ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
"17" липня 2024 р. Справа № 924/1351/20 (924/188/24)
Господарський суд Хмельницької області у складі судді Танасюк О.Є., розглянувши заяву ОСОБА_1 від 10.07.2024 про стягнення витрат на правничу допомогу у справі
за позовом Колективного підприємства "Агрофірма "Проскурів" м. Хмельницький
до ОСОБА_1 м. Хмельницький
про витребування майна із чужого незаконного володіння
в межах справи №924/1351/20 про банкрутство колективного підприємства „Агрофірма „Проскурів
Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 02.07.2024 у позові Колективного підприємства "Агрофірма "Проскурів" до ОСОБА_1 про витребування майна із чужого незаконного володіння у справі №924/1351/20 (924/188/24) відмовлено.

11.07.2024 на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 від 10.07.2024 про стягнення витрат на правничу допомогу, в якій просить поновити процесуальний строк на подання доказів, що підтверджують розмір судових витрат та стягнути з Колективного підприємства „Агрофірми „Проскурів витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 40000,00 грн.

Повідомляє, що у зв`язку із перебуванням у щорічній відпустці з 26.06.2024 по 08.07.2024, а також тимчасовою втратою працездатності у період з 08.07.2024 по 10.07.2024 (була наявна висока температура (39,2 градуси), головокружіння, біль у тілі), адвокат Керницька О.В. була позбавлена можливість підписати з ОСОБА_1 акт виконаних робіт за результатом розгляду справи та подати відповідні докази до суду у встановлений законом строк. Зазначає, що про ухвалення рішення від 02.07.2024 адвокат Керницька О.В. дізналася 09.07.2024, після отримала повного тексту рішення суду у системі „Електронний суд. Просить визнати причини пропуску строку на подання доказів поважними та поновити процесуальний строк на подання доказів, що підтверджують розмір судових витрат.

11.07.2024 зазначена заява була направлена до електронного кабінету позивача та арбітражного керуючого Рудого А.М. через підсистему ЄСІТС „Електронний суд.

Щодо поновлення процесуального с троку на подання доказів, що підтверджують розмір судових витрат.

Відповідно до ст. 113 ГПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Статтею 118 ГПК України передбачено, що право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Між тим, згідно з ч. 1 ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду поновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії.

Отже, вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень суду, який за заявою сторони чи з своєї ініціативи може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і поновити пропущений строк, крім випадків, передбачених ГПК України. Відтак, вирішуючи це питання, суд, з урахуванням конкретних обставин справи, має оцінити на предмет поважності причини пропуску встановленого законом процесуального строку, і в залежності від встановленого - вирішити питання про поновлення або відмову у поновленні цього строку (аналогічна правова позиція викладене в ухвалі Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 04.05.2023 у справі №910/5041/22).

Для поновлення процесуального строку суд має встановити відповідні обставини, задля чого заявник має довести суду їх наявність та непереборність, у зв`язку з тим, що фактично норма про можливість поновлення процесуальних строків є, по суті, пільгою, яка може застосовуватись як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого визначення законодавцем кожного з процесуальних строків.

Питання про поважність причин пропуску строку в розумінні ст. 86 ГПК України вирішується судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Отже, підстави пропуску строку на звернення до суду можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, у встановлений законом процесуальний строк подання заяви. Тобто, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо звернення до суду у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку з поважних причин.

Під час розгляду клопотання про поновлення процесуального строку на подання доказів, що підтверджують розмір судових витрат, судом враховується наступне.

13.06.2024 у даній справі судом була визначена та погоджена з представниками сторін дата наступного судового засідання 25.06.2024 о 12:00 год.

Однак, ухвалою суду від 21.06.2024, у зв`язку з відпусткою судді Танасюк О.Є., судове засідання призначено на 15:30 год. 02.07.2024.

У клопотанні від 25.06.2024 адвокат Керницька О.В. просила відкласти судове засідання, призначене на 15:30 год. 02.07.2024, у зв`язку з її перебуванням у щорічній відпустці у період з 26.06.2024 по 08.07.2024.

Враховуючи, що інтереси ОСОБА_1 в судовому засіданні 02.07.2024 представляв інший представник адвокат Гончаренко С.М., який вважав за можливе розглянути справу по суті за відсутністю адвоката Керницької О.В., 02.07.2024 судом було ухвалено рішення у даній справі та оголошено його вступну та резолютивну частину.

Також як вбачається з матеріалів справи, адвокат Керницька О.В. у період з 08.07.2024 по 10.07.2024 була тимчасово непрацездатною, що підтверджується листком непрацездатності №24095956-1 від 10.07.2024. Як повідомляє адвокат Керницька О.В. у неї була наявна висока температура (39,2 градуси), головокружіння, біль у тілі.

З огляду на вище викладене, зокрема, перебування адвоката Керницької О.В. у щорічній відпустці з 26.06.2024 по 08.07.2024, а також тимчасовою втратою працездатності у період з 08.07.2024 по 10.07.2024, суд вважає обґрунтованими доводи відповідача про неможливість підписання акту виконаних робіт за результатом розгляду справи та подання відповідних доказів до суду у встановлений законом строк, тому визнає причини пропуску строку на подання доказів поважними та вважає за можливе поновити процесуальний строк на подання доказів, що підтверджують розмір судових витрат на правничу правову допомогу.

Під час розгляду заяви відповідача про стягнення витрат на правничу допомогу судом враховується наступне.

Положеннями ч. ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ст. 16 ГПК України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 ГПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 ГПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (ст. 129 ГПК України). Зазначений висновок викладений у додатковій постанові Верховного Суду від 19.08.2020р. у справі №910/7520/19.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 129 ГПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 129 ГПК України).

Відповідно до ст. 221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до положень п. 3 ч. 1 статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

ОСОБА_1 у відзиві заявляла, що докази понесення заявником витрат у зв`язку з розглядом справи, зокрема, витрат на правничу допомогу будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

У заяві про стягнення витрат на правничу допомогу відповідач просить стягнути з позивача 40000.00 грн.

Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ч. 2 ст. 16 ГПК України).

Відповідно ч. 3 ст. 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Пунктом 1 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

У матеріалах справи наявне свідоцтво Серія ХМ № 000089 від 10.10.2018 про право на заняття адвокатською діяльністю, видане Керницькій О.В. та ордер на надання правничої правової допомоги від 30.09.2022 ОСОБА_1 адвокатом Керницькою О.В.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги (ч. 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Відповідно до частини 3 статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

14.02.2022 року між адвокатом Керницькою О.В. (Адвокат) та Будзінською Т.М. (Клієнт) укладено договір про надання правової допомоги №15, відповідно до умов якого Адвокат бере на себе зобов`язання усіма законними методами та способами надавати необхідну правову допомогу Клієнту у всіх справах, що пов`язані чи можуть бути пов`язані із захистом та відновленням його порушених, оспорюваних, невизнаних прав та законних інтересів, а Клієнт зобов`язується оплатити послуги Адвоката (гонорар) та компенсувати фактичні витрати на надання правової допомоги в обсязі та на умовах, визначених ним Договором.

Згідно з п. 3.2 договору винагорода Адвоката за надання правової допомоги (гонорар) обчислюється виходячи з витрачених годин роботи Адвоката (погодинна оплата). Вартість однієї години Адвоката встановлюється сторонами у додатку до договору.

Пунктом 3.3. договору передбачено, що у будь-якому випадку гонорар Адвоката не може бути меншим фіксованого розміру гонорару, який встановлюється сторонами у додатку до договору.

Відповідно до п. 3.4. договору у разі, якщо після розрахунку гонорару відповідно до п. 3.2. цього договору (за погодинною оплатою), розмір гонорару буде більшим, ніж фіксований розмір гонорару, встановлений сторонами у відповідному додатку, оплаті підлягає гонорар, який розрахований відповідно до п. 3.2. цього договору.

Вартість однієї години роботи адвоката та фіксований розмір гонорару можуть бути змінені за домовленістю сторін, що оформляється відповідною додатковою угодою (п. 3.5. договору).

Відповідно до п. 3.6. договору факт надання адвокатом правової допомоги клієнту підтверджується актом приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг), у якому має міститись опис виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) та здійснених ним витрат. У відповідному акті також може міститись посилання на конкретну судову справу (номер справи, назва суду), в межах якої адвокатом надавалася правова допомога клієнту.

Згідно п. 3.7. договору клієнт сплачує адвокату гонорар протягом 10-ти календарних днів з моменту підписання сторонами відповідного акта приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг). За домовленістю сторін гонорар може сплачуватися в інші строки (в тому числі в момент підписання цього договору).

Пунктом 3.8. договору визначено, що гонорар сплачується будь-яким не забороненим законодавством способом. На підтвердження сплати суми гонорару готівкою адвокат видає клієнту на його вимогу складений в довільній формі документ (квитанція, довідка, тощо), який буде підтверджувати факт отримання коштів від клієнта.

02.01.2024 адвокатом Керницькою О.В. (Адвокат) та Будзінською Т.М. (Клієнт) укладено договір про внесення змін до договору №15 про надання правничої допомоги від 14.02.2024 згідно до якого у розділі 4 договору №15 про надання правової допомоги від 14 лютого 2022 „Строк дії та інші умови договору п. 4.1 викладено у наступній редакції: „Цей договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до 31 грудня 2025 року.

05.03.2024 адвокатом Керницькою О.В. (Адвокат) та Будзінською Т.М. (Клієнт) укладено додаток до договору про надання правової допомоги №15 від 14.02.2024, відповідно до п. 1 якого вартість 1 (однієї) години роботи Адвоката відповідно до п. 3.2 Договору про надання правової допомоги встановлено в розмірі (у межах судової справи №924/1351/20 (924/188/24) становить, зокрема, 3000,00 грн. - за представництво інтересів Клієнта в суді першої інстанції та надання іншої правничої допомоги, пов`язаної зі справою, в суді першої інстанції, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів, підготовку процесуальних документів та заяв по суті справи тощо, а також під час досудового врегулювання спору. Сторони погодили, що вартість правової допомоги у вигляді представництва Адвокатом інтересів Клієнта у судовому засіданні суду будь-якої інстанції та юрисдикції у будь-якому разі не може становити менше 2 500,00 грн., за кожне судове засідання.

Відповідно до п. 2 додатку Гонорар Адвоката відповідно до п. 3.3. договору про надання правової допомоги у межах представництва інтересів клієнта в суді в межах судової справи №924/1351/20 (924/188/24), не може бути меншим фіксованого розміру гонорару, який становить 40000,00 грн.

Згідно п. 3 додатку у разі, якщо після розрахунку гонорару відповідно до п. 1 цього додатку (за погодинною оплатою), розмір гонорару буде більшим, ніж фіксований розмір гонорару, оплаті підлягає гонорар, який розрахований виходячи із вартості години роботи адвоката.

10.07.2024 між адвокатом Керницькою О.В. (Адвокат) та Будзінською Т.М. (Клієнт) підписано акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) до договору про надання правової допомоги №15 від 14.02.2022, відповідно до п. 1 якого за період з 05.03.2024 по 10.07.2024р. адвокатом були надані такі послуги (виконані роботи) у справі №924/1351/20 (924/188/24):

- підготовка та подання відзиву на позовну заяву від 20.03.2024 у справі №924/1351/20(924/188/24);

- підготовка та подання заперечень на відповідь на відзив від 06.05.2024 у справі №924/1351/20 (924/188/24);

- підготовка та подання заяви про відвід судді від 10.06.2024 у справі №924/1351/20(924/188/24);

- представництво інтересів Будзінської Т.М. у судових засіданнях у Господарському суді Хмельницької області під час розгляду справи справі №924/1351/20 (924/188/24). Дати судових засідань: 15.04.2024; 22.04.2024; 09.05.2024; 30.05.2024; 13.06.2024.

Зазначено час витрачений адвокатом 9 год., вартість виконаних робіт 27000,00 грн. та 12500,00 грн. участь в судових засіданнях, усього 39500,00 грн.

Враховуючи пункт 3.3., 3.4. договору про надання правової допомоги №15 від 14.02.2022 та пункт 2 додатку від 05.03.2024, винагорода адвоката (гонорар) за надання правової допомоги клієнту у визначений період складає фіксований розмір 40000,00 грн. (п. 3 акта).

Судом враховується, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень ч. 4 ст. 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку таке втручання суперечитиме принципу свободи договору визначеному нормами ст. 627 ЦК України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України (постанова об`єднаної палати КГС ВС від 20.11.2020р. у справі № 910/13071/19, додаткова постанова Верховного Суду у складі суддів палати для розгляду справ щодо захисту прав інтелектуальної власності, а також пов`язаних з антимонопольним та конкурентним законодавством Касаційного господарського суду від 19.07.2021 у справі № 910/16803/19).

Відповідно до позиції, викладеної у постанові об`єднаної палати КГС ВС від 22.01.2021р. у справі № 925/1137/19, за умови підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, не надання іншою стороною доказів невідповідності заявлених до відшкодування витрат критеріям співмірності, у тому числі спростування правильності відповідних розрахунків, витрати на надану професійну правничу допомогу підлягають розподілу за результатами розгляду справи.

Як убачається з договору про надання правової допомоги №15 від 14.02.2022 та додатку від 05.03.2024 до договору сторони визначили зміст та обсяг надання правової допомоги клієнтові адвокатом, а також порядок оплати гонорару за надання правової допомоги, зокрема, погодили фіксований розмір гонорару в сумі 40000,00 грн. за представництво інтересів клієнта адвокатом у межах справи №924/1351/20 (924/188/24).

Судом зазначається, що розмір винагороди за надання правової допомоги визначений у договорі у вигляді фіксованої суми, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду у складі суддів Касаційного адміністративного суду від 28.12.2020р. у справі № 640/18402/19.

Верховний Суд у постанові від 02.02.2023р. № 915/606/21 зазначив про те, що у разі погодження між адвокатом (адвокатським бюро / об`єднанням) та клієнтом фіксованого розміру гонорару такий гонорар обчислюється без прив`язки до витрат часу адвоката на надання кожної окремої послуги. Фіксований розмір гонорару не залежить від витраченого адвокатом (адвокатським бюро / об`єднанням) часу на надання правничої допомоги клієнту.

Враховуючи вищевикладене, виходячи із пунктів 3.3., 3.4. договору про надання правової допомоги та пунктів 2, 3 додатку до договору, судом зазначається, що розмір гонорару адвоката встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі (40000,00 грн.), а отже, є чітко визначеним.

Позивач заперечень щодо відшкодування заявлених позивачем витрат на правову допомогу чи клопотань про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката не надав.

При розгляді заяви відповідача про стягнення витрат на надання професійної правничої допомоги суд враховує, що згідно з пунктом 1 частини 2 статті 126 ГПК України витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Тобто, із наведеного слідує, що відшкодуванню підлягають не тільки витрати на професійну правничу допомогу, що вже фактично понесені відповідачем, але й такі, що будуть понесені у майбутньому.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019р. у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019р. у справі № 910/906/18.

З урахуванням наведеного вище та враховуючи співмірність суми витрат зі складністю справи, відповідність суми понесених витрат критеріям реальності і розумності з урахуванням предмету позову у справі, відсутність клопотання позивача про їх зменшення та результат вирішення спору у справі (відмову в позові), суд дійшов висновку про наявність підстав для покладення на позивача витрат відповідача на професійну правничу допомогу в розмірі 40000,00 грн.

Керуючись ст. ст. 119, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 від 10.07.2024 про стягнення витрат на правничу допомогу у справі №924/1351/20 (924/188/24) задовольнити.

Стягнути з Колективного підприємства „Агрофірма „Проскурів (29021, м. Хмельницький, вул. Кам`янецька, 257, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ) 40000,00 грн. (сорок тисяч гривень 00 коп.) витрат на професійну правничу допомогу.

Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ст. 241 ГПК України)

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ст. 256 ГПК України).

Апеляційна скарга подається в порядку визначеному ст. 257 ГПК України до Північно-західного апеляційного господарського суду.

Повний текст додаткового рішення складено 17.07.2024.

Суддя О.Є. Танасюк