

27.9. Відповідно до п. 5.3. Договору, плату за комунальні послуги, Орендар вносить на розрахункові рахунки організацій, які надають ці послуги, для чого Орендар зобов`язаний укласти відповідні договори з організаціями, які надають комунальні послуги.

27.10. Пунктом 7.1.2. Договору передбачено, що Орендар зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату.

27.11. Пунктом 8.1. Договору Орендар зобов`язаний в останній день строку цього договору повернути Орендодавцю Об`єкт оренди у стані не гіршому, ніж на момент прийняття його Орендарем та який зазначений в кошторисній документації з урахуванням нормального зносу, за Актом приймання-передачі (повернення) Об`єкта оренди.

27.12. Пунктом 8.2. Договору Об`єкт вважається фактично переданим Орендарем Орендодавцю з дати підписання Акта приймання-передачі.

28. На виконання умов договору щодо передачі орендарю в оренду нежитлове приміщення загальною площею 70, 9 кв. м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , було складено і підписано акт приймання - передачі від 01.06.2020, копія якого наявна в матеріалах справи (а.с. 28, т.1).

29. Згідно акту за договором найму (оренди) нежитлового приміщення №б/н від 01 червня 2020 року від 10 січня 2022 року, складеного за участю Позивача Фізичної особи підприємця Яцини О.О. (син), співвласника приміщення ОСОБА_2 (батько) та співорендаря Фізичної особи підприємця Кука Є.М., встановлено, що Орендар, Фізична особа підприємець Заєць Владислав Олександрович, 31 грудня 2021 звільнив орендоване ним приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 шляхом вивезення своїх речей та робочого інвентаря (а.с. 29, т.1).

30. Відповідач за первісним позовом не виконав умови Договору в частині своєчасного внесення орендних платежів, в результаті чого виникла заборгованість за період з 01.06.2020 по 31.12.2021 в розмірі 673 550, 00 грн. (а.с. 30-48, т.1).

31. Позивачем за первісним позовом на адресу Орендаря надіслана претензія від 13.01.2022(а.с.71-73, т.1), яка отримана останнім 22.01.2022 (а.с. 76, т.1 матеріалів справи).

32. Не отримавши відповіді на зазначену претензію та вважаючи свої права порушеними, Фізична особа - підприємець Яцина Олександр Олександрович звернувся до суду з даним позовом з вимогою про стягнення з Фізичної особи - підприємця Зайця Владислава Олександровича 767 412, 37 грн., в тому числі 673 550, 00 грн. боргу по орендній платі, 12 252, 10 грн. - пені, 62 127, 04 грн. - інфляційні та 19 483, 23 грн. - 3% річних.

33. Своєю чергою, Фізична особа - підприємець Заєць Владислав Олександрович стверджує про те, що Договір оренди укладений внаслідок введення його іншою стороною в оману щодо істотних обставин, внаслідок якої недобросовісний позивач за первісним позовом в змові з членами своєї родини намагається отримати вдруге кошти, які вже були сплачені відповідачем за первісним позовом за користування вказаним приміщенням.

Враховуючи наведене та вважаючи свої права порушеними, Фізична особа - підприємець Заєць Владислав Олександрович звернувся до суду із зустрічним позовом з вимогою про визнання недійсним укладеного 01 червня 2020 року між ФОП Яциною О.О. (Орендодавець) та ФОП Зайцем В.О. (Орендар) Договору найму (оренди) майна №б/н (а.с.152-163 т.3).

34. Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 12.09.2022 (суддя Іванко Л.А.) у справі № 917/457/22 відмовлено фізичній особі підприємцю Заєць В.О. у поновленні пропущеного строку на подання зустрічного позову, зустрічну позовну заяву від 30.08.2022 повернуто відповідачу - фізичній особі підприємцю Заєць В.О. ( а.с. 133-134, т.1).

35. Рішенням Господарського суду Полтавської області від 02.11.2022 (суддя Іванко Л.А.) у справі № 917/457/22 позов задоволено (а.с. 138-143, т.1).

36. Постановою Східного апеляційного господарського суду від 01.02.2023 (колегія суддів: Гетьман Р.А., головуючий, Россолов В.В., Склярук О.І.) апеляційну скаргу фізичної особи підприємця Зайця В.О. залишено без задоволення, ухвалу Господарського суду Полтавської області від 12.09.2022 у справі № 917/457/22 залишено без змін (а.с. 86-94, т.2).

37. Постановою Східного апеляційного господарського суду від 01.02.2023 (колегія суддів: Гетьман Р.А., головуючий, Россолов В.В., Склярук О.І.) апеляційну скаргу фізичної особи підприємця Зайця В.О. залишено без задоволення, рішення Господарського суду Полтавської області від 02.11.2022 у справі № 917/457/22 залишено без змін (а.с. 99-112, т.2 матеріалів справи). Під час апеляційного перегляду на першому колі була долучена до матеріалів справи заява свідка ОСОБА_4 (а.с.201-203 т.1) та заява свідка ОСОБА_5 (а.с.204 т.1)

38. Постановою від 09.05.2023 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду Кондратова І.Д. (головуючий), Губенко Н.М., Студенець В.І. касаційні скарги фізичної особи підприємця Зайця В.О. задоволено, ухвалу Господарського суду Полтавської області від 12.09.2022 у справі № 917/457/22 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 01.02.2023 у справі скасовано, справу № 917/457/22 передано до Господарського суду Полтавської області на стадію прийняття до розгляду зустрічної позовної заяви; рішення Господарського суду Полтавської області від 02.22.2022 у справі № 917/457/22, постанову Східного апеляційного господарського суду від 01.02.2023 та додаткову постанову Східного апеляційного господарського суду від 14.03.2023 у справі скасовано, справу № 917/457/22 направлено на новий розгляд до Господарського суду Полтавської області (а.с. 114-127, т.3).

39. Як вже зазначалося апеляційним судом, ухвалою від 05.06.2023 Господарського суду Полтавської області, зокрема прийнято справу № 917/457/22 до провадження та призначено за правилами загального позовного провадження.

40. Представником Фізичної особи - підприємця Зайця Владислава Олександровича було надано до суду клопотання вх. № 8847 від 18.07.2023 (а.с. 54-60,т.4), відповідно до якого останній повідомив суд про актуальність попередньо заявлених клопотань про залучення третьої особи, уточненого клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи, а також заявив клопотання про витребування доказів судом, відповідно до якого просив суд: витребувати у Приватного акціонерного товариства «Київстар» в електронному та паперовому вигляді вказані у клопотанні документи.

41. Представником Фізичної особи - підприємця Зайця Владислава Олександровича було надано до суду клопотання про призначення експертизи (а.с. 170-172 т.3 з урахуванням уточнень а.с. 209-211 т.3), відповідно до якого останній просив суд призначити почеркознавчу судову експертизу та витребувати від сторін оригінали документів, вільних зразків почерку та підпису позивача за первісним позовом на дослідження судовому експерту та відібрання експериментальних зразків почерку та підписів останнього.

42. Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 29.01.2024 року клопотання представника Фізичної особи - підприємця Зайця Владислава Олександровича вх. № 8847 від 18.07.2023 року про витребування доказів залишено без задоволення; відкладено розгляд клопотання представника Фізичної особи - підприємця Зайця Владислава Олександровича вх. № 7959 від 27.06.2023 року про призначення судової експертизи на наступне судове засідання; зобов`язано Фізичну особу - підприємця Яцину Олександра Олександровича, ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 надати суду в строк до 22.02.2024 року: вільні зразки підпису, наближені за часом виконання до досліджуваних (01.06.2020 року), які можуть знаходитися в оригіналах документів (заява про видачу паспорта /Форма № 1/, нотаріально посвідчені документи (договори, заяви, довіреності), посвідчення, платіжні документи (квитанції, чеки, тощо) у максимально можливій кількості, але не менше ніж на 15 аркушах; надати суду в строк 22.02.2024 року оригінал Договору найму (оренди) майна б/н від 01.06.2020 року та оригінал Акту приймання-передачі об`єкта найму (оренди) майна від 01.06.2020 року, копії яких були додані до первісного позову; зобов`язано Фізичну особу - підприємця Зайця Владислава Олександровича надати суду в строк 22.02.2024 року оригінал Договору найму (оренди) майна б/н від 01.06.2020 року та оригінал Акту приймання-передачі об`єкта найму (оренди) майна від 01.06.2020 року, копії яких були додані до зустрічного позову; відкладено розгляд клопотання представника Фізичної особи - підприємця Зайця Владислава Олександровича вх. № 7654 від 19.06.2023 про допит свідків до розгляду справи по суті (а.с. 190-194, т.4).

43. Заперечуючи проти вище вказаних клопотань, Третьою особою 1 надано до суду пояснення (а.с.128-135, т.4), за змістом яких останній вказав, оскільки сам ФОП Заєць В.О. не заперечує факту того, що підпис належить саме йому, отже останній підписав договір оренди. Щодо клопотання про витребування доказів, Третя особа 1 підтвердив в цих поясненнях належність останньому номеру телефону НОМЕР_6 , та вказав, що немає необхідності у витребуванні такої інформації.

44. Крім того, в матеріалах справи міститься заява Позивача за первісним позовом про долучення оригіналів документів до матеріалів справи (а.с.231-234 т.4), зокрема довіреність №1від 01.04.2020 (а.с.235 т.4). У вказаній заяві ФОП Яцина О.О. зауважив, що підпис на договорі оренди виконаний ОСОБА_1 (Третя особа 2) на підставі Довіреності №1 від ФОП Яцини О.О., який має у своєму розпорядженні печатку фізичної-особи підприємця, то відсутні підстави для надання зразків підпису ОСОБА_2 та документів з його зразками підпису за інший період, оскільки в такому випадку відпала необхідність у призначені судової почеркознавчої експертизи.

Також зазначив щодо строків надання доказу та підстав залучення, при перевірці підпису у Договорі найму (оренди) майна б/н від 01.06.2020 останній також засумнівався та згадав, що надав таку довіреність Яцині О.Є. (третя особа 2), яка не є стороною по справі та в 2022 році проживала певний час за кордоном в зв`язку з війною, тому знадобився певний час, щоб віднайти дану довіреність, яка до того ж втратила строк дії понад рік тому.

45. Зважаючи на вказані обставини, спірні правовідносини були розглянуті місцевим судом в контексті приписів Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України, що регулюють правовідносини з оренди (найму), укладання і чинності договорів та виконання грошових зобов?язань.

VІ. Оцінка апеляційного суду:

46. Суть апеляційного перегляду судового рішення, яким було відмовлено у задоволенні первісного та зустрічного позовів, полягає у перевірці обґрунтованості висновків щодо безпідставності таких позовних вимог в контексті аргументів Скаржників (заявників первісного та зустрічного позовів), які заперечують проти відхилення судом першої інстанції «своїх» позовних вимог, але не висувають апеляційних претензій щодо відхилення судом позовних вимог процесуального опонента.

46.1. Виходячи з доводів Скаржника 1, він, як Відповідач за первісним позовом та заявник зустрічного позову, наполягає на необхідності за підсумками апеляційного перегляду задоволення його зустрічного позову про визнання недійсним договору оренди №б/н від 01.06.2020 на підставі ч.1 ст.230 Цивільного кодексу України через навмисне введення його в оману щодо особи Орендодавця з метою повторного отримання вже сплачених раніше орендних платежів, оскільки:

- вважає доведеним зі свого боку у відповідності до критеріїв ст.79 Господарського процесуального кодексу України існування фактичних орендних правовідносин з приводу приміщення площею 69,4 кв.м. з Третьою особою 1, а не Позивачем (1);

- місцевим судом не враховано родинні зв`язки процесуальних опонентів Скаржника 1 Позивача за первісним позовом та Третіх осіб 1,2 дії яких були узгоджені (2);

- судом проігноровано ту обставини, що площа об`єкту оренди за спірним договором не відповідає площі об`єкту, власником якого є Позивач за первісним позовом (3);

- безпідставно відхиленні доводи Орендаря щодо відсутності його згоди про дату початку дії договору оренди та його строку (4);

- ігнорування місцевим судом доводів про нікчемність укладеного між ОСОБА_2 (батько) і ОСОБА_2 (син)договору позички нежитлового приміщення від 20.05.2020, який правомірно був складений у перебігу розгляду справи (5);

- судом проігноровано особисті пояснення ФОП Заєць В.О. щодо обставин справи, які той вважає за необхідне надати у статусі свідка, щоб ці пояснення були належним джерелом доказів (6);

- судом проігноровано публічний статус Третьої особи 1, який разом з Третьою особою 2 своїми діями переконували Орендаря щодо дійсного власника і господаря орендованого приміщення (7);

- суд не врахував надані скріншотів переписки з Третіми особами у месенджері «Viber» і заяв свідка Титаренка щодо ремонту приміщення перед отримання його у користування Орендарем та сплати ним комунальних послуг (8);

- посилання на рішення ЄСПЛ в обґрунтування звільнення суду від обов`язку відповідати на аргумент сторін у справі є безпідставним(9);

- безпідставне не визнання спірного договору недійсним через укладання внаслідок обману та недобросовісних дій Позивача і Третіх осіб (10);

- встановлення судом у перебігу розгляду справи подання первісним Позивачем завідомо безпідставного позову і надання суду неправильної інформації щодо фактичних обставин справи (підписання договору та причетності Третьої особи 2 до орендних відносин) (11);

- некоректне посилання та застосування місцевим судом правових позиції постанов касаційної інстанції (перекручування змісту, безпідставне та вибіркове цитування) (12).

46.2. Скаржник 2 наполягає на безпідставності відхилення судом першої інстанції його первісного позову та необхідності задоволення заявлених майнових вимог про стягнення коштів з Орендаря за підсумками апеляційного перегляду, зазначаючи:

- відмова у задоволенні стягнення коштів суперечить рішенню суду про відмову у визнанні спірного договору недійсним та пояснення самого Орендаря щодо користування орендованим приміщенням з червня 2020 по листопад 2021 і сплаті комунальних послуг Третій особі 2 (1);

- безпідставність незалучення судом за заявою №3154 від 06.03.2024 доказу у вигляді довіреності №1 від 01.04.2020 від Орендодавця на Третю особу 2 (2);

- приналежність орендованого приміщення Позивачеві за первісним позовом, яке не оспорюється так само, як і фактичне його виконання (крім внесення орендної плати) в період з червня 2020 по листопад 2021 (3);

- недоречність посилання суду на «дефект волі», оскільки тільки особа, яка помилилась, може з цієї підстави оспорювати вчинений нею правочин, тоді як Орендодавець і власник приміщення хотів його здати в оренду Відповідачеві за первісним позовом, і заяв, але не отримав орендної плати (4);

- доведеність за матеріалами справи наявності правових підстав для стягнення заборгованості з орендної плати, 3% річних, інфляційної індексації та пені у відповідності до умов договору та встановленого факту передачі приміщення в Оренду Відповідачеві за первісним позовом (5).

47. За змістом ст.ст. 15,16 Цивільного кодексу України, ст.20 Господарського кодексу України та ст.ст.4,5 Господарського процесуального кодексу України задоволення позовних вимог є можливим за умов доведення належними допустимими і достовірними доказами сукупності таких елементів: наявність та приналежність позивачеві захищуваного суб`єктивного права або інтересу (а);порушення (невизнання або оспорювання) такого захищуваного суб`єктивного права (інтересу) з боку визначеного відповідача (б); належність та ефективність обраного способу судового захисту (в).

47.1. Зі змісту первісного позову і поданих на його підтвердження доказів убачається, що захищуваним суб`єктивним правом ОСОБА_2 (син) є право Орендодавця на своєчасне отримання орендної плати від Орендаря за період користування останнім орендованим майном:

- вказане суб`єктивне право прямо визначене ч.1 ст. 759, ч.ч.1,2,5 ст.762 Цивільного кодексу України, але його існування/наявність узалежнена від наявності (укладання та чинності у період формування стягуваної заборгованості) відповідного договору оренди, який за змістом ст.ст. 11, 509 цього Кодексу виступає правовою підставою для грошових зобов`язань боржника орендаря перед кредитором - орендодавцем;

- порушенням цього захищуваного суб`єктивного права з боку ФОП Зайця В.О. як орендаря відповідного приміщення (цей статус останнім не заперечується та визнається через факт користування відповідним приміщенням, зокрема у період з червня 2020 по листопад 2021) первісний Позивач вважає нездійснення орендних платежів за визначений період їх стягнення, що (за умов підтвердження як орендних правовідносин між Позивачем і Відповідачем та не спростування останнім через надання доказів здійснення оплати згідно вимог ч.ч. 1,2 ст.74 Господарського процесуального кодексу України) є порушенням у розумінні ст.610 Цивільного кодексу України відповідного грошового зобов`язання;

- наслідком порушення зобов`язання у відповідності до ст.ст. 611 та 625 Цивільного кодексу України і виникнення у кредитора права вимагати сплати простроченої заборгованості, а також 3% річних, інфляційної індексації та визначеної умовами договору неустойки (з урахуванням встановлених законодавством обмежень її нарахування і стягнення) у судовому порядку, окремих аргументів щодо неналежності чи неефективності чого як способу судового захисту у межах провадження в суді першої та апеляційної інстанції ФОП Заєць В.О. не висловлював.

47.2. Своєю чергою, виходячи із обґрунтування зустрічного позову, ФОП Заєць В.О. як сторона - Орендар за спірним договором, а через його наявність і боржник за розглядуваним спірним грошовим зобов`язанням перед Орендодавцем, намагається спростувати елемент (а) підставу існування захищуваного суб`єктивного права первісного Позивача, оскільки за змістом ст.ст.216,236 Цивільного кодексу України недійсний договір не породжує у його сторін визначених його умовами прав та обов`язків.

- спростування (у разі визнання обґрунтованості зустрічних позовних вимог) підстави існування захищуваного суб`єктивного права Орендодавця унеможливлює і існування елементу (б) порушення такого відсутнього права;

- за змістом загального припису ст.215 Цивільного кодексу України сторона договору управнена ініціювати питання щодо його недійсності у судовому порядку, тоді як у відповідності до ч.1 ст.230 цього Кодексу (якою обґрунтована зустрічна позовна вимога) вимагати недійсності договору має саме обманута сторона, адже навмисний обман іншої сторони опосередковує порушення.

47.3. Отже, оскільки предметом зустрічного позову є підстава існування суб`єктивного права первісного Позивача, апеляційний суд має насамперед вирішити питання обґрунтованості позиції Апелянта 1.

48. Варто наголосити, що сама по собі наявність у заявника позову статусу сторони договору, яка через це має можливість ініціювати оспорювання його дійсності, автоматично не означає доведення існування захищуваного суб`єктивного права (інтересу) такого ініціатора.

48.1. Зважаючи на обраний ФОП Заєць В.О. спосіб судового захисту, останній вважає порушенням його захищуваного суб`єктивного права/інтересу сам факт існування спірного договору як підстави для висування до нього майнових вимог через те, що «узгоджені недобросовісні дії процесуальних опонентів» спрямовані на повторне отримання вже здійснених ним орендних платежів.

48.2. Наразі, матеріали справи не містять будь-яких належних доказів виконання Орендарем грошових зобов`язань з оплати користування орендованим ним майном-приміщенням, визначеним у якості об`єкта оренди за спірним договором, факт користування яким упродовж червня 2020-листопада 2021 визнається:

- зі змісту наданого заявником зустрічного позову листування у месенджері «Viber» з Третіми особами не вбачається будь-яких відомостей, які могли розцінюватися як підтвердження здійснення саме орендної плати за визначене умовами п.1.2. спірного договору приміщення (комунальні платежі або оплата ремоментних робіт не є предметом спору у цій справі);

- приписи ч.2 ст.527 Цивільного кодексу України саме на боржника покладає ризик непред`явлення вимоги щодо прийняття виконання уповноваженою особою і незастосування цієї норми з мотивів стверджуваного Орендарем введення його в оману щодо дійсної особи Орендодавця мало б сенс виключно у разі надання доказів тієї обставини, що ФОП Заєць В.О. здійснював орендні платежі за користування приміщенням на користь особи, яку він сприймав «власником і господарем» приміщення і відповідні платежі приймалися у такій якості зокрема Третіми особами 1 та/або 2;

- наразі, за умовами п.5.2. договору оренди, підписаного Орендарем, орендна плата саме за користування визначеним у спірному договорів об`єктом оренди взагалі мала здійснюватися у безготівковій формі (жодних пояснень і міркувань щодо того, як на вказаний спосіб виконання грошових зобов`язань Орендаря впливає відповідність дійсності його уявлень про особу Орендодавця у справі не наведено), докази чого (платіжні документи), так само, як і розписок про прийняття готівкових розрахунків (якщо вони здійснювалися всупереч цієї умові договору у готівковій формі) будь-якою особою з членів родини ОСОБА_2 - осіб, яким приписують «недобросовісні узгоджені дії» - до матеріалів справи всупереч вимог ст.ст. 13,74 Господарського процесуального кодексу України заявником зустрічного позову не надано;

- колегія апеляційного суду зазначає, що за змістом ч.2 ст.87 Господарського процесуального кодексу України показання свідків не можуть встановлювати обставин виконання грошових розрахунків між суб`єктами господарювання;

- ані умови укладеного ФОП Заєць В.О. договору оренди, ані складеного на його виконання акту приймання-передачі приміщення в оренду не узалежнюють необхідність виконання грошових зобов`язань з оренди (не звільняють від такого обов`язку та не зменшують його обсяг) від обставин попереднього ремонту (та фінансування такого ремонту) об`єкту оренди безвідносно від ступеню участі у його здійсненні Третіх осіб;

- отже, за відсутністю доказів здійснення Орендарем орендних платежів навіть на користь неналежної особи-Орендодавця, твердження про те, що первісний позов спрямовано на протиправне отримання вже сплачених платежів не ґрунтується на матеріалах справи та доказово неспроможне.

48.3. Спірний договір та акт приймання-передачі до нього містять належні і достатні ідентифікаційні реквізити Позивача за первісним позовом як Орендодавця реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 та номер реєстрації у ЄДР від 21.08.2007 №0011185, за якими розрізняються заявник первісного позову (син) та Третя особа 1 (батько) з точки зору розумного стороннього спостерігача безвідносно до безпосереднього фізичного знайомства:

- колегія апеляційного суду наголошує на суперечливості у позиції Орендаря, який у зустрічному позові (що подався під час первісного розгляду цієї справи а.с. 120-131 т.1) наголошував, що тільки після ознайомлення з первісним позовом йому стало відомо про існування підприємців з повністю ідентичними власними іменами батька (Третя особа 1) та сина (Позивач), тоді як у Заяві свідка від 23.08.2022 (а.с.201-203 т.1) ФОП Заєць В.О. зазначає, що з 2018р. його клієнтом з перукарських послуг був саме Позивач (тобто - до моменту укладання спірного договору) і вже потім за його рекомендацією його батько (Третя особі 1);

- визнаний заявником зустрічного позову факт особистого знайомства задовго до моменту укладання спірного договору оренди з обома фізичними особами ОСОБА_2 зумовлює критичне сприйняття тверджень про надмірний/підвищений стандарт до поведінки Орендаря як контрагента на етапі укладання спірного договору щодо перевірки/з`ясування суб`єкта Орендодавця за чітко визначеними у договорі ідентифікуючими реквізитами.

48.4. У відповідності до ч.1 ст.230 Цивільного кодексу України обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину або якщо вона замовчує їх існування:

- наразі, коло таких обставин, що мають істотне значення, визначене законодавцем шляхом відсилання до ч.1 ст.229 Цивільного кодексу України;

- між тим, Скаржником 1 жодною мірою не визначено, як його «хибне уявлення» про те, що належним Орендодавцем є саме Третя особа 1 (а не Позивач) впливають на природу договору, права та обов`язки сторін чи властивості і якості об`єкту оренди, якщо Скаржник 1 користувався саме визначеним умовами підписаного ним договору оренди і орендна плата стягується у відповідності до таких умов;

- апеляційний суд наголошує, що оскільки недійсність договору визначається за обставинами на момент його вчинення, остільки обставини його виконання з боку Орендаря шляхом здійснення платежів неналежним особам (якщо б факт таких платежів був би підтверджений) не можуть в принципі визначати дотримання/недотримання умов ст.203 Цивільного кодексу України на момент вчинення договору, а можуть бути лише опосередкованим доказом «послідовності» Орендаря у «хибності його уявлення» про особу Орендодавця без автоматичної кваліфікації причин такого «хибного уявлення».

48.5. Доводи Скаржника 1 щодо введення його в оману відносно належної особи Орендодавця (який чітко зазначений в умовах підписаного Орендарем договору) є неспроможними і й у контексті значущості особи суб`єкта як управненої особи на передачу відповідного приміщення в оренду, оскільки:

- приналежність майна Позивачеві на праві власності визначена у п.1.1. спірного договору відомостями державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.186 т.3) щодо площі 69,4 кв.м. (без урахування суміжного коридору (а.с.188-190 т.3), тоді як решта площі об`єкту оренди у розмір 1,5 кв.м. набута Позивачем у позичку у Третьої особи 1 за договором від 20.05.2020 (а.с.191-193 т.3);

- статус Позивача як власника відповідного нежитлового приміщення на момент укладання спірного договору за змістом ч.1 ст.761 Цивільного кодексу України зумовлює наявність саме у нього права на передання цього приміщення в оренду ФОП Заєць В.О. (доказів передачі права користування власником іншій особі на розглядуваний період матеріали справи не містять);

- заявником зустрічного позову не обґрунтовано існування законодавчих приписів у розумінні ст.215 Цивільного кодексу України, які б визначали нікчемність договору позички від 20.05.2020, тоді як доказів спростування встановленої ст.204 цього Кодексу презумпції його правомірності матеріали справи не містять, а визнавати його недійсним з власної ініціативи суду не узгоджується із принципом диспозитивності (ст.14 Господарського процесуального кодексу України);

- достатність або недостатність набутих первісним Позивачем прав користувача площею 1,5 кв.м. коридору, необхідного для доступу до приналежному йому на праві власності нежитловому приміщенню, за згадуваним договором позички від 20.05.2020, для подальшого передання цієї площі ФОП Заєць В.О. у складі об`єкту оренди за спірним договором не має значення для правильного вирішення цієї справи, оскільки дійсність договору оренди не оспорюється з цієї підстави і таку підставу (яка може впливати лише на відповідну частину спірного договору) згідно приписів ч.5 ст.269 Господарського процесуального кодексу України не може бути використано судом в обґрунтування зустрічного позову на стадії апеляційного перегляду;

- матеріали справи не містять не тільки доказів, але й навіть відомостей про те, що Орендар був якимось чином обмежений у користуванні об`єктом оренди через таке оформлення прав Позивача відносно 1,5 кв.м. коридору.

48.6. Таким чином, заявник зустрічного позову фактично намагається через ствердження про недійсність внаслідок обману договору оренди з Третьою особою 1, який фактично не укладався і доказів здійснення орендних платежів за яким до справи не надано, спростувати дійсність фактично укладеного з Позивачем договору оренди нежитлового приміщення, права щодо якого у Орендодавця доведені доказово, і через таке спростування уникнути виконання грошових зобов`язань з оплати здійсненого користування приміщенням:

- «хибне уявлення» про особу Орендодавця, яка належною мірою ідентифікована у підписаному Орендарем договорі через штучне протиставлення публічності Третьої особи 1 та несвідомості студента, що не мають значення у господарських правовідносинах контрагентів, не спростовує чинності укладеного та виконаного в частині здійснення фактичного користування об`єктом оренди спірного договору;

- уникнення відповідальності за прострочення виконання зумовленого договором грошового зобов`язання не може ототожнюватися із легітимним інтересом недопущення повторного стягнення сум («первинна» сплата яких недоведена) та вважатися належною метою застосування обраного ФОП Заєць В.О. способу судового захисту в контексті приписів ч.5 ст.16 Цивільного кодексу України.

- наявність родинних зав`язків між Позивачем та Третіми особами 1 і 2 сама по собі за умов відсутності будь-яких доказів навмисного визначення за змістом укладеного спірного договору у якості Орендодавця іншої особи (ніж Позивача) та доказів «первинного» виконання Орендарем грошових зобов`язань за спірним договором на користь тієї особи, яку він помилково сприймав Орендодавцем, жодною мірою не доводить обґрунтованості зустрічного позову.

49. Колегія апеляційного суду зазначає, що чинне законодавство не узалежнює дійсність спірного договору оренди від необхідності саме особистого його підпису з боку Орендодавця. Підпис уповноваженої особи має значення для встановлення відповідності волі та волевиявлення відповідної сторони договору на його вчинення як умова дійсності у розумінні ст.203 Цивільного кодексу України.

49.1. Матеріали справи не містять жодних доказів відсутності волі Позивача на передачу майна в оренду Відповідачеві за первісним позовом і ця обставина відсутності волі Орендодавцем заперечується та не може бути «нав`язана» ззовні безпідставною правовою оцінкою.

49.2. «Дефект» волі Орендодавця через підписання спірного договору замість нього Третьою особою 2, що діяла у якості представника (хоч і без зазначення про це в договорі) міг би оцінюватися як порушення, але прав саме Орендодавця і за його позовом про недійсність та вимагав би дослідження і правової оцінки наданої до матеріалів справи довіреності №1 від 01.04.2020 (а.с.235 т.4) для цілей вирішення застосовності ст.ст. 238,241 Цивільного кодексу України:

- наразі, Орендодавець не оспорює дійсність укладеного договору оренди через його підписання неуповноваженою особою;

- підстави зустрічного позову Орендаря про недійсність спірного договору опосередковують твердження про спотворення волі саме Орендаря, а не Орендодавця;

- аспект підписання спірного договору Третьою особою 2 замість Орендодавця стосується елементу волевиявлення, а не волі і будь-якому разі не має відношення до предмету судового дослідження з огляду на заявлені позовні вимоги та їх обґрунтування.

49.3. Отже, колегія апеляційного суду погоджується із слушністю зауваження Скаржників щодо непослідовності позиції місцевого суду у його правової оцінки спірного договору - за відсутністю доведених підстав наявності його укладення через введення Орендаря в оману як умови для задоволення зустрічного позову про недійсність цього договору, місцевий суд мав дійти висновку про не спростування презумпції правомірності цього договору (ст.204 Цивільного кодексу України) та уникати доказово необґрунтованих і процесуально безпідставних тверджень щодо наявності дефекту волі Орендодавця/Позивача на його укладання.

50. Апеляційний суд зазначає, що стверджуване Орендарем неузгодження умов щодо початку дії спірного договору та його тривалості через існування незаповнених відповідних умов у примірнику Орендаря жодною мірою не впливає на викладені вище висновки відносно необґрунтованості зустрічного позову, оскільки:

- узгодження відповідних параметрів має відношення до стадії укладання договору, а не його виконання чи недійсності, які є в принципі можливими тільки щодо укладених договорів. Між тим Скаржник 1 наполягає на укладеності спірного договору та визнає його виконання шляхом здійсненого користування приміщенням;

- навіть за умов прийняття версії Орендаря, яка є несумісною із фактом підписання ним акту про приймання приміщення в оренду, що за змістом ст.795 Цивільного кодексу України передбачає безумовну визначеність моменту початку користування майном, невизначеність строку оренди згідно ч.2 ст.763 Цивільного кодексу України не впливає на дійсність договору.

51. Правомірність відхилення зустрічних позовних вимог та існування через це договору оренди як належної правової підстави для суб`єктивного права Орендодавця на отримання орендних платежів за умов відсутності у матеріалах справи доказів здійснення Орендарем таких платежів зумовлюють висновок про необґрунтованість повного відхилення первісного позову.

51.1. І хоча умови п.п.8.1. і 8.2. договору оренди передбачають необхідність підтвердження виконання обов`язку Орендаря з повернення об`єкту оренди шляхом складання відповідного акту приймання-передачі приміщення (докази чого відсутні у справі), у розглядуваному випадку апеляційний суд не вбачає достатніх підстав для ототожнення визначеного у складеному за відсутності участі Орендаря акті від 10.01.2022 (а.с.29 т.1) моменту звільнення орендованого приміщення (31.12.2021) з достовірно встановленим фактом припинення правової підстави для нарахування орендних платежів:

- означений момент не визначений у п.4.1.договору у якості кінцевої дати оренди, тоді як за умов автоматичної пролонгації у порядку п.4.2. цього договору з ініціативи Орендодавця;

- згідно пояснень Третьої особи 1 (а.с.132 т.4) акт від 10.01.2022 складався за його участю зокрема для фіксації стану об`єкта оренди, який залишив ОСОБА_3 , що допускає ймовірність факту такого «залишення» і раніше 31.12.2021, на чому, але без визначення конкретної дати і відповідних доказів вказує і Орендар;

- застосувуючи принцип вірогідності доказів, встановлений ст.74 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів вважає достовірним і не заперечуваним двома сторонами період орендного користування з червня 2020 по листопад 2021, у продовж якого Позивач Орендодавець управнений нараховувати і стягувати орендну плату.

52.2. Здійснивши перерахунок первісних позовних вимог з урахування правової оцінки щодо доведеного періоду з 01.06.2020 по 30.11.2021, колегія судді дійшла висновку щодо частковості задоволення первісного позову і стягнення з ФОП Заєць В.О. на користь ФОП Яцини О.О.:

- заборгованості з орендної плати в сумі 638100грн.;

- інфляційної індексації в сумі 60872,70грн;

- 3% річних в сумі 19253,05грн.;

- пені в сумі 10460,73грн.,

що зумовлює необхідність скасування переглядуваного рішення в частині безпідставної відмови у задоволені таких вимог і ухвалення нового рішення у відповідній частині щодо задоволення означених вимог первісного позову.

53. Водночас, правильно визначена місцевим судом і відмічена Скаржником 1 (аргумент (11) п.46.1. цієї постанови) допущене первісним Позивачем порушення його обов`язку процесуально сприяти своєчасному, всебічному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи (що не є підставою для відхилення позовних вимог по суті), який призвів до істотного ускладнення вирішення спору, за висновком колегії суддів є підставою у розумінні п.3 ч.5 та ч.9 ст.129 Господарського процесуального кодексу України для відступу від загального правила розподілу судових витрат пропорційно результату задоволення вимог.

Поряд із цим, подібної суперечливості і непослідовності щодо тверджень про необізнаність існування Позивача та Третьої особи 1 як різних осіб допускав і Відповідач за первісним позовом (відмічено у п.48.3. цієї постанови), зустрічні позовні вимоги якого і апеляційна скарга визнані безпідставними.

З урахуванням зазначених застережень апеляційний суд дійшов висновку про необхідність віднесення на рахунок кожної із сторін (ФОП Яцина О.О.-син та ФОП Заєць В.О.) всіх понесених такою стороною судових витрат (як зі сплати судового збору, так і на професійну правничу допомогу) у перебігу усього періоду розгляду цієї справи у судах першої, апеляційної та касаційної інстанції (тобто без компенсації за рахунок іншої сторони), провадження у яких передували цьому апеляційному перегляду, і аналогічно розподілити судові витрати Скаржників 1 і 2 у цьому апеляційному проваджені.

54. Необґрунтованість апеляційної скарги Апелянта 1 зумовлює також і відхилення його клопотання щодо постановлення окремої ухвали, яке взагалі є дискреційним повноваженням, а не обов`язком суду. Наразі, ФОП Заєць В.О. не позбавлений можливості особисто звертатися за наявністю відповідних підстав до правоохоронних органів та/або у разі наявності грошових вимог до Третіх осіб 1,2 через здійснення розрахунків, які не стосуються спірних у межах цієї справи, ініціювати відповідні позовні провадження.

На підставі викладеного керуючись ст.ст. 74, 76, 78, 129, 269, 270, 273, 275-277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Зайця Владислава Олександровича на рішення Господарського суду Полтавської області від 16.05.2024 (повний текст підписано 27.05.2024) у справі №17/457/22 залишити без задоволення.

2. Апеляційну скаргу Фізичної особи підприємця Яцини Олександра Олександровича, м. Кременчук на рішення Господарського суду Полтавської області від 16.05.2024 (повний текст підписано 27.05.2024) у справі №917/457/22 задовольнити частково.

3. Рішення Господарського суду Полтавської області від 16.05.2024 (повний текст підписано 27.05.2024) у справі №917/457/22 скасувати в частині відмови у задоволені позовних вимог Фізичної особи - підприємця Яцини Олександра Олександровича до Фізичної особи - підприємця Зайця Владислава Олександровича про стягнення 728686,48 грн., з яких 638100, 00 грн. боргу по орендній платі, 10460,73грн. - пені, 60872,70грн. - інфляційні та 19 253, 05 грн. - 3% річних. та прийняти в цій частині нове рішення про задоволення таких вимог.

4. Викласти резолютивну частину рішення від 16.05.2024 (повний текст підписано 27.05.2024) у справі №917/457/22 в наступній редакції:

« 1. Позовні вимоги Фізичної особи - підприємця Яцини Олександра Олександровича до Фізичної особи - підприємця Зайця Владислава Олександровича стягнення 767 412, 37 грн., з яких 673 550, 00 грн. боргу по орендній платі, 12 252, 10 грн. - пені, 62 127, 04 грн. - інфляційні та 19 483, 23 грн. - 3% річних задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця Зайця Владислава Олександровича ( АДРЕСА_4 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 )на користь Фізичної особи - підприємця Яцини Олександра Олександровича ( АДРЕСА_5 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) 638100, 00 грн. боргу по орендній платі, 10460,73грн. - пені, 60872,70грн. - інфляційні та 19 253, 05 грн. - 3% річних.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.»

5. В іншій частині рішення Господарського суду Полтавської області від 16.05.2024 (повний текст підписано 27.05.2024) у справі №917/457/22 залишити без змін.

6. Судові витрати, понесені кожним із скаржників у перебігу усього періоду розгляду цієї справи (за поданими ними позовними заявами, апеляційними та касаційними скаргами), віднести на них самих відповідно - на рахунок Фізичної особи - підприємця Зайця Владислава Олександровича та Фізичної особи підприємця Яцини Олександра Олександровича.

7. Постанова набирає сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту, з урахуванням порядку подання касаційної скарги, передбаченого п.17.5. Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 24.07.2024р.

Головуючий суддя Д.О. Попков

Суддя О.В. Стойка

Суддя О.Є. Медуниця