ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" липня 2024 р. Справа №926/4364/23

м. Львів

Західний апеляційний господарський суд, в складі колегії:

головуючого (судді-доповідача): Бойко С.М.,

суддів: Бонк Т.Б.,

Якімець Г.Г.,

в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи

розглянув апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Ісполін Плюс" б/н та б/д,

на рішення Господарського суду Чернівецької області від 04.03.2024, суддя Тинок О.С., м. Чернівці, повний текст рішення складено 08.03.2024,

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Ісполін Плюс",

до відповідача приватного підприємства "Сторожинецький м`ясокомбінат",

про стягнення грошових коштів в сумі 16 238,64 грн.,

та за зустрічним позовом приватного підприємства "Сторожинецький м`ясокомбінат",

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю "Ісполін Плюс",

про стягнення грошових коштів в сумі 190 091,25 грн.,

В С Т А Н О В И В:

короткий зміст позовних вимог

09.10.2023 товариство з обмеженою відповідальністю "Ісполін Плюс" (надалі ТОВ "Ісполін Плюс") звернулось до Господарського суду Чернівецької області з позовом до приватного підприємства "Сторожинецький м`ясокомбінат" (надалі ПП "Сторожинецький м`ясокомбінат") про стягнення 16 238,64 грн., з яких: основний борг 16131,25 грн. та 3% річних в сумі 107,39 грн.

Позовні вимоги обгрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором поставки № 06/07 від 06.07.2023.

Позивач зазначає, що ТОВ "Ісполін Плюс" перерахувало ПП "Сторожинецький м`ясокомбінат" кошти в розмірі 100 000,00 грн. за поставку товару, однак відповідач поставив товар лише на 83 868,75 грн.

Таким чином, позивач просить суд стягнути з відповідача кошти в сумі 16 238,64 грн. враховуючи те, що відповідач (ПП "Сторожинецький м`ясокомбінат") не вчиняє жодних дій щодо поставки позивачу (ТОВ "Ісполін Плюс") товару на суму 16 131,25 грн. та добровільно не повертає ці кошти.

На підставі ст. 625 ЦК України, позивачем нараховано відповідачу компенсаційні втрати, а саме 3 % річних в розмірі 107,39 грн. за період з 11.07.2023 по 29.09.2023 виходячи із суми боргу 16 131,25 грн.

Правовими підставами позову зазначає ст. 509, 524-526, 530, 533-535, 625, 627-629, 693, 712 ЦК України, ст.ст. 173-175, 193, 216, 265 ГК України

короткий зміст зустрічних позовних вимог

08.11.2023 ПП "Сторожинецький м`ясокомбінат" звернулося до Господарського суду Чернівецької області із зустрічним позовом до ТОВ "Ісполін Плюс" про стягнення грошових коштів в сумі 190 091,25 грн.

Зустрічна позовна заява обґрунтована тим, що ПП "Сторожинецький м`ясокомбінат" виконало свої зобов`язання за договором поставки №06/07 від 06.07.2023 та підготувало замовлений товар - м`ясо яловичини заморожене на суму 267 900,75 грн., що підтверджується підписаними сторонами видатковими накладними. ТОВ "Ісполін Плюс" отримало товар 28.07.2023 та 31.07.2023, однак, в порушення умов договору не оплатило в повному обсязі поставлений товар, сплативши лише 100 000,00 грн.

Таким чином позивач за зустрічним позовом просить суд стягнути з ТОВ "Ісполін Плюс" основний борг в розмірі 167 900,75 грн. (267 900,75 грн. - 100 000,00 грн.).

Також позивачем за зустрічним позовом на підставі п. 7.3 договору нараховано ТОВ "Ісполін Плюс" 10 % річних в розмірі 4324,02 грн. та пеню в розмірі 17 866,48 грн. за період з 01.08.2023 по 02.11.2023 виходячи із суми боргу в розмірі 167 900,75 грн.

Правовими підставами позову зазначає ст. 509, 526, 625, 628, 629, 712 ЦК України, ст.ст. 173, 216, 230, 265 ГК України

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду Чернівецької області від 04.03.2024 відмовлено в задоволенні первісного позову ТОВ "Ісполін Плюс" до ПП "Сторожинецький м`ясокомбінат" про стягнення грошових коштів в сумі 16 238,64 грн. у зв`язку з безпідставністю.

Позовні вимоги за зустрічним позовом задоволено.

Стягнуто з ТОВ "Ісполін Плюс" на користь ПП "Сторожинецький м`ясокомбінат" грошові кошти в сумі 190 091,25 грн., з яких: основний борг в розмірі 167 900,75 грн., 10 % річних в розмірі 4 324,02 грн., пеня в розмірі 17 866,48 грн. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 851,37 грн.

Рішення суду першої інстанції в цій частині мотивоване тим, що ТОВ "Ісполін Плюс" не виконало зобов`зань щодо оплати за поставлений товар.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі позивач за первісним позовом (ТОВ "Ісполін Плюс") просить рішення місцевого господарського суду в частині задоволення зустрічних позовних вимог та в частині відмови в задоволенні первісних позовних вимог скасувати та ухвалити нове рішення, яким первісні позовні вимоги задоволити та відмовити в задоволенні зустрічних позовних вимог, в зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених в рішенні суду першої інстанції обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник посилається на те, що в матеріалах справи відсутні докази щодо заявки на поставку товару м`ясо яловичини заморожене на суму 267 900,75 грн. Зазначає, що ТОВ «Ісполін Плюс» було зроблено лише одну усну заявку на суму передоплати у розмірі 100 000,00 грн., а ПП «Сторожинецький м`ясокомбінат» було здійснена лише одну поставку товару, що підтверджується видатковою накладною за № 3 від 28.07.2023.

Посилається на те, що видаткова накладна №4 від 31 липня 2023 року та товарно-транспортна накладна №Р4 від 31 липня 2023 року не відповідають вимогам закону та є сфабрикованими, оскільки на видатковій накладній відсутня печатка та підпис покупця ТОВ «Ісполін Плюс», які свідчать про отримання товару.

Зазначає, що Градецький Ю.І. не є уповноваженим на підписання спірних документів (видаткової накладної №4 від 31.07.2023 та товарно-транспортної накладної №Р4 від 31.07.2023).

Узагальнені заперечення ПП «Сторожинецький м`ясокомбінат»

Позивач за зустрічним позовом подав відзив на апеляційну скаргу, за змістом якого заперечує доводи апеляційної скарги, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення місцевого господарського суду залишити без змін.

В обґрунтування доводів відзиву на апеляційну скаргу посилається на те, що ПП «Сторожинецький м`ясокомбінат» виконало свої зобов`язання за умовами укладеного між сторонами договору та на підставі видаткової накладної №3 від 28 липня 2023 року, товарно-транспортної накладної №Р2 від 28 липня 2023 року, видаткової накладної №4 від 31 липня 2023 року та товарно-транспортної накладної №Р4 від 31 липня 2023 року поставило, а ТОВ "Ісполін Плюс" прийняло товар в кількості 2 795 кг загальною вартістю 267 900,75 грн.

На виконання умов договору та умов гарантійного листа, 10.07.2023 ТОВ "Ісполін Плюс" перерахувало на рахунок ПП "Сторожинецький м`ясокомбінат" 100 000,00 грн., що складає 30% передоплати за поставлений товар. Решту суми в розмірі 167 900,75 грн. ТОВ "Ісполін Плюс" не перерахувало.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 10.04.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "Ісполін Плюс" б/н та б/д на рішення Господарського суду Чернівецької області від 04.03.2024 в справі №926/4364/23 та ухвалено здійснювати розгляд справи № 926/4363/23 в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Частиною 1 ст. 270 ГПК України встановлено, що в суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Відповідно до ч. 10 ст. 270 ГПК України, апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ст. 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі, відзиві на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи щодо правильності застосування судом першої інстанцій норм процесуального та матеріального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини

06.07.2023 ТОВ "Ісполін Плюс" (покупець) та ПП "Сторожинецький м`ясокомбінат" (продавець) укладено договір поставки за № 06/07 (надалі - договір), за змістом якого, в порядку та на умовах, визначених цим договором, продавець зобов`язується систематично передавати у власність покупцю м`ясо яловиче заморожене, походження Україна, в асортименті (надалі - товар), погодженому в специфікаціях, а покупець зобов`язується приймати цей товар та своєчасно здійснювати його оплату на умовах даного договору. Загальний об`єм належного до постачання товару вказується в накладних. Об`єм разової поставки вказується в накладній (пункти 1.1. - 1.3. договору).

Пунктами 2.1. та 2.3. договору встановлено, що ціна товару за даним договором встановлюється на момент поставки на кожну партію товару, і вказується в специфікаціях, накладних, які є невід`ємною частиною даного договору. Загальна сума даного договору визначається як наростаюча сума по всіх поставках, зроблених протягом усього терміну даного договору. Розрахунки за придбаний товар, за даним договором здійснюються шляхом перерахування коштів на умові 30 % передоплати, 70 % оплати по факту завантаження товару. Датою оплати вважається дата зарахування коштів на банківський рахунок продавця.

Згідно з п. 3.1. договору, поставка здійснюється партіями протягом терміну дії договору на основі заявок (в письмовій чи усній формі) покупця за цінами визначеними в специфікаціях.

Поставка товару здійснюється за накладними. В накладних вказується повна назва товару, одиниця виміру, ціна за одиницю, кількість, вартість товару, а також інші необхідні умови. З метою одержання товару, покупець подає продавцю заявку (замовлення), в якій вказує асортимент (по кожній позиції) та кількість необхідного товар. Покупець здійснює замовлення товару за цінами, що діють на момент подання заявки Продавець здійснює поставку замовленого покупцем товару за адресою вказаною в специфікації. Датою поставки окремої партії товару є дата-фактичної передачі товару продавцем та прийняття покупцем згідно з накладними (пункти 4.1, 4.2, 4.5, 4.6 договору).

Відповідно до пунктів 4.10. - 4.11. договору, право власності, ризик випадкової загибелі, втрати, зіпсування чи знищення товар) переходить до покупця в момент отримання товару, яким вважається момент підписанні представниками сторін видаткової накладної. Покупець зобов`язується в письмовій формі подати продавцю перелік осіб уповноважених покупцем на прийняття товару. У випадку, якщо підпис таких уповноважених осіб посвідчується відбитком штампа (печатки), покупець зобов`язаний надати зразки відбитків штампів (печатки). При зміні уповноважених осіб покупець протягом 5 календарних днів повідомляє продавця. У випадку недотримання покупцем вимог п.4.10 цього договору, вважається, що особа, яка приймає товар за адресою поставки, є уповноваженою особою покупця на прийняття товару та підписання накладної. Водночас, у випадку виникнення будь-яких спорів щодо факту та дати поставки, покупець позбавляється можливості посилатись на відсутність підпису уповноваженої особи покупця на первинній документації.

Згідно з п. 5.2. договору, покупець за несвоєчасну оплату сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки встановленої НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення, а також несе відповідальність встановлену ст. 625 ЦК України в розмірі 10% річних з простроченої суми за весь час прострочення.

Цей договір вступає в дію в день його підписання діє до 31.12.2023. У випадку, якщо жодна із сторін не заявить про свій намір розірвати договір на протязі 30 днів до його закінчення, даний договір вважається продовженим на термін один рік (пункт 9.1 договору).

Доказів розірвання договору поставки № 06/07 від 06 липня 2023 року або визнання недійсним договору внаслідок недодержання сторонами в момент його вчинення вимог чинного законодавства України, сторонами у справі не надано.

У відповідності до частини 1 статті 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, апеляційний суд погоджується з висновками місцевого господарського суду про те, що між сторонами виникли правовідносини щодо виконання зобов`язань за договором поставки.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно частині 1 статті 662 Цивільного кодексу України, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Частинами 1, 2 статті 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Положеннями частини 2 статті 693 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами, 07.07.2023 ПП "Сторожинецький м`ясокомбінат" направило ТОВ "Ісполін Плюс" гарантійний лист вих. №08/07, за змістом якого продавець бере на себе обов`язок поставити покупцю яловичину заморожену у напівтушах на умовах: 30% передоплати (дата передоплати не пізніше 10 липня 2023 року) та 70% оплати по факту виконання завантаження товару.

На виконання умов договору та умов гарантійного листа, 10.07.2023 ТОВ "Ісполін Плюс" перерахувало на рахунок ПП "Сторожинецький м`ясокомбінат" 100 000,00 грн. з призначенням платежу: «оплата за яловичину заморожену в напівтушах згідно рах. №4 від 07.07.2023 року», що підтверджується платіжною інструкцією за №1549.

Відповідно до видаткової накладної за №3 від 28.07.2023 та товарно-транспортної накладної № Р2 від 28.07.2023 року ПП "Сторожинецький м`ясокомбінат" поставило, а ТОВ "Ісполін Плюс" прийняло товар в кількості 875 кг загальною вартістю 83 868,75 грн.

Відповідно до видаткової накладної за №4 від 31.07.2023 та товарно-транспортної накладної № Р4 від 31.07.2023 року ПП "Сторожинецький м`ясокомбінат" поставило, а ТОВ "Ісполін Плюс" прийняло товар в кількості 1920 кг загальною вартістю 184 032,00 грн.

08.09.2023 ТОВ "Ісполін Плюс" направило ПП "Сторожинецький м`ясокомбінат" претензію вих. №08/09/23, за змістом якої покупець (позивач за зустрічним позовом) зазначив, що йому недопоставили товар вагою 168,290 кг на суму 16 131,25 грн., які товариство вимагає протягом 7 (семи) календарних днів з моменту отримання даної претензію сплатити (повернути) на рахунок ТОВ "Ісполін Плюс".

Відповіді та належного реагування на зазначену претензію позивач за зустрічним позовом не надав.

Таким чином, вимоги первісних позовних вимог стосуються недопоставлення товару на перераховані ПП "Сторожинецький м`ясокомбінат" кошти в сумі 16 131,25 грн. та не повернення їх в добровільному порядку.

18.09.2023 ПП "Сторожинецький м`ясокомбінат" скерувало ТОВ "Ісполін Плюс" претензію, за змістом якої просило сплатити заборгованість у сумі 167 900,75 грн., оскільки товар поставило на суму 267 900,75 грн., а передоплата була в розмірі 100 000,00 грн.

Таким чином, за змістом зустрічних позовних вимог, ПП "Сторожинецький м`ясокомбінат" виконало свої зобов`язання за договором поставки № 06/07 від 06.07.2023 та підготувало замовлений товар - м`ясо яловичини заморожене на суму 267 900,75 грн., що підтверджується підписаними сторонами видатковими накладними. ТОВ "Ісполін Плюс" отримало товар 28.07.2023 та 31.07.2023, однак, в порушення умов договору не оплатило в повному обсязі поставлений товар та сплатило лише 100 000,00 грн. Позивач за зустрічним позовом просить суд стягнути з ТОВ "Ісполін Плюс" основний борг в розмірі 167 900,75 грн. (267 900,75 грн. - 100 000,00 грн.).

Видаткова накладна №3 від 28.07.2023 та товарно-транспортна накладна №Р2 від 28.07.2023 скріплені печатками сторін договору. При цьому, під графою «від постачальника» зазначається - Видиш М.М., який є директором ПП "Сторожинецький м`ясокомбінат" і міститься підпис особи, у той час, як під графою «отримав(ла)» не зазначено особу, яка приймала товар, але міститься підпис з печаткою ТОВ "Ісполін Плюс".

Оцінюючи видаткову накладну №3 від 28 липня 2023 року (як доказ поставки товару), суд зазначає, що така містить назву документа; дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посаду особи, відповідальну за здійснення господарської операції і правильність її оформлення ( ОСОБА_1 - директор Приватного підприємства "Сторожинецький м`ясокомбінат"); особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

При цьому, в спірній видатковій накладній не вказано особу, яка підписалась під отримувачем товару і яку можливо ідентифікувати, як уповноважену особу на прийняття товару. Під отримувачем міститься підпис, який скріплений печаткою ТОВ "Ісполін Плюс".

Оцінюючи товарно-транспортну накладну №Р2 від 28 липня 2023 року, суд зазначає, що в графі «здав» міститься підпис Видиш М.М., який є директором ПП "Сторожинецький м`ясокомбінат", та печатка підприємства, з боку вантажоотримувача на другій сторінці в графі «прийняв (відповідальна особа вантажоодержувача)» наявний підпис без зазначення особи, яку можна ідентифікувати, однак міститься печатка ТОВ "Ісполін Плюс".

Дослідивши видаткову накладну №4 від 31 липня 2023 року вбачається, що в такій зазначено: назву документа; дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посаду особи, відповідальну за здійснення господарської операції і правильність її оформлення ( ОСОБА_1 - директор Приватного підприємства "Сторожинецький м`ясокомбінат"); особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Так, під графою «від постачальника» зазначається - ОСОБА_1 , який є директором Приватного підприємства "Сторожинецький м`ясокомбінат" і міститься підпис особи та печатка підприємства, у той час, як під графою «отримав(ла)» зазначено особу - ОСОБА_2 та міститься підпис.

У видатковій накладній №4 від 31 липня 2023 року зазначено особу, яка підписалась під отримувачем товару і яку можливо ідентифікувати.

Як вбачається з товарно-транспортної накладної №Р4 від 31.07.2023 у графі «здав» міститься підпис ОСОБА_1 , який є директором ПП "Сторожинецький м`ясокомбінат" та печатка підприємства, з боку вантажоотримувача на другій сторінки ТТН №Р4 від 31.07.2023 відсутній підпис, однак на першій сторінці у графах «оримав водій/експедитор - Градецький Юрій» та «водій - Градецький Юрій ВХМ 441253» міститься два підписи водія ТОВ "Ісполін Плюс" ОСОБА_2 .

Таким чином, на підставі видаткової накладної №3 від 28 липня 2023 року, товарно-транспортної накладної №Р2 від 28 липня 2023 року, видаткової накладної №4 від 31 липня 2023 року та товарно-транспортної накладної №Р4 від 31 липня 2023 року ПП "Сторожинецький м`ясокомбінат" поставило, а ТОВ "Ісполін Плюс" прийняло товар в кількості 2 795 кг загальною вартістю 267 900,75 грн.

Обговорюючи доводи апеляційної скарги в частині посилання апелянта на те, що видаткова накладна №4 від 31.07.2023 та товарно-транспортна накладна №Р4 від 31.07.2023 не відповідають вимогам закону, апеляційний суд зазначає наступне.

За приписами статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію.

Відповідно до пункту 2.3. «Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24 травня 1995 року, первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у грошовому та за можливості у натуральних вимірниках), посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Як визначено частинами 1, 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Підписання сторонами видаткової накладної, яка є первинним обліковим документом у розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» і яка відповідає вимогам, зокрема статті 9 названого Закону і Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та фіксує факт здійснення господарської операції поставки і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар. Строк виконання відповідного грошового зобов`язання визначається за правилами частини 1 статті 692 Цивільного кодексу України.

Таким чином, складена при поставці товару за умовами договору видаткова накладна № 4, в розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та ЦК України, є первинним (товаророзпорядчим) документом, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення й засвідчує факт постачання товару.

Відповідно до штатного розкладу ТОВ "Ісполін Плюс" від 01 квітня 2023 року, наказом про прийняття на роботу №2К від 25 квітня 2023 року та наказом про припинення трудового договору (контракту) №3К від 28 серпня 2023 року, вбачається, що ОСОБА_2 був водієм автотранспортного засобу у ТОВ "Ісполін Плюс" в період з 25 квітня 2023 року по 28 серпня 2023 року.

Тобто, на момент виникнення спірних правовідносин він був штатним працівником ТОВ "Ісполін Плюс" та здійснював попереднє отримання замовленого товару.

Отже спростовуються доводи апеляційної скарги щодо неналежності первинного документу (видаткової накладної № 4), оскільки такий документ підтверджує факт поставки товару яловичини замороженої у напівтушах.

За змістом правового висновку викладеного в постанові Верховного Суду від 10 грудня 2020 року в справі №910/14900/19, за загальним правилом фактом підтвердження здійснення господарської операції є саме первинні документи бухгалтерського обліку, до яких належать усі документи в їх сукупності, складені щодо господарської операції, що відповідають вимогам закону, зокрема ст. 9 Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні» та пункту 2.4. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, та відображають реальні господарські операції.

Визначальною ознакою господарської операції є те, що внаслідок її здійснення має відбутися реальний рух активів, отже, судам у розгляді справ, у яких необхідно досліджувати обставини поставки товару, слід з`ясовувати, крім обставин оформлення первинних документів, наявність або відсутність реального руху такого товару. Зокрема, обставини здійснення перевезення товару поставленого за спірними видатковими накладними та які давали б змогу встановити реальність здійснених господарських операцій.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 09 березня 2023 року в справі №910/5041/22, який в силу вимог ч. 4 ст. 236 ГПК України враховано апеляційним господарським судом.

У разі дефектів первинних документів та невизнання стороною факту постачання спірного товару, сторони не позбавлені можливості доводити постачання товару іншими доказами, які будуть переконливо свідчити про фактичні обставини здійснення постачання товару (постанова Верховного Суду від 10.12.2020 в справі № 910/14900/19, постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.06.2023 в справі №916/3027/21.

Проте, апелянтом (ТОВ «Ісполін Плюс») не подано доказів щодо дефектів первинних документів, а також не спростовано факту постачання товару.

Обговорюючи доводи апеляційної скарги в частині посилання апелянта на те, що товарно-транспортна накладна №Р4 від 31.07.2023 не відповідає вимогам закону та є сфабрикованою, оскільки на ній відсутня печатка та підпис вантажоодержувача, апеляційний господарський суд зазначає наступне.

Правовідносини з перевезення вантажів регулюються Правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні та затверджених наказом Міністерства транспорту України 14 жовтня 1997 року №363 та Змінами до Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні затверджених наказом Міністерства транспорту України 03 червня 2019 року № 413, у п. 11.1. якого встановлено, що основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил. Товарно-транспортну накладну суб`єкт господарювання може оформлювати без дотримання форми, наведеної в додатку 7 до цих Правил, за умови наявності в ній інформації про назву документа, дату і місце його складання, найменування (прізвище, ім`я, по батькові) Перевізника та/або експедитора, замовника, вантажовідправника, вантажоодержувача, найменування та кількість вантажу, його основні характеристики та ознаки, які дають можливість однозначно ідентифікувати цей вантаж, автомобіль (марка, модель, тип, реєстраційний номер), причіп/напівпричіп (марка, модель, тип, реєстраційний номер), пункти навантаження та розвантаження із зазначенням повної адреси, посади, прізвища та підписів відповідальних осіб вантажовідправника, вантажоодержувача, водія та/або експедитора.

Після прийняття вантажу згідно з товарно-транспортною накладною водій (експедитор) підписує всі її примірники. У разі використання товарно-транспортної накладної у паперовій формі перший примірник товарно-транспортної накладної залишається у Замовника (вантажовідправника), другий - водій (експедитор) передає вантажоодержувачу, третій примірник, засвідчений підписом вантажоодержувача, передається Перевізнику (пункти 11.4. - 11.5. Правил).

Згідно зазначених вище положень Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, після прийняття вантажу згідно з товарно-транспортною накладною водій (експедитор) підписує всі її примірники та один примірник товарнотранспортної накладної залишається у Замовника (вантажовідправника).

За змістом Правил, на водія покладено обов`язок передати один примірник вантажоодержувачу, а один з інших має бути наявний з підписом водія чи експедитора про прийняття вантажу у вантажовідправника.

Крім того, ненадання товарно-транспортних накладних не є відкладною умовою у розумінні статті 212 ЦК України та не є простроченням кредитора в розумінні статті 613 ЦК України; тому наявність або відсутність товарно-транспортної накладної не звільняє відповідача за зустрічним позовом від обов`язку сплатити за поставлений позивачем товар.

Отже, не знайшли свого підтвердження доводи апеляційної скарги про те, що товарно-транспортна накладна №Р4 від 31.07.2023 є сфабрикованою.

Крім того, апелянтом (ТОВ «Ісполін Плюс») не подано доказів, які б свідчили про підробку підписів на видатковій накладній №4 від 31.07.2023 та товарно-транспортній накладній №Р4 від 31.07.2023.

Також, обгрунтовуючи доводи апеляційної скарги, ТОВ "Ісполін Плюс" зазначає, що Градецький Ю.І. не є уповноваженим на підписання спірних документів (видаткової накладної №4 від 31.07.2023 та товарно-транспортної накладної №Р4 від 31.07.2023).

Обговорюючи ці доводи, апеляційний суд зазначає, що пунктом 4.10 договору сторони дійшли взаємної згоди, що покупець зобов`язується в письмовій формі подати продавцю перелік осіб уповноважених покупцем на прийняття товару. У випадку, якщо підпис таких уповноважених осіб посвідчується відбитком штампа (печатки), покупець зобов`язаний надати зразки відбитків штампів (печатки). При зміні уповноважених осіб покупець протягом 5 календарних днів повідомляє продавця.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні докази направлення ПП "Сторожинецький м`ясокомбінат" переліку осіб уповноважених ТОВ "Ісполін Плюс" на прийняття товару.

Разом з тим, сторони по справі за взаємною згодою передбачили відповідальність за порушення пункту 4.11 договору.

Так, згідно пункту 4.11 договору у випадку недотримання покупцем вимог п.4.10 цього договору, вважається, що особа, яка приймає товар за адресою поставки, є уповноваженою особою покупця на прийняття товару та підписання накладної. Водночас, у випадку виникнення будь-яких спорів щодо факту та дати поставки, покупець позбавляється можливості посилатись на відсутність підпису уповноваженої особи покупця на первинній документації.

З огляду на викладене, апеляційний суд погоджується з висновками місцевого господарського суду про те, що ОСОБА_2 (водій ТОВ «Ісполін Плюс» є уповноваженою особою на прийняття товару, який у спірний період офіційно був працевлаштований у ТОВ "Ісполін Плюс" (штатний розклад ТОВ "Ісполін Плюс" від 01 квітня 2023 року, наказ про прийняття на роботу №2К від 25 квітня 2023 року та наказ про припинення трудового договору (контракту) №3К від 28 серпня 2023 року).

Враховуючи вищенаведене обгрунтованими є висновки місцевого господарського суду про те, що поставка товару згідно видаткової накладної №4 від 31.07.2023 відбулась, а матеріалами справи підтверджується факт прийняття ТОВ "Ісполін Плюс" товару за спірними видатковими накладними, що є підставою для виникнення у товариства обов`язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар.

Таким чином, ПП "Сторожинецький м`ясокомбінат" покладені на нього обов`язки згідно договору поставки №06/07 від 06.07.2023 виконало в повному обсязі, поставивши ТОВ "Ісполін Плюс" товар на загальну суму 267 900,75 грн., а ТОВ "Ісполін Плюс" свої зобов`язання в частині оплати за отриманий товар в повній мірі не виконало сплативши лише 100 000,00 грн., внаслідок чого в останнього утворилась заборгованість за договором поставки в розмірі 167 900,75 грн.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (частина 1 стаття 599 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 230 Господарського кодексу України передбачено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина 3 статті 549 Цивільного кодексу України).

Згідно положеннями Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язань, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Отже, початком для нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання буде день, наступний за днем, коли воно мало бути виконано. Нарахування санкцій триває протягом шести місяців.

Відповідно до п. 7.1. договору, за порушенням умов даного Договору винна Сторона відшкодовує спричинені нею збитки, у тому числі неотриманий прибуток, в порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Згідно з п. 7.3. договору, покупець за несвоєчасну оплату сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки встановленої НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення, а також несе відповідальність встановлену ст.625 ЦК України в розмірі 10% річних з простроченої суми за весь час прострочення.

Оскільки положення договору не містять вказівки на встановлення іншого строку припинення нарахування пені, ніж встановленого статтею 232 Господарського кодексу України, то нарахування штрафних санкцій припиняється зі спливом шести місяців.

З огляду на викладене та здійснивши перевірку нарахування 10% річних та пені, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення 10% річних в розмірі 4 324,02 грн., а також про задоволення пені в розмірі 17 866,48 грн., які нараховані за період з 01.08.2023 по 02.11.2023 на суму заборгованості 167 900,75 грн.

Враховуючи у даному випадку сукупність встановлених вище обставин, підтверджених відповідними доказами, наявними в матеріалах справи, з огляду на положення ст.ст.74-80, 86 ГПК України, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про наявність достатніх правових підстав для задоволення зустрічного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається з вимог апеляційної скарги, апелянт хоч і оскаржує рішення місцевого господарського суду в частині відмови в задоволенні первісних позовних вимог, проте не наводить доказів в їх обгрунтування.

Апеляційний господарський суд зазначає, що матеріалами справи встановлено, що на виконання умов договору, в якості 30% передоплати, ТОВ «Ісполін Плюс» перерахувало ПП "Сторожинецький м`ясокомбінат" 100 000,00 грн. з призначенням платежу: «оплата за яловичину заморожену у напівтушах згідно рах. №4 від 07.07.2023 року», що підтверджується платіжною інструкцією за №1549 та не заперечується сторонами.

Судами встановлено, що поставка товару відбувалася за двома видатковими накладними від 28.07.2023 (на суму 83 868,75 грн.) та від 31.07.2023 (на суму 184 032,00 грн.). Факт поставки та отримання товару підтверджується доказами в справі, яким вищевикладеним надано оцінку.

Таким чином, посилання позивача за первісним позовом на обов`язок ПП "Сторожинецький м`ясокомбінат" поставити товариству товар на суму 16 238,64 грн. (100 000,00 грн. - 83 868,75 грн.), або повернути кошти не береться судом до уваги, оскільки не відповідає встановленим обставинам по справі.

З огляду на викладене висновки місцевого господарського суду про відмову в задоволенні первісного позову відповідають встановленим обставинам по справі.

Доводи апеляційної скарги не спростовують обгрунтованих висновків місцевого господарського суду.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Рішення Господарського суду Чернівецької області прийняте з дотриманням вимог норм матеріального і процесуального права, а тому підлягає залишенню без змін.

Апелянтом не спростовано висновки суду першої інстанції, які тягнуть за собою наслідки у вигляді скасування прийнятого судового рішення, оскільки не доведено неправильного застосування норм матеріального і процесуального права, а тому апеляційна скарга товариства з обмеженою відповідальністю "Ісполін Плюс" б/н та б/д підлягає залишенню без задоволення.

Відповідно до ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 191 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1-3 статті 86 ГПК України (в редакції Закону №132-IX від 20.09.2019), суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до частини 1 статті 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи залишення апеляційної скарги без задоволення, апеляційний господарський суд дійшов до висновку про покладення на апелянта (позивача) судового збору в розмірі 4 642,42 грн., який сплачений згідно з платіжною інструкцією за № 3732 від 28.03.2024 (на суму 4 277,06 грн.) та платіною інструкцією за № 3859 від 08.04.2024 (на суму 365,36 грн.).

Керуючись ст.ст. 86, 269, 270, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Ісполін Плюс" б/н та б/д залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Чернівецької області від 04.03.2024 в справі №9926/4364/23 залишити без змін.

Судовий збір в розмірі 4 642,42 грн. покласти на апелянта.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення згідно зі ст.ст. 286-289 ГПК України.

Справу скерувати на адресу місцевого господарського суду.

Головуючий-суддя Бойко С.М.

Судді Бонк Т.Б.

Якімець Г.Г.