УХВАЛА

м. Київ

19.07.2024Справа № 910/8812/24

Господарський суд міста Києва у складі судді О.Є. Блажівської, розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Орлан Пром Буд» (03113, м. Київ, проспект Берестейський, буд. 62Б, офіс 5, )

до відповідача 1 Товариства з обмеженою відповідальністю «Цитадель Девелопмент Груп» (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 13, офіс 222, ),

відповідача 2 Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсальний портовий термінал «Чорноморськ» (03142, м. Київ, вул. Максима Залізняка, буд. 4, )

про визнання договору іпотеки недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Орлан Пром Буд» (далі - Позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача 1 Товариства з обмеженою відповідальністю «Цитадель Девелопмент Груп» (далі - Відповідач 1) та відповідача 2 Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсальний портовий термінал «Чорноморськ», в якому просить суд:

- визнати недійсним договір іпотеки укладений 08.04.2020, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Цитадель Девелопмент Груп» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Орлан Пром Буд»;

- скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про обтяження №36207737, внесений на підставі рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Фісенко Тетяни Петрівни номер 51917069 від 08.04.2020 щодо реєстрації заборони на відчуження об`єкту нерухомості - нежитлової будівлі (літера А), загальною площею 2041,5 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, буд. 34, РНОНМ: 000;

- скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про обтяження №36208050, внесений на підставі рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Фісенко Тетяни Петрівни номер 51917438 від 08.04.2020 щодо реєстрації заборони на відчуження об`єкту нерухомості - нежитлової будівлі (літера А), загальною площею 1100,5 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Золотоворітська, буд. 9, РНОНМ: 000.

Згідно ст. 161, 164 Господарського процесуального кодексу України, при розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявою по суті справи є, зокрема, позовна заява.

До позовної заяви додаються документи, які підтверджують, зокрема сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) виходить з того, що, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (рішення ЄСПЛ від 16 грудня 1992 року у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції»).

За змістом принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого у статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

При застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції.

Складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. ЄСПЛ зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення у справі «Дія 97» проти України» від 21 жовтня 2010 року).

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається з двох елементів - предмета і підстави позову.

Предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Конвенція у пункті 1 статті 6 закріпила право на справедливий судовий розгляд, відповідно до якого кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Доступ до суду є невід`ємним елементом права на справедливий судовий розгляд. ЄСПЛ неодноразово зазначав, що право на доступ до суду не є абсолютним і підлягає державному регулюванню, що допускається опосередковано, оскільки право на доступ до суду за своїм характером закликає до врегулювання з боку держави, і це регулювання може варіюватися за часом і місцем відповідно до потреб і ресурсів суспільства й окремих осіб.

ЄСПЛ вважає необхідність сплати судових витрат легітимним обмеженням права на доступ до суду. Водночас розмір судових витрат у конкретній справі є істотним фактором, який дає змогу визначити, чи мала особа право на доступ до суду. Під час оцінки того, чи були дотримані вимоги доступу до суду у справах, які стосуються судових витрат, до уваги мають братися обставини конкретної справи, здатність заявника сплатити судові витрати, стадія, на якій перебуває провадження (рішення ЄСПЛ у справі «Paykar Yev Haghtanak Ltd v. Armenia», № 21638/03, 20 December 2007).

Порядок сплати та розміри ставок судового збору встановлено Законом України «Про судовий збір».

У преамбулі цього Закону зазначено, що він визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Відповідно до частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору встановлюється у розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб (підпункт 2 пункту 2).

Згідно з частиною третьою статті 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

При цьому, до позовних заяв немайнового характеру відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Під немайновим позовом слід розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці.

Під позовом розуміють матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, звернену через суд у встановленій законом процесуальній формі, про захист його невизнаних, оспорюваних або порушених прав, свобод або інтересів. Виокремлюють три елементи позову: предмет, підставу та зміст. Під предметом позову розуміють матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, звернену через суд та стосовно якої останній має ухвалити рішення. Під підставою позову розуміють ті обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги до відповідача. Під змістом прийнято розуміти спосіб судового захисту, за яким позивач звертається до суду (див.: Курс цивільного процесу: підручник. За ред. проф. В. В. Комарова. Х.: Право, 2011. С. 516-519).

Відповідно до частини першої статті 173 ГПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

ГПК України, Закон України «Про судовий збір» не містять норм, які б дозволяли зробити висновок, що законодавець хоче встановити більш сприятливі наслідки у вигляді сплати судового збору у меншому розмірі для випадків, коли позивач об`єднує декілька вимог в одному позові. Навпаки, підкреслюється, що судовий збір має бути сплачений за кожну немайнову вимогу окремо, якщо заявлено декілька немайнових вимог (абзац 2 частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір»).

Відповідно до пункту три частини другої статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів; вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав чи спору, що виник з корпоративних відносин, якщо цей спір підлягає розгляду в господарському суді і переданий на його розгляд разом з такими вимогами.

У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідні висновки місцевого господарського суду узгоджуються з висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 18.09.2023 у справі № 758/5118/21.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач просить:

- визнати недійсним договір іпотеки укладений 08.04.2020, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Цитадель Девелопмент Груп» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Орлан Пром Буд»;

- скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про обтяження №36207737, внесений на підставі рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Фісенко Тетяни Петрівни номер 51917069 від 08.04.2020 щодо реєстрації заборони на відчуження об`єкту нерухомості - нежитлової будівлі (літера А), загальною площею 2041,5 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, буд. 34, РНОНМ: 000;

- скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про обтяження №36208050, внесений на підставі рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Фісенко Тетяни Петрівни номер 51917438 від 08.04.2020 щодо реєстрації заборони на відчуження об`єкту нерухомості - нежитлової будівлі (літера А), загальною площею 1100,5 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Золотоворітська, буд. 9, РНОНМ: 000.

Отже, предметом даного позову є три матеріально-правові вимоги позивача до відповідача немайнового характеру; при цьому, як вірно зазначив позивач в позовній заяві вимоги про скасування записів про обтяження є самостійними похідними вимогами від вимоги про визнання недійсним договору іпотеки; кожна з цих вимог підлягає оплаті судовим збором, виходячи зі ставок, встановлених п.п. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

З огляду на вищенаведені висновки місцевого господарського суду, які узгоджуються з висновками Верховного Суду, звертаючись з даним позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «Орлан Пром Буд» мало сплатити судовий збір в загальному розмірі 9084,00 грн.

Натомість в якості доказів сплати судового збору у встановленому розмірі позивачем до позовної заяви додано квитанцію № KU11-UQ7Z-FAME від 11.07.2024 на суму 3028,00 грн., тобто судовий збір сплачений за одну вимогу немайнового характеру.

Отже, звертаючись з даним позовом позивачем не подано доказів сплати судового збору у встановленому розмірі.

У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.02.2024 у справі №990/263/23 зазначено, що обов`язок зі сплати судового збору покладається саме на ту особу, яка звертається до суду, зокрема, з позовною заявою.

Згідно з приписами п. 1 ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Відповідно до вимог «Правил надання послуг поштового зв`язку», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009 року, розрахунковий документ (касовий чек, розрахункова квитанція тощо) видається відправникові з додержанням вимог Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» і підтверджує факт надання послуги відділенням зв`язку.

За приписами п.п. 59, 61 зазначених вище Правил внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю з описом вкладення подаються для пересилання відкритими для перевірки їх вкладення. У разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля.

Таким чином, належним доказом відправлення копії позовної заяви та доданих до неї документів учасникам справи є опис вкладень в поштовий конверт та документ, що підтверджує надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), надані в оригіналі.

Абзацом 27 пункту 2 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 року № 270, (далі - Правила) передбачено, що документом, який підтверджує надання послуг поштового зв`язку, є розрахунковий документ встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

У відповідності до п. 19 Правил внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю можуть прийматися для пересилання з описом вкладення та/або з післяплатою.

Внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю з описом вкладення подаються для пересилання відкритими для перевірки їх вкладення (п. 59 Правил).

Згідно п. 61 Правил у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові.

На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв`язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.

Враховуючи наведені вище норми та вимоги встановлені ст. 164, 172 ГПК України, належним доказом надіслання сторонам копій позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів є - оригінал опису вкладення до поштового відправлення, який повинен містити вичерпний перелік найменувань документів, що надсилаються, а також оригінал розрахункового документу, виданий поштовим відділенням.

Однак, судом встановлено, що всупереч наведеним вище вимогам, у якості доказів направлення відповідачам копії позовної заяви заявником надано, зокрема, копії опису вкладення у цінний лист від 11.07.2024, який містить лише найменування документів - копія позовної заяви ТОВ «Орлан Пром Буд» з додатками від 11.07.2024 про визнання договору іпотеки недійсним.

Відтак, суд дійшов висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів надіслання на адресу відповідача копії позовної заяви з доданими до неї документами.

Так, відповідно до ч.ч.1-2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху також у разі, якщо позовну заяву подано особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

За таких обставин, суд приходить до висновку про залишення позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Орлан Пром Буд» без руху з наданням позивачу строку для усунення вищезазначених недоліків.

Суд звертає увагу заявника на положення ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

При цьому, суд зазначає, що після усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу.

Враховуючи наведене та керуючись ч.ч. 1-2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1.Залишити без руху позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Орлан Пром Буд».

2.Надати позивачу строк для усунення недоліків, який становить п`ять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

3. Встановити позивачу спосіб усунення недоліків у позовній заяві шляхом:

- доплатити судового збору у розмірі 6 056,00 грн. та надання суду докази сплати - оригінал платіжного доручення про перерахування судового збору;

- докази направлення копії позовної заяви з додатками на адреси відповідачів, які б підтверджували надання поштових послуг (оригінал опису вкладення у цінний лист, який повинен містити вичерпний перелік найменувань документів, що надсилаються);

- доказів направлення заяви про усунення недоліків позовної заяви з доданими документами відповідачам.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Оксана Блажівська