ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"15" липня 2024 р. м. Київ Справа № 911/569/24
Господарський суд Київської області у складі судді Бабкіної В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю АЛЬЯНС-МК б/н від 10.06.2024 р. (вх. № 6757/24 від 11.06.2024 р.) про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування судових витрат у справі
про стягнення 1094318,76 грн. за непоставлений товар за договором поставки № 18/10-2023 від 18.10.2023 р. та визнання розірваним договору,
секретар судового засідання: Невечера С.А.
Представники сторін:
від позивача: Климчук А.В. (ордер на надання правової допомоги серії АА № 1389080 від 22.02.2024 р.);
від відповідача: не з`явився.
Рішенням Господарського суду Київської області від 03.06.2024 р. у даній справі № 911/569/24 позовні вимоги було задоволено повністю; визнано розірваним договір поставки № 18/10-2023 від 18.10.2023 р. та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю БК-БЕТІ на користь Товариства з обмеженою відповідальністю АЛЬЯНС-МК 1094318,76 грн. за непоставлений товар за договором поставки № 18/10-2023 від 18.10.2023 р.

11.06.2024 р. на електронну пошту Господарського суду Київської області від позивача надійшла заява б/н від 10.06.2024 р. (вх. № 6757/24 від 11.06.2024 р.) про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування судових витрат, відповідно до якої останній просить суд стягнути з ТОВ «БК-БЕТІ» на користь ТОВ «АЛЬЯНС-МК» судові витрати, понесені останнім у процесі судового розгляду справи № 911/569/24 у розмірі 63146,70 грн.

12.06.2024 р. через систему «Електронний суд» до Господарського суду Київської області від позивача надійшло клопотання б/н від 12.06.2024 р. (вх. № 6368/24 від 12.06.2024 р.) про долучення доказів. Відповідно до даного клопотання позивач зазначає, що у зв`язку з перебоями в роботі у підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи «Електронний кабінет», не вдалося надіслати зазначену вище заяву про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування судових витрат, у зв`язку з чим було здійснено надсилання такої заяви через електронну пошту, однак внаслідок технічної помилки, один із додатків зазначений в заяві про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування судових витрат, а саме копія договору № 21/12/2023 від 21.12.2023 р. про надання правничої (правової) допомоги, укладеного між ТОВ «АЛЬЯНС-МК» та Адвокатським бюро «Суфет», не був направлений. Зважаючи на наведене, позивач просить суд долучити до матеріалів справи копію договору № 21/12/2023 від 21.12.2023 р. про надання правничої (правової) допомоги, укладеного між ТОВ «АЛЬЯНС-МК» та Адвокатським бюро «Суфет».

Ухвалою Господарського суду Київської області від 13.06.2024 р. було призначено судове засідання для вирішення за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю АЛЬЯНС-МК б/н від 10.06.2024 р. (вх. № 6757/24 від 11.06.2024 р.) питання про покладення на Товариство з обмеженою відповідальністю БК-БЕТІ понесених у справі № 911/569/24 витрат на професійну правничу допомогу на 15.07.2024 р.

Вказану ухвалу було отримано позивачем 13.06.2024 р., що підтверджується довідкою про доставку електронного листа в системі ЄСІТС.

Поряд з цим, відповідно до ч. 11 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Оскільки у Товариства з обмеженою відповідальністю БК-БЕТІ відсутній зареєстрований електронний кабінет в ЄСІТС, ухвалу суду від 13.06.2024 р. було надіслано відповідачу у паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення, однак, вручення останньому поштового відправлення № 294 не відбулося, і конверт повернувся на адресу суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Слід зазначити, що у разі, якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною адресою, яка була надана суду відповідною стороною (наявність такої адреси в ЄДР прирівнюється до повідомлення такої адреси стороною), і судове рішення повернуто підприємством зв`язку з посиланням, зокрема, на закінчення строку зберігання поштового відправлення, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі.

Подібний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 17.11.2021 р. у справі № 908/1724/19, від 22.03.2023 р. у справі № 905/1397/21, від 07.02.2024 р. у справі № 904/853/23.

Поряд з цим, у відповідності до ч. 2 ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень", усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" судові рішення, внесені до Єдиного державного реєстру судових рішень, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

З урахуванням наведеного, відповідач не був позбавлений можливості ознайомитись з ухвалою Господарського суду Київської області від 13.06.2024 р. у даній справі в Єдиному державному реєстрі судових рішень, яка опублікована та доступна до вільного перегляду.

У судовому засіданні 15.07.2024 р. представник позивача уточнила зміст вимог заяви про покладення на відповідача судових витрат, зазначивши про попереднє включення до неї витрат зі сплати судового збору, питання щодо розподілу яких було вирішено судом, та підтримувала вказану заяву в частині покладення на відповідача понесених позивачем витрат на правову допомогу у сумі 36000,00 грн.; представник відповідача в судове засідання не з`явився. Водночас, усі учасники процесу про дату, час та місце судового засідання були повідомлені в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України.

Згідно з приписами п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною 3 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому порядку, що й судове рішення.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю АЛЬЯНС-МК б/н від 10.06.2024 р. (вх. № 6757/24 від 11.06.2024 р.) про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування судових витрат у справі № 911/569/24, заслухавши позицію присутнього представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу; кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

У силу приписів ч. 1 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

До матеріалів справи та заяви про понесені ТОВ АЛЬЯНС-МК судові витрати було долучено: копію договору про надання правничої (правової допомоги) № 21/12/2023 від 21.12.2023 р., копії рахунків-фактур № INV-001 від 28.12.2023 р. на суму 7500,00 грн., № INV-002 від 18.01.2024 р. на суму 5000,00 грн., № INV-0001 від 12.03.2024 р. на суму 12000,00 грн., № INV-0001 від 09.04.2024 р. на суму 2000,00 грн., № INV-0001 від 09.05.2024 р. на суму 1000,00 грн., № INV-0001 від 03.06.2024 р. на суму 8500,00 грн., копії платіжних інструкції № 700 від 28.12.2023 р. на суму 7500,00 грн. з призначенням платежу: «Оплата за підготовку та подання претензії до ТОВ «БК БЕТІ» згідно рах №INV-001 від 28.12.2023, без ПДВ», № 781 від 18.01.2024 р. на суму 5000,00 грн. з призначенням платежу: «Оплата за підготовку листа про розірвання договору до ТОВ «БК БЕТІ» згідно рах №INV-002 від 18.01.2024, без ПДВ», № 974 від 12.03.2024 р. на суму 12000,00 грн. з призначенням платежу: «Оплата за підготовку та подання позовної заяви до ТОВ «БК БЕТІ» згідно рах №INV-0001 від 12.03.2024, без ПДВ», № 162 від 10.04.2024 р. з призначенням платежу: «Оплата за підготовку та подання позовної заяви до ТОВ «БК БЕТІ» згідно рах №INV-0001 від 09.04.2024, без ПДВ», № 233 від 10.05.2024 р. на суму 1000,00 грн. з призначенням платежу: «Оплата за послуги адвоката згідно рахунку №INV-0001 від 09.05.2024, без ПДВ», № 256 від 04.06.2024 р. на суму 8500,00 грн. з призначенням платежу: «Оплата за послуги адвоката згідно рахунку №INV-0001 від 03.06.2024, без ПДВ», копію скріншоту із застосунку «Приват24 для бізнесу» про надходження платежів від ТОВ АЛЬЯНС-МК на рахунок АБ «СУФЕТ», копії платіжних інструкцій про сплачу судового збору № 847 від 06.02.2024 р. на суму 22604,70 грн., № 931 від 01.03.2024 р. на суму 3028,00 грн., № 973 від 12.03.2024 р. на суму 1514,00 грн., ордер серії АА № 1389080, виданий 22.02.2024 р. на підставі договору про надання правничої (правової допомоги) № 21/12/2023 від 21.12.2023 р.

Як встановлено судом, 21.12.2023 р. між Адвокатським бюро «Ангеліни Климчук «СУФЕТ» та Товариством з обмеженою відповідальністю АЛЬЯНС-МК було укладено договір про надання правничої (правової допомоги) № 21/12/2023, відповідно до п. 1.2 якого адвокатське бюро зобов`язується надати клієнту правничу (правову допомогу), деталізований перелік якої зазначається у відповідній додатковій угоді до даного договору.

Згідно з п. 3.1 договору сторони погодили загальний порядок (не єдиний) здійснення розрахунків, а саме, що клієнт зобов`язується сплатити гонорар на користь адвокатського бюро протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту направлення адвокатським бюро рахунку клієнту на його електронну адресу (або шляхом використання іншого засобу зв`язку з клієнтом, що закріплений даним договором), зазначену в реквізитах до договору, якщо інше не зазначено у відповідній додатковій угоді до даного договору.

В силу п. 3.2 договору ціною останнього є сума вартості всієї наданої правничої (правової) допомоги адвокатським бюро клієнту, перелік якої вказаний у відповідних додаткових угодах до договору (у тому числі у плані дій, актах) та в направлених адвокатським бюро рахунках клієнту.

Із заяви б/н від 10.06.2024 р. (вх. № 6757/24 від 11.06.2024 р.) про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування судових витрат слідує, що адвокатським бюро було надано позивачу наступні послуги: підготовка та подання претензії до ТОВ «БК БЕТІ» вартістю 7500,00 грн., підготовка листа про дострокове розірвання договору до ТОВ «БК БЕТІ» вартістю 5000,00 грн., підготовка та подання позовної заяви до ТОВ «БК БЕТІ» вартістю 9000,00 грн., підготовка та подання заяви про арешт рахунків ТОВ «БК БЕТІ» до кінця розгляду справи вартістю 3000,00 грн., супровід судового засідання по справі № 911/569/24 в Господарському суду Київської області 08.04.2024 р. вартістю 2000,00 грн., супровід судового засідання по справі № 911/569/24 в Господарському суду Київської області 09.05.2024 р. вартістю 1000,00 грн., супровід судового засідання по справі № 911/569/24 в Господарському суду Київської області 03.06.2024 р. вартістю 2000,00 грн., підготовка заяви про видачу повного тексту рішення (аванс) вартістю 1000,00 грн., підготовка заяви про компенсацію витрат на правничу (правову) допомогу (аванс) вартістю 3500,00 грн., надання усної консультації вартістю 2000,00 грн. Всього було надано юридичних послуг на суму 36000,00 грн. Поряд з цим, позивач зазначив, що останнім були понесені витрати на сплату судового збору в розмірі 27146,70 грн.

З огляду на викладене, позивач просить суд покласти на відповідача 36000,00 грн. в якості витрат на правову допомогу та 24146,70 грн. в якості витрат зі сплати судового збору.

Водночас, як було зазначено вище, у судовому засіданні 15.07.2024 р. представником позивача було уточнено зміст вимог заяви б/н від 10.06.2024 р. (вх. № 6757/24 від 11.06.2024 р.) про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування судових витрат, відповідно до яких позивач просить суд стягнути з відповідача лише 36000,00 грн. витрат на правову допомогу, оскільки рішенням Господарського суду Київської області від 03.06.2024 р. було вирішення питання розподілу судових витрат, а ухвалою Господарського суду Київської області від 14.03.2024 р. було повернуто ТОВ АЛЬЯНС-МК 1514,00 грн. судового збору, сплаченого згідно з платіжною інструкцією № 848 від 06.02.2024 р.

Слід зазначити, що однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з частинами 1, 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування при вирішення заяви сторони. Так, у ч. 3 ст. 126 та ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України визначено особливості доказування розміру витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Таким чином, наведені процесуальні норми вказують на те, що обов`язку суду щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу передує подання стороною відповідної заяви.

Як зазначалося раніше, 11.06.2024 р. позивачем було подано заяву б/н від 10.06.2024 р. (вх. № 6757/24 від 11.06.2024 р.) про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування судових витрат. Окрім того, у позовній заяві ТОВ АЛЬЯНС-МК повідомило суд про очікуване понесення витрат на професійну правничу допомогу та зазначило, що докази на підтвердження понесення таких витрат будуть подані після ухвалення рішення суду в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України.

Згідно з ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Поряд з цим, Верховний Суд у постанові від 08.02.2022 р. у справі № 910/20792/20 зауважив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", рішення у справі "Баришевський проти України", рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України", рішення у справі "Двойних проти України", рішення у справі "Меріт проти України").

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Як зазначалося вище, на підтвердження розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу заявником було надано, зокрема, копію договору про надання правничої (правової допомоги) № 21/12/2023 від 21.12.2023 р., копії рахунків-фактур № INV-001 від 28.12.2023 р., № INV-002 від 18.01.2024 р., № INV-0001 від 12.03.2024 р., № INV-0001 від 09.04.2024 р., № INV-0001 від 09.05.2024 р., № INV-0001 від 03.06.2024 р., копії платіжних інструкції № 700 від 28.12.2023 р., № 781 від 18.01.2024 р., № 974 від 12.03.2024 р., № 162 від 10.04.2024 р., № 233 від 10.05.2024 р., № 256 від 04.06.2024 р., копію скріншоту із застосунку «Приват24 для бізнесу» про надходження платежів від ТОВ АЛЬЯНС-МК на рахунок АБ «СУФЕТ».

Слід зазначити, що відповідно до ст. 26 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Закон України Про адвокатуру та адвокатську діяльність формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту визначає гонорар.

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (п. 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 р. у справі № 755/9215/15-ц; п. 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 р. у справі № 910/12876/19).

Велика Палата Верховного Суду зауважує, що неврахування судом умов договору про надання правової допомоги щодо порядку обчислення гонорару не відповідає принципу свободи договору, закріпленому у ст. 627 Цивільного кодекску України.

Частинами 1 та 2 ст. 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі фіксованого розміру чи погодинної оплати. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката хоч і визначається ч. 1 ст. 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність як "форма винагороди адвоката", але в розумінні Цивільного кодексу України становить ціну такого договору.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити із встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

З урахуванням наведеного, суд констатує, що в даному випадку в п. 3.2 договору сторони погодили, що ціною останнього є сума вартості всієї наданої правничої (правової) допомоги адвокатським бюро клієнту, перелік якої вказаний у відповідних додаткових угодах до договору (у тому числі у плані дій, актах) та в направлених адвокатським бюро рахунках клієнту

Долученими до матеріалів справи копіями рахунків фактур підтверджується, що АБ «СУФЕТ» було надано ТОВ АЛЬЯНС-МК правову допомогу на загальну суму 36000,00 грн., а саме: підготовка та подання претензії до ТОВ «БК БЕТІ» (№ INV-001 від 28.12.2023 р. на суму 7500,00 грн.); підготовка листа про дострокове розірвання договору до ТОВ «БК БЕТІ» (№ INV-002 від 18.01.2024 р. на суму 5000,00 грн.); підготовка та подання позовної заяви до ТОВ «БК БЕТІ», підготовка та подання заяви про арешт рахунків ТОВ «БК БЕТІ» до кінця розгляду справи (№ INV-0001 від 12.03.2024 р. на суму 12000,00 грн.); участь у судовому засіданні у Господарського суді Київської області (№ INV-0001 від 09.04.2024 р. на суму 2000,00 грн.); участь у судовому засіданні у Господарського суді Київської області (№ INV-0001 від 09.05.2024 р. на суму 1000,00 грн.); супровід судового засідання по справі № 911/569/24 в Господарському суду Київської області 03.06.2024 р. (послуги адвоката), підготовка заяви про видачу повного тексту рішення (аванс), підготовка заяви про компенсацію витрат на правничу (правову) допомогу (аванс), надання усної консультації (№ INV-0001 від 03.06.2024 р. на суму 8500,00 грн.).

Відповідно до ч. 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, які застосовуються за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Аналогічний за змістом правовий висновок наведений у постанові Верховного Суду від 08.02.2022 р. у справі № 910/17343/20 та постанові Верховного Суду від 15.06.2022 р. у cправі № 911/2652/17 (911/3581/20).

Відповідач своїх заперечень щодо розміру витрат на правову допомогу до суду не надав.

Поряд з цим, слід зазначити, що під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні витрат, понесених нею на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені ч.ч. 5-7, 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення або чи заявлення неспівмірно нижчою суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами.

Отже, сукупний аналіз норм процесуального кодексу, якими врегульовано питання критеріїв визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу (ст.ст. 126, 129 Господарського процесуального кодексу України України), дає підстави дійти висновку, що вирішення питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу по суті (розміру суми витрат, які підлягають відшкодуванню) здійснюється, зокрема, шляхом надання оцінки доказам поданим стороною із застосуванням критеріїв, визначених у ст. 126 та ч.ч. 5-7, 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України .

Таким чином, при вирішенні заяви сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суд, керуючись принципами пропорційності та справедливості, закріпленими у ст.ст. 15 та 2 Господарського процесуального кодексу України, має дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.

Наведена правова позиція викладена в додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 р. у справі № 910/12876/19.

Як вбачається з рахунку-фактури № INV-0001 від 03.06.2024 р., позивач просить суд покласти на відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 1000,00 грн. за підготовку заяви про видачу повного тексту рішення.

Суд констатує, що ТОВ «АЛЬЯНС-МК» не було подано заяви про видачу повного тексту рішення. При цьому, відповідно до ч. 11 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. Враховуючи, що у позивача зареєстрований електронний кабінет в ЄСІТС, повний текст рішення Господарського суду Київської області від 03.06.2024 р. був надісланий ТОВ «АЛЬЯНС-МК» до його електронного кабінету та отриманий останнім 17.06.2024 р., що підтверджується довідкою про доставку електронного листа в системі ЄСІТС.

Таким чином, витрати на правову допомогу в розмірі 1000,00 грн. за підготовку вказаної заяви залишаються за позивачем.

Поряд з цим, судом критично оцінюються витрати на правову допомогу в розмірі 2000,00 грн. за надання усної консультації, зазначені в рахунку-фактурі № INV-0001 від 03.06.2024 р., оскільки в останньому не зазначено коли, кому і по якій справі було надано таку консультацію та у зв`язку з чим її було надано.

За висновком суду, зазначені витрати на правову допомогу в розмірі 2000,00 грн. залишаються за позивачем.

Щодо витрат позивача в розмірі 3500,00 грн. за надання правової допомоги у вигляді підготовки заяви про компенсацію витрат на правничу (правову) допомогу суд зазначає, що Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 02.02.2024 р. у справі № 910/9714/22 наголосила на тому, що заява про стягнення/розподіл судових витрат є фактично заявою про подання доказів щодо витрат, які понесені стороною у зв`язку з необхідністю відшкодування правової допомоги, а тому витрати на підготовку такої заяви не підлягають відшкодуванню.

Згідно з наведеною позицією Верховного Суду, оскільки подання стороною заяви про розподіл судових витрат не може бути ототожнено з витратами на професійну правничу допомогу, які пов`язані з розглядом справи по суті спору, відтак, дані витрати залишаються за позивачем.

Поряд з цим, слід зазначити, що стягнення витрат на правничу допомогу у сумі 5000,00 грн., до складу якої включено витрати на участь адвоката у судових засіданнях, суд визнає обґрунтованим, оскільки участь у судовому засіданні не є формальною присутністю в ньому, а супроводжується підготовкою адвоката до цього засідання, поданням процесуальних документів, заяв, клопотань, витрачанням часу на дорогу до судового засідання та у зворотному напрямку, його очікуванням та безпосередню участю в судовому засіданні.

Суд відзначає, що обов`язок адвоката щодо здійснення представництва інтересів клієнта в суді передбачає не лише відповідальність за якусь одну дію, наприклад, написання процесуального документа чи виступ у суді, а зобов`язує адвоката вчинити комплекс дій, метою яких є забезпечення реалізації та захисту прав і обов`язків клієнта.

Такі стадії представництва інтересів клієнта у суді, як прибуття на судове засідання та очікування цього засідання, є невідворотними та не залежать від волі чи бажання адвоката.

Наведена правова позиція викладена у додаткових постановах Верховного Суду від 28.08.2023 р. у справі № 5019/1274/11, від 13.03.2024 р. у справі № 910/5724/23, додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.01.2024 р. у справі № 9901/459/21.

Решта зазначених вище витрат на правову допомогу у загальній сумі 24500,00 грн., понесених ТОВ «АЛЬЯНС-МК», також визнаються судом обґрунтованими і такими, що підлягають відшкодуванню.

Таким чином, розмір витрат позивача на правову допомогу, який у даному випадку підлягає покладенню на відповідача, становить 29500,00 грн.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку щодо часткового задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю АЛЬЯНС-МК б/н від 10.06.2024 р. (вх. № 6757/24 від 11.06.2024 р.) про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування судових витрат у справі № 911/569/24 шляхом стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу в сумі 29500,00 грн.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю АЛЬЯНС-МК б/н від 10.06.2024 р. (вх. № 6757/24 від 11.06.2024 р.) про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування судових витрат у справі № 911/569/24 задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю БК-БЕТІ (08131, Київська обл., Бучанський р-н, с. Софіївська Борщагівка, вул. Леменівська, буд. 9, код 45042171) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю АЛЬЯНС-МК (04050, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 77, код 37146283) 29500 (двадцять дев`ять тисяч п`ятсот) грн. 00 коп. витрат на правову допомогу.

3. У задоволенні решти вимог заявника відмовити.

4. Додаткове рішення направити учасникам справи.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту додаткового рішення відповідно до ст.ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Додаткове рішення підписано 24.07.2024 р.

Суддя В.М. Бабкіна