ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.07.2024м. ХарківСправа № 922/2062/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Рильової В.В.

при секретарі судового засідання Бойко О.Н.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Приватного підприємства "Фортуна Лімітед" (місцезнаходженя: 61036, місто Харків, вулиця Морозова, будинок 7; ) вул. Морозова, 7,Харків,61036
до Товариства з обмеженою відповідальністю OU "AVP INTEGRAL" (місцезнаходження: Естонська Республіка, 74114, місто Маарду, вулиця Вана-Нарва манте, 28 / Vana-Narva mnt. 28, 74114, Maardu, Estonia)
про стягнення 20 150,00 євро
за участю представників:

позивача: Яковлєв Є.В.(ордер серії АХ №1131616 від 18.05.2023, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЛГ №000158 від 12.07.2018);

відповідача: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Фортуна Лімітед" звернулося до Господарського суду Харківської області із позовом про стягнення з OU "AVP INTEGRAL" (Естонська Республіка) передоплати за Контрактом № Э-0906 від 09 червня 2021 року в розмірі 20 150,00 євро. Позивачем сплачено судовий збір у гривнях з урахуванням офіційного курсу гривні до євро, встановленого Національним банком України на день сплати та подачі позову до суду - в розмірі 11 967,50 грн. (20 150,00 євро станом на 18.05.2023 еквівалентно 797 833,20 грн.).

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 16.06.2023 позовну заяву ПП "Фортуна Лімітед" прийнято та відкрито провадження у справі № 922/2062/23; постановлено розглядати справу за правилами (в порядку) загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 16 жовтня 2023 року.

Разом з тим, 13.10.2023 на електронну адресу Господарського суду Харківської області від представника відповідача Олександра Пєхова надійшло клопотання (вх.№27931 від 13.10.2023) про відкладення розгляду справи та продовження строку на подання відзиву на позовну заяву. Вказане клопотання було задоволено судом ухвалою Господарського суду Харківської області від 16.10.2023.

Крім того, ухвалами господарського суду від 15.01.2024, 25.03.2024, з метою належного повідомлення відповідача про розгляд даної справи господарським судом Харківської області, підготовче засідання у справі № 922/2062/23 відкладалось.

Даними ухвалами, суд зобов`язував позивача, протягом 15 днів, з дня отримання даної ухвали суду, надати до суду, разом з супровідним листом, належним чином (нотаріально) засвідчений переклад на офіційну мову Республіки Естонія визначених судом документів.Суд вирішив звернутись з дорученням до Міністерства юстиції України для направлення даних документів дипломатичними каналами Товариства з обмеженою відповідальністю OU "AVP INTEGRAL" (адреса: Естонська Республіка, 74114, місто Маарду, вулиця Вана-Нарва манте, 28 / Vana-Narva mnt. 28, 74114, Maardu, Estonia) . Провадження у справі за позовом Приватного підприємства "Фортуна Лімітед", м. Харків, до Товариства з обмеженою відповідальністю OU "AVP INTEGRAL", Республіка Естонія, про стягнення заборгованості за контрактом № Э-0906 від 09 червня 2021 року в розмірі 20 150,00 євро зупинялось до отримання підтвердження виконання судового доручення.

28.02. 2024 до Господарського суду Харківської області від Міністерства юстиції України надійшли докази вручення Товариству з обмеженою відповідальністю OU "AVP INTEGRAL" процесуальних документів по справі № 922/2062/23, про що свідчить підтвердження про вручення 04.10.2023 представнику ТОВ OU "AVP INTEGRAL" Пехову О. процесуальних документів по справі № 922/2062/23, які направлялись Міністерством юстиції України до Міністерства юстиції Естонської Республіки.

22.04. 2024 до Господарського суду Харківської області від Міністерства юстиції України надійшли докази вручення Товариству з обмеженою відповідальністю OU "AVP INTEGRAL" процесуальних документів по справі № 922/2062/23, про що свідчить підтвердження про вручення 09.01.2024 представнику ТОВ OU "AVP INTEGRAL" Пехову В. процесуальних документів по справі № 922/2062/23, які направлялись Міністерством юстиції України до Міністерства юстиції Естонської Республіки.

У строки, визначені судом, відповідачем відзиву на позов до господарського суду Харківської області направлено не було.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 08.07.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу № 922/2062/23 до судового розгляду по суті на 22.07.2024. При цьому, в ухвалі суду від 08.07.2024, суд зазначив, що ані норми чинного процесуального законодавства України, ані приписи міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, не містять вимоги щодо необхідності повідомлення іноземного суб`єкта господарювання про кожне наступне судове засідання у справі шляхом направлення до компетентного органу іноземної держави судового доручення про вручення документів нерезиденту України, та, у зв`язку з цим, зупинення щоразу провадження у справі, що, у свою чергу, призводить до порушення розумного строку розгляду справи (подібний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 10.09.2018 у справі №910/6880/17).

22.07.2024 присутній в судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання 22.07.2024 не з`явився, про причини нез`явлення не повідомив, заяв або клопотань не надав.

Враховуючи те, що неявка відповідача в судове засідання, відповідно до приписів частини першої статті 202 Господарського процесуального кодексу України, не перешкоджає розгляду справи по суті, явка сторін в судове засідання обов`зковою не визнавалась, а також приймаючи до уваги обмежені строки розгляду справи по суті, визначені частиною другою статті 195 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за можливе розглянути справу № 922/2062/23 за відсутності представника відповідача за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

09 червня 2021 року між Приватним підприємством «Фортуна Лімітед» (Далі - Покупець, Позивач) та OU «AVP INTEGRAL» (Далі - Продавець, Відповідач) укладено контракт №3-0906 (далі - Контракт), згідно якого Продавець приймає на себе зобов`я зання поставити продукцію (далі - «Товар»), а Покупець - прийняти Товар та оплатити його на умовах дійсного контракту.

Відповідно до п.1.2 Контракту номенклатура, кількість, ціна, умови та строки поставки, порядок розрахунків за Товар визначаються цим Контрактом та Специфікаціями, узгодженими Сторонами (Додатками до цього Контракту, які є його невід`ємною частиною).

Пунктом 2.1. Контракту визначено, що валютою ціни та валютою розрахунку по дійсному Контракту - Євро.

Згідно п. 2.3. Контракту всі розрахунки здійснюються в безготівковій формі та відбуваються в порядку, який вказано в дійсному Контракті або в іншій формі вказаній у Специфікаціях.

Вартість Товару, що поставляється за цим Контрактом, сформована на умовах FCA м. Маарду, Естонія, згідно з правилами «ІНКОТЕРМС-2020» і включає: ціну Товару, пакування, маркування, експортного митного оформлення, і залишається незмінною до повного виконання зобов`язань за цим Контрактом.(п.2.4)

Відповідно до 2.5 Контракту порядок розрахунків по дійсному контракту:

- 50% передоплати в продовж 10 банківських днів з дати виставлення рахунку;

- 50% передоплати в продовж 10 банківських днів по факту повідомлен ня готовності обладнання до завантаження, якщо інше не вказано в Специ фікаціях.

Згідно п.3.2. відвантаження Товару Продавцем здійснюється партіями в асортименті, кількості та за цінами, узгодженими у відповідних Специфікаціях (Додатках до цього Контракту), які є його невід`ємною частиною. Точні вивантажувальні реквізити Покупця/Вантажоодержувача вказані у Специфікаціях (Додатках до Контракту), які є невід`ємною частиною цього Контракту.

Пунктом 3.3. визначено, що строк поставки Товару - протягом сорока п`яти робочих днів з моменту зарахування 50% передоплати згідно з п. 2.5. цього контракту, на розрахунковий рахунок Продавця,

Відповідно до р. 3.3. продавець передає Покупцю/Вантажоодержувачу разом з партією Товару оригінали наступних документів:

- міжнародна товарно-транспортна накладна (CMR) - 4 прим.;

- інвойс - 3 прим.;

- рахунок-фактура - 3 прим.;

- пакувальний лист - 3 прим.;

- декларація на товари - 1 прим, копія,

- технічна документація на продукцію (паспорт/сертифікат якості)

- сертифікат походження товару - 1 прим, оригінал.

За невиконання або неналежне виконання Сторонами зобов`язань за цим Контрактом Сторони несуть відповідальність відповідно до умов цього Контракту.(п.6.1).

Пунктом 7.1 встановлено, що спори та розбіжності, які можуть виникнути при виконанні умов Контракту сторони мають вирішувати у порядку досудового розгляду: шляхом переговорів; обміну листами, телеграмами та факсами; уточненням умов Контракту та ін.

Крім того, п.7.2 визначено, що будь-яка суперечка розбіжність чи претензія у зв`язку з цим Контрактом або його порушенням, припиненням чи недійсністю регламентуються матеріальним та процесуальним правом України.

Відповідно до п. 8.1 Контракт набирає чинності з моменту його підписання та діє до 31 грудня 2022 року.

Контракт підписано уповноваженими представниками сторін та скріплено печатками.

Як вбачається з матеріалів справи, Специфікацією №2 від 26 січня 2022 року (яка є невід`ємною частиною Контракту) було визначено, що вартість товару (колісні пари MAG1.3-21.00A) становить 40 300,00 євро.(а.с.12).

Згідно специфікації №2 від 26 січня 2022 року умови оплати: у відповідності до п. 2.5. Контракту №3-0906 від 09.06.2021.

Строк поставки: у відповідності до п.3.3. Контракту №3-0906 від 09.06.2021.

Проформою-інвойсом №2937 від 27 січня 2022 року встановлено суму оплати в розмірі 50% передоплати за колісні пари MAG1.3-21.00A в розмірі 20 150,00 євро.(а.с.13).

27.01.2022 відповідачем виставлено рахунок позивачу № 2937 на суму 20 150,00 євро зі строком оплати 06.02.2022.

01.02.2022 позивачем сплачено на рахунок відповідача 20 150,00 євро, що підтверджується наявними у справі документами, а саме: платіжною інструкцією №904039220 від 01.02.2022 (а.с.14), банківською випискою (а.с.29-30).

Тобто позивач на виконання п.2.5 Контракту здійснив 50% передоплати за товар, а відтак у відповідності до п.3.3 відповідач повинен був поставити товар протягом 45 робочих днів з моменту зарахування 50% передоплати на розрахунковиц рахунок відповідача.

Проте, відповідачем в порушення умов контракту №3-0906 від 09.06.2021, специфікації №2 від 26 січня 2022 року та проформи-інвойсу №2937 від 27 січня 2022 року OU «AVP INTEGRAL» не було повідомлено ПП «Фортуна Лімітед» про готовність обладнання до завантаження та не було поставлено товар.

На думку позивача такі обставини свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересіві і є підставою для їх захисту у судовому порядку , у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з вказаним позовом про стягнення з відповідача суми 20 150,00 євро.

Вирішуючи питання про правомірність та обґрунтованість заявлених в межах даної справи позовних вимог, суд виходить із наступного.

Ст. 4 ГПК України визначено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

При прийнятті до розгляду позовної заяви, судом встановлено, що відповідач по справі є нерезидентом, який не має свого представництва на території України.

Як вбачається з позовної заяви, місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю OU "AVP INTEGRAL" є: Естонська Республіка, 74114, місто Маарду, вулиця Вана-Нарва манте, 28 / Vana-Narva mnt. 28, 74114, Maardu, Estonia).

За змістом п. 1 ч.1 ст. 76 Закону України "Про міжнародне приватне право" суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом, у тому числі, у випадках, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України.

Особливий порядок надання правової допомоги, у даному випадку, встановлено Договором між Україною та Естонською Республікою про правову допомогу та правові відносини у цивільних та кримінальних справах від 15.02.1995, який ратифіковано Законом № 450/95-ВР від 22.11.1995 (далі - Договір).

Ст. 38 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" визначено, що спори, які виникають між суб`єктами зовнішньоекономічної діяльності, іноземними суб`єктами господарської діяльності у процесі такої діяльності можуть розглядатися судами України.

За приписами ст. 5 Закону України "Про міжнародне приватне право" учасники правовідносин можуть самостійно здійснювати вибір права, що підлягає застосуванню до змісту правових відносин.

Згідно ч. ч. 4, 5, 6 п. 1 Роз`яснень Президії ВГС України від 31.05.2002 № 04-5/ 608 «Про деякі питання практики розгляду справ за участю іноземних підприємств і організацій» «відповідно до ст. 38 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» спори, що виникають між суб`єктами зовнішньоекономічної діяльності, іноземними суб`єктами господарської діяльності в процесі такої діяльності можуть розглядатися судами України, а також за згодою сторін спору Міжнародним комерційним арбітражним судом та Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України та іншими органами вирішення спору, якщо це не суперечить чинним законам України або передбачено міжнародними договорами України.

За змістом ст. 76 Закону України «Про міжнародне приватне право», суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом, зокрема у разі, якщо дія або подія, що стала підставою для подання позову, мала місце на території України.

Згідно ст. 77 Закону України «Про міжнародне приватне право» підсудність судам України є виключною у таких справах з іноземним елементом, зокрема, в інших випадках, визначених законами України.

Відповідно до ст. 29 ГПК України право вибору між господарськими судами, яким відповідно до цієї статті підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Пунктом 7.2 Контракту визначено, що будь-яка суперечка розбіжність чи претензія у зв`язку з цим Контрактом або його порушенням, припиненням чи недійсністю регламентуються матеріальним та процесуальним правом України. Місцезнаходженням покупця - Приватного підприємства "Фортуна Лімітед", є: 61036, місто Харків, вулиця Морозова, будинок 7, таким чином даний спір підлягає розгляду у Господарському суді Харківської області у відповідності з матеріальним та процесуальним правом України.

За загальними положеннями цивільного законодавства цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (стаття 11 Цивільного кодексу України). Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому, стаття 12 Цивільного кодексу України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

У відповідності зі статтею 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України), зі змістом якої кореспондуються і приписи статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконати її обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (стаття 174 ГК України).

Частиною третьою статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно статті 193 ГК України та статті 526 ЦК України, яка містить аналогічні положення, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Крім того, за змістом статті 193 ГК України не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом. Аналогічні застереження містить стаття 525 ЦК України.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (частина перша статті 193 ГК України).

Матеріали справи свідчать, про те, що укладений сторонами правочин за своїм змістом та правовою природою є договором поставки, який підпадає під правове регулювання норм статті 712 Цивільного кодексу України та статей 264-271 Господарського кодексу України. В частині, що не суперечить договору, до вказаного правочину також застосовуються норми Цивільного кодексу України, які регулюють правила купівлі-продажу (статті 655-697 Цивільного кодексу України).

Так, згідно статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

За приписами статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Статтями 610, 612 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Відповідно до статті 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, що передбачено частиною першою статті 612 ЦК України.

В силу приписів статті 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Статтею 530 ЦК України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно статті 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Як зазначалося судом вище, Приватне підприємство "Фортуна Лімітед" здіснило передоплату 50% за контрактом протягом 10 банківських днів з дати виставлення рахунку у сумі 20 150,00 євро., тобто у строк встановлений контрактом.

Проте, відповідачем у відповідності до умов контракту № Е-0906 не було здійснено поставку Товару позивачу на загальну суму 40 300,00 євро, з яких 20 150,00 євро було сплачено позивачем на умовах 50% передоплати.

Відповідачем зазначені твердження позивача не спростовано та матеріли справи не містять доказів поставки товару у строк, встановлений п.3.3 Контракту, а саме протягом 45 робочих днів з моменту зарахування 50% передоплати на розрахунковий рахунок продавця.

При цьому суд визначає правову природу сплаченої суми коштів, як передоплату, тобто кошти, які попередньо оплачені стороною договору на користь іншої сторони з метою виконання нею своїх зобов`язань.

За приписами статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Крім того, згідно приписів статті 193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідач, разом з тим, в установленому Господарським процесуальним кодексом України порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував. Враховуючи наведене, суд зазначає, що перерахувавши попередню оплату за товар, позивач розраховував на добросовісну поведінку відповідача та поставку обумовленого товару (виконання продавцем, обов`язку з передачі товару покупцеві, у будь-якому випадку). Однак, в порушення приписів статті 662 ЦК України та статті 193 ГК України, відповідач не вжив необхідних заходів для належного виконання ним зобов`язання.

Частиною другою статті 693 ЦК України передбачено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Зі змісту зазначеної норми права можна зробити висновок, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. При цьому, оскільки законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі - формі позову.

Отже, позивач скористався своїм правом на відмову від передачі товару і вимагав повернення суми попередньої оплати за товар, який не був поставлений. Такі вимоги ПП "Фортуна Лімітед" повністю відповідають положенням статей 665, 670, 693 ЦК України.

Водночас суд також звертає увагу на те, що правова природа попередньої оплати внаслідок невиконання будь-якою стороною своїх зобов`язань за договором - не змінюється і залишається такою доти, поки сторони двосторонньо не узгодять іншої їх правової природи або не вчинять дій, які змінять правову природу перерахованої суми. Обумовлені законом підстави для зміни правової природи перерахованих покупцем (позивачем) коштів, внаслідок не поставки ТОВ "Тапіпак" товару, - не настали, що тягне за собою правові наслідки, обумовлені частиною другою статті 693 Цивільного кодексу України.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених норм, враховуючи, що частина друга статті 693 Цивільного кодексу України наділяє особу правом самостійно визначити спосіб захисту свого порушеного права, що було реалізовано позивачем в межах даної справи шляхом подання відповідного позову, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги ПП "Фортуна Лімітед" щодо примусового стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю OU "AVP INTEGRAL" суми попередньої оплати за товар в розмірі 20 150,00 євро - обґрунтовані, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню.

Суд зазначає, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права.

Слід також зауважити, що згідно статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1,2,3 статті 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

Зважаючи на встановлені обставини та вимоги вищезазначених норм, враховуючи, що відповідно до ст. 526 ЦК України, ст. ст. 193, 198 ГК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов і порядку укладеного між сторонами договору та згідно з вимогами закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, а також враховуючи те, що Товариство з обмеженою відповідальністю OU "AVP INTEGRAL" доказів поставки Товару не надало, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги Приватного підприємства "Фортуна Лімітед" щодо стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 20 150,00 євро за Контрактом № Е-0906 від 09.06.2021 обґрунтовані, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами і підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується статтею 129 ГПК України. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позовні вимоги Приватного підприємства "Фортуна Лімітед" у даній справі задоволено в повному обсязі, а відтак витрати по сплаті судового збору в розмірі 11 967,50 грн. також покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ч. 6 ст. 233, ст.ст.236-238, ст. 240, абз. 2 ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України -суд

ВИРІШИВ:

Позов Приватного підприємства "Фортуна Лімітед" задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю OU "AVP INTEGRAL" (місцезнаходження: Естонська Республіка, 74114, місто Маарду, вулиця Вана-Нарва манте, 28 / Vana-Narva mnt. 28, 74114, Maardu, Estonia) на користь Приватного підприємства "Фортуна Лімітед" (місцезнаходженя: 61036, місто Харків, вулиця Морозова, будинок 7; ) заборгованість за контрактом № Э-0906 від 09.06.2021 в розмірі 20 150,00 євро .

Стягнути з з Товариства з обмеженою відповідальністю OU "AVP INTEGRAL" (місцезнаходження: Естонська Республіка, 74114, місто Маарду, вулиця Вана-Нарва манте, 28 / Vana-Narva mnt. 28, 74114, Maardu, Estonia) на користь Приватного підприємства "Фортуна Лімітед" (місцезнаходженя: 61036, місто Харків, вулиця Морозова, будинок 7; ) витрати зі сплати судового збору в розмірі 11 967,50 грн.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено "25" липня 2024 р.

Суддя В.В. Рильова

Справа №922/2062/23