ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

16 липня 2024 рокуСправа № 912/771/24

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Коваленко Н.М.

при секретарі судового засідання Пастуховій А.Ю.,

розглянувши заяву №б/н від 24.06.2024 Фізичної особи-підприємця Сухої-Давлєтбаєвої Оксани Анатоліївни

у справі №912/771/24 від 10.04.2024

за позовом: Комунального підприємства по управлінню будинками Кіровоградської обласної ради (далі - КП по управлінню будинками Кіровоградської обласної ради), код ЄДР 04013867, площа Героїв Майдану, 1, кімн. 1, м. Кропивницький, Кіровоградська обл., 25022

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Сухої-Давлєтбаєвої Оксани Анатоліївни (далі - ФОП Суха-Давлєтбаєва О.А.), ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1

про стягнення 99 132,59 грн,

ПРЕДСТАВНИКИ:

від позивача (стягувача) - не з`явився;

від відповідача (боржника) - участі не брали.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 04.06.2024 позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ФОП Суха-Давлєтбаєва О.А. на користь КП по управлінню будинками Кіровоградської обласної ради 80 669,42 грн основного боргу, 2 579,11 грн втрат від інфляції, 14 387,11 грн пені та 1 408,67 грн 3% річних, а також 3 028,00 грн судового збору. В решті позову відмовлено.

24.06.2024 до господарського суду від відповідача (боржника) надійшла заява №б/н від 24.06.2024 з вимогами:

Відповідно ст. 331 Господарського процесуального кодексу відстрочити виконання судового рішення №912/771/24 з розстроченням зальної суми заборгованості 102 072,31 грн рівними частинами на максимально можливий термін 12 місяців з урахуванням що до 10 липня 2024 року вже буде здійснено перший платіж у розмірі 30% від загальної суми боргу, оскільки у випадку видачі судового наказу та відкриття виконавчого провадження на рахунки ФОП Суха-Давлєтбаєва Оксана Анатоліївна буде накладено арешт та стягнення повної суми заборгованості та додатково 10% виконавчого збору від загальної суми, що в свою чергу призведе до неможливості виконання своїх поточних фінансових зобов`язань, таких як заробітна плата, оренда, оплата підприємницького кредиту тощо що в свою чергу призведе до банкротства та повного закриття підприємництва, що є не припустимим.

В обґрунтування поданої заяви зазначено таке.

Відповідач ФОП Суха-Давлєтбаєва Оксана Анатоліївна з рішенням суду ознайомлення через портал Дія та розуміє його суть, з рішенням суду погоджується в повному обсязі та готова виконати в повному обсязі в добровільному порядку без відкриття виконавчого провадження та примусового стягнення, але враховуючи фінансове навантаження на діяльність підприємства а саме:

8 найманих працівників, фінансові витрати на їх утримання 78080,00 грн;

- Діюча орендна плата 34 023,98 грн

- Комунальні послуги 23 000,00 грн

- Кредитні зобов`язання 22139,49 грн

- Податкові збори 17 440 грн

- Банківські, поштові та інші організаційні витрати в середньому 5000 грн.

Загальна сума витрат 179683,47 грн щомісячних витрат, при середньому загальному надходженню від підприємницької діяльності 210 000,00 грн в середньому на місяць.

До заяви №б/н від 24.06.2024 позивача додано копії Договору №27/Б/23/0 від 01.08.2023 оренди нежитлового приміщення з додатками, Договору №27/Б/23/К від 01.08.2023 про відшкодування витрат Орендодавця на утримання нежитлових приміщень та надання комунальних послуг Орендарю, кредитного договору та штатного розпису працівників.

Ухвалою від 26.06.2024 господарський суд заяву №б/н від 24.06.2024 відповідача (боржника) призначив до розгляду у судовому засіданні на 04.07.2024 - 16:30 год.

03.07.2024 до господарського суду від позивача (стягувача) надійшли заперечення №б/н від 03.07.2024, відповідно до яких на думку останнього відсутні правові підстави для задоволення заяви відповідача, у зв`язку з чим у задоволенні заяви про відстрочення та розстрочення виконання рішення суду слід відмовити.

В обґрунтування заперечень зазначено таке.

Встановлення та підтвердження факту наявності обставин, на які посилається заявник, можливо лише внаслідок сукупного аналізу відповідних доказів щодо наявності зазначених обставин, що безпосередньо ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у момент звернення рішення до виконання.

Слід зазначити, що обставини щодо скрутного фінансового становища, з урахуванням положень ст. 331 ГПК України, не являються виключними обставинами, з якими закон пов`язує можливість розстрочення виконання судового рішення, адже наявність таких обставин прямо залежить від власної діяльності самого відповідача.

Так, недостатність чи відсутність коштів не можна вважати безумовними винятковими обставинами, за наявності яких має бути надано розстрочення виконання судового рішення, а тому посилання заявника на скрутне фінансове становище не є достатньою підставою для розстрочення виконання рішення суду.

Також слід зазначити, що комунальні послуги спожиті відповідачем в рамках договірних відносин із позивачем, що стали предметом спору по даній справі, були закуплені позивачем у відповідних організацій та своєчасно оплачені позивачем за власні кошти, відповідно до умов договорів. Надходження ж від орендної плати спрямовуються позивачем на досягнення мети діяльності підприємства (утримання та збереження майна територіальних громад сіл, селищ та міст Кіровоградської області) та виплату заробітної плати працівників позивача.

Таким чином, у випадку задоволення заяви відповідача буде порушено основний принцип розумності та справедливості судового захисту порушених законних прав позивача.

З огляду на те, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист, з урахуванням відсутності у матеріалах справи належних та допустимих доказів винятковості обставин, з якими закон пов`язує можливість розстрочення виконання судового рішення, а також враховуючи інтереси позивача та ступінь вини відповідача у виникненні спору, розстрочення виконання рішення у даному випадку суперечитиме завданням господарського судочинства, якими, зокрема, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів держави, фізичних та юридичних осіб.

Протокольною ухвалою від 04.07.2024 на підставі ст. 216 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) оголошено перерву в судовому засіданні з розгляду заяви №б/н від 24.06.2024 Фізичної особи-підприємця Сухої-Давлєтбаєвої Оксани Анатоліївни до 16.07.2024 о 12:00 год., явку повноважного представника позивача (стягувача) в засідання суду визнано обов`язковою.

Розглядаючи заяву №б/н від 24.06.2024 відповідача (боржника), господарський суд враховує таке.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Як передбачено ст. 327 ГПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч 1-3 ст. 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Згідно з ч. 4 ст. 331 ГПК України вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Слід зазначити, що вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, суд повинен врахувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк чи попередньо встановленим способом, але перш за все повинен врахувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення та не допускати їх настання.

Отже, виходячи з вищенаведеного законодавець, у будь-якому випадку пов`язує розстрочення та відстрочення виконання судового рішення у судовому порядку з об`єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Згідно ч. 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Доказами, за визначенням ст. 73 ГПК України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77 ГПК України).

Як зазначено в рішенні Конституційного Суду України від 26.06.2013 №5-пр/2013, розстрочка (відстрочка) виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника.

Всупереч вказаним процесуальним нормам, ФОП Суха-Давлєтбаєва О.А. не доведено факту відсутності прибутку від здійснення господарської діяльності, а також погіршення її фінансового стану, що підтверджувало б об`єктивну неможливість виконання судового рішення у даній справі шляхом єдиноразової оплати всієї суми заборгованості. Також, суду не надано доказів відсутності в неї грошових коштів на банківських рахунках у обсягах, необхідних для виконання судового рішення.

Відповідачем під час розгляду даної справи не надано доказів відсутності його вини у виникненні даного спору.

При цьому, за приписами ст. 331 ГПК України відстрочення/розстрочення виконання рішення є правом, а не обов`язком суду, яке реалізується виключно у виняткових випадках за наявності підстав, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, та доказів, що підтверджують наявність таких підстав.

У запереченні на заяву позивач наголошував на тому, що комунальні послуги спожиті відповідачем в рамках договірних відносин із позивачем, що стали предметом спору по даній справі, були закуплені позивачем у відповідних організацій та своєчасно оплачені позивачем за власні кошти, відповідно до умов договорів. Надходження ж від орендної плати спрямовуються позивачем на досягнення мети діяльності підприємства (утримання та збереження майна територіальних громад сіл, селищ та міст Кіровоградської області) та виплату заробітної плати працівників позивача.

Постановлення на користь позивача в даній справі судового рішення про стягнення з відповідача грошових коштів у незалежності від правової природи цих коштів, становить "майно" позивача, на отримання якого позивач має легітимні сподівання.

При цьому, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що присудження грошових коштів не надає пом`якшення у виконавчому провадженні, а отже, сама можливість надання відстрочки/розстрочки виконання судового акта повинна носити виключний характер.

Виходячи зі змісту ст. 331 ГПК України відстрочка/розстрочка виконання рішення допускається у виняткових випадках і залежно від обставин справи, при чому, такі обставини мають свідчити про неможливість або реальне ускладнення виконання рішення.

Винятковість обставин, які мають бути встановлені судом щодо надання відстрочки/розстрочки виконання судового рішення, повинні бути підтверджені відповідними засобами доказування.

Враховуючи зазначене вище, оцінивши наведені відповідачем (боржником) посилання на обставини, які ускладнюють виконання рішення суду, надані до заяви документи та заперечення позивача (стягувача), господарський суд дійшов висновку, що наведені відповідачем (боржником) доводи та надані докази не підтверджують наявності обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять неможливим його виконання у розумінні ч. 2 ст. 331 ГПК України.

Статтею 42 Господарського кодексу України передбачено, що підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Недостатність чи відсутність коштів у боржника, наявність заборгованостей перед третіми особами, не можна вважати безумовними винятковими обставинами, за наявності яких виконання судового рішення можна відстрочити/розстрочити.

Відсутність грошових коштів не є виключною обставиною та має негативний вплив на фінансовий стан не лише боржника, а й стягувача у справі та здійснювану ним господарську діяльність.

Таким чином, посилання боржника на скрутне фінансове становище не є достатньою підставою для звільнення від виконання господарського зобов`язання та відстрочення/розстрочення виконання рішення суду.

При цьому, господарський суд в ухвалі від 26.06.2024 звертав увагу боржника, що відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається судом, а розстрочка - це спосіб виконання зобов`язання, при якому виконання проводиться не одночасно і в повному обсязі, а частинами і в строки, встановленні наперед. За ч. 5 ст. 238 ГПК України висновок суду про задоволення позову чи про відмову в позові повністю або частково щодо кожної із заявлених вимог не може залежати від настання або ненастання певних обставин (умовне рішення).

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

За приписами ст. 18 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 року №18-рп/2012; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 року №11-рп/2012).

Згідно з мотивувальною частиною рішення від 30.06.2009 №16-рп/2009 Конституційного Суду України виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової держави.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Конституції України частиною національного законодавства України є Конвенція, ратифікована Верховною Радою України. Юрисдикція Європейського суду з прав людини є обов`язковою в усіх питаннях, що стосуються тлумачення та застосування Конвенції.

Пункт 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося, на шкоду одній із сторін.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 по справі "Шмалько проти України" (заява №60750/00) зазначено, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (п. 43).

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка та розстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого ч. 1 ст. 6 Конвенції, згідно з якою "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру", а у системному розумінні даної норми та національного закону суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале виконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи та є наслідком зменшення вимог щодо розумності строку.

Крім того, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв`язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого виконання.

Слід зауважити, що безпідставне надання відстрочки без обґрунтованих на те мотивів, надане на тривалий період, порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, знижує авторитет судового рішення, а тому таке судове рішення не може вважатися законним та справедливим. Вказану правову позицію також підтримано Верховним Судом у постанові від 11.12.2018 по справі №913/960/17.

З огляду на встановлені вище судом обставини, з урахуванням принципів розумності та справедливості, а також те, що рішення суду є обов`язковим до виконання та має бути виконане, суд не вбачає правових підстав для розстрочення/відстрочення виконання рішення Господарського суду Кіровоградської області від 04.06.2024 у справі №912/771/24.

За таких обставин, виходячи з вищевикладеного у сукупності, господарський суд дійшов висновку щодо відмови у задоволенні заяви №б/н від 24.06.2024 Фізичної особи-підприємця Сухої-Давлєтбаєвої Оксани Анатоліївни.

Керуючись ст. 234-235, 255, 331 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви №б/н від 24.06.2024 Фізичної особи-підприємця Сухої-Давлєтбаєвої Оксани Анатоліївни відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена до Центрального апеляційного господарського суду у встановленому Господарським процесуальним кодексом України порядку.

Копії ухвали направити позивачу через систему "Електронний суд", відповідачу засобами поштового зв`язку.

Повний текст ухвали складено 18.07.2024.

Суддя Н.М. Коваленко

Повідомити учасників справи про відсутність у суду технічної можливості надавати інформацію про вебадресу судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, одночасно з врученням (надсиланням/видачі) копії повного або скороченого такого рішення до затвердження Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Повідомити учасників справи про можливість ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень за його вебадресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://court.gov.ua/fair/sud5013.