РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

23.07.2024Справа № 910/4230/24

За позовом Акціонерного товариства «ПроКредит Банк»

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю «Будремсервіс»

2. ОСОБА_1

про солідарне стягнення 6.310.776,28 грн

Суддя Сівакова В.В.

секретар судового засідання Ключерова В.С.

за участю представників сторін

від позивача Онуфрієва О.Д., довіреність від 01.08.2023

від відповідача-1 не з`явився

від відповідача-2 не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

08.04.2024 до Господарського суду міста Києва через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» надійшла позовна заява Акціонерного товариства «ПроКредит Банк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будремсервіс» та ОСОБА_1 про стягнення 6.310.776,28 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що на підставі укладеної між позивачем та відповідачем-1 кредитного договору № FW115.51465 від 17.06.2021 та рамкової угоди FW115.2035 від 17.06.2021, позивач надав відповідачу-1 кредит в розмірі 6.000.000,00 грн, строком на 12 місяців. Відповідно до кредитного договору визначено наступні умови надання кредиту: на непогашену частину основної суми кредиту нараховуються відсотки за наступною ставкою: тип процентної ставки - змінювана, розмір процентів - 12.00% річних, виходячи з 360 календарних днів у році; через кожні 3 (три) місяці розмір процентів за користування кредитом, змінюється і встановлюється у розмірі, що визначається за формулою: індекс UIRD (3 міс) + 5.23%. З метою забезпечення виконання зобов`язань відповідачем-1 за кредитним договором між позивачем та відповідачем-2 (поручитель) укладено договір поруки № 426721-ДП1 від 17.06.2021. Відповідно до п. 2.1 договору поруки поручитель і боржник відповідають перед банком як солідарні боржники. Внаслідок порушення відповідачем-1 зобов`язань за кредитним договором позивач звернувся до відповідачів з вимогою № 16-2-23/1/43 від 16.02.2023 та претензією № 16-02-23/1/42 від 16.02.2023 погасити заборгованість по кредиту у повному обсязі, які відповідачами не виконано. Враховуючи викладене, позивач звернувся до суду про солідарне стягнення з відповідачів 6.310.776,28 грн, з яких 6.000.000,00 грн заборгованості за кредитом та 310.776,28 грн заборгованості за відсотками.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.04.2024 відкрито провадження у справі № 910/4230/24 та прийнято позовну заяву до розгляду; розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 14.05.2024.

Даною ухвалою суду встановлено відповідачам строк у п`ятнадцять днів з дня вручення даної ухвали для подачі до суду відзиву на позов з урахуванням ст. 165 Господарського процесуального кодексу України з доданням доказів, що підтверджують обставини викладені в ньому, та докази направлення цих документів позивачу.

У відповідності до ст. 242 Господарського процесуального кодексу України ухвалу про відкриття провадження у справі від 15.04.2024 було направлено відповідачу-1 рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення за № 036 за адресою, що зазначена в позовній заяві, а саме: 01103, м. Київ, вул. Миколи Михновського, 28-В, офіс 507, яка згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань є місцезнаходженням відповідача-1.

Проте, відповідач-1 ухвалу від 15.04.2024 не отримав, оскільки 08.05.2024 конверт (номер відправлення 036) було повернуто до суду поштовим відділенням зв`язку без вручення адресату з довідкою форми Ф-20 від 06.05.2024 з позначкою «за закінченням встановленого строку зберігання».

У відповідності до ст. 242 Господарського процесуального кодексу України ухвалу про відкриття провадження у справі від 15.04.2024 було направлено відповідачу-2 рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення за № 044 за адресою, що зазначена в позовній заяві, а саме: АДРЕСА_1 , яка згідно інформації з Єдиного державного демографічного реєстру є місцезнаходженням відповідача-2.

Проте, відповідач-1 ухвалу від 15.04.2024 не отримав, оскільки 07.05.2024 конверт (номер відправлення 044) було повернуто до суду поштовим відділенням зв`язку без вручення адресату з довідкою форми Ф-20 від 04.05.2024 з позначкою «за закінченням встановленого строку зберігання».

Відповідачі у підготовче засідання 14.05.2024 не з`явились.

14.05.2024 у підготовчому засіданні судом постановлено ухвалу на місці, не виходячи до нарадчої кімнати, у відповідності до ст. 183 Господарського процесуального кодексу України, про оголошення перерви до 28.05.2024.

Ухвалу Господарського суду міста Києва № 910/4230/24 від 14.05.2024 про виклик відповідачів у підготовче засідання 28.05.2024 у відповідності до ст. 242 Господарського процесуального кодексу України було направлено на адресу відповідача-1 рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення за № 635 та на адресу відповідача-2 рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення за № 643.

Проте, відповідачі ухвалу суду від 14.05.2024 не отримали, оскільки конверти (номер відправлення 635 та 643) було повернуто до суду поштовим відділенням зв`язку без вручення адресату з довідкою форми Ф-20 з позначкою «за закінченням терміну зберігання».

Відповідачі у підготовче засідання 28.05.2024 не з`явились.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/4230/24 від 28.05.2024 продовжено строк підготовчого провадження у справі № 910/4230/24 на 30 (тридцять) днів; підготовче засідання відкладено на 09.07.2024.

Дану ухвалу у відповідності до ст. 242 Господарського процесуального кодексу України було направлено на адресу відповідача-1 рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення за № 160 та на адресу відповідача-2 рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення за № 195.

Проте, відповідачі ухвалу суду від 28.05.2024 не отримали, оскільки конверти (номер відправлення 160 та 195) було повернуто до суду поштовим відділенням зв`язку без вручення адресату з довідкою форми Ф-20 з позначкою «за закінченням терміну зберігання».

Відповідачі у підготовче засідання 09.07.2024 не з`явились.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/4230/24 від 09.07.2024 закрито підготовче провадження у справі № 910/4230/24 та призначено справу до судового розгляду по суті на 23.07.2024.

Позивач в судовому засіданні 23.07.2023 позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідачі у судове засідання 23.07.2024 не з`явились.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Суд приходить до висновку, що наявних в матеріалах справи документів достатньо для вирішення справи по суті без участі представників відповідачів.

В судовому засіданні 23.07.2023 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників учасників справи, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

17.06.2021 між Акціонерним товариством «ПроКредит Банк» (Банк, кредитор, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Будремсервіс» (позичальник, відповідач-1) укладено рамкову кредитну угоду № FW115.2035 (далі - рамкова кредитна угода).

Відповідно до п. 1 рамкової кредитної угоди Банк встановлює для позичальника наступні рамкові кредитні умови: максимальна сума - 6.000.000,00 грн, максимальний строк - 120 місяців, максимальний розмір процентів - 40% річних.

Ця рамкова кредитна угода застосовується до таких кредитних послуг, які позичальник може одержати від Банку згідно з умовами та положеннями, визначеними в цій угоді: Овердрафт; Строковий кредит; Відновлювальна кредитна лінія; Гарантії, акредитиви (документарні операції); Кредитні картки (окремо - кредитна послуга, разом - кредитні послуги).

На підставі рамкової угоди між Акціонерним товариством «ПроКредит банк» (позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Будремсервіс» (відповідач-1) укладено кредитний договір № 115.51465/FW115/2035 від 17.06.2021 (надалі - кредитний договір).

Відповідно до п. 1 кредитного договору Банк зобов`язується надати по позичальнику строковий кредит (далі - кредит), загальна сума якого складає 6.000.000,00 грн, строком на 12 (дванадцять) місяців, від дати видачі кредиту включно.

Спір виник внаслідок того, що позичальник свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, а тому відповідачі, як солідарні боржники, мають сплатити наявну заборгованість, а саме 6.000.000,00 грн заборгованості за кредитом та 310.776,28 грн заборгованості за відсотками.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з п. 3 кредитного договору кредит видається у дату, вказану в графіку повернення кредиту і сплати процентів (раніше і надалі - графік), що є додатком № 1 до цього договору, наступним способом: зарахування коштів на рахунок позичальника № НОМЕР_1 у кредитора.

Наявна у справі подана позивачем банківська виписка по рахунку свідчить про надання 17.06.2021 позичальнику кредиту в розмірі 6.000.000,00 грн.

Згідно п. (а) розділу 4 кредитного договору на непогашену частину основної суми кредиту нараховуються відсотки за наступною ставкою: тип процентної ставки - змінювана, розмір процентів - 12.00% річних, виходячи з 360 календарних днів у році.

Проценти діють з моменту укладення цього договору і до моменту їх зміни відповідно до правил, вказаних нижче. Через кожні 3 (три) місяці, починаючи з дати видачі кредиту та до моменту його повного погашення (надалі - дата зміни процентів), розмір процентів за користування кредитом, виданим на підставі цього договору, змінюється і встановлюється у розмірі, що визначається за формулою:

Проценти = Індекс UIRD 3 + 5.23 %, де

Дані про величини Індексу є загальнодоступними в мережі Інтернет зокрема на офіційному сайті Банку (http://www.procreditbank.com.ua).

Банк зобов`язаний відправити або вручити письмове повідомлення позичальнику про зміну процентної ставки не менш як за 15 календарних днів до дати зміни процентів. Сторони погоджуються, що оскільки на момент надання такого повідомлення розмір відповідного індексу може бути невідомий кредитору, у повідомлення буде вказано про факт зміни процентної ставки без визначення конкретного розміру процентів. Так повідомлення буде вважатися належним виконанням кредитором свого обов`язку повідомити позичальника про зміну процентної ставки.

Підписанням цього договору позичальник дає свою беззаперечну згоду на надсилання Банком повідомлень про зміну процентів засобами електронної пошти та/чи факсимільним зв`язком та/чи смс повідомленнями та/чи систем дистанційного обслуговування рахунків клієнтів та іншими засобами зв`язку, дані яких надані позичальником Банку. Сторони погодили вважати такі повідомлення письмовими повідомленнями та такими, що відповідають вимогам попереднього абзацу цього пункту.

Частиною 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Стаття 1054 Цивільного кодексу України встановлює, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Пунктом 8 рамкової угоди передбачено, що будь-яка кредитна послуга, кошти за якою були отримані згідно з цією угодою, погашається в порядку, визначеному цією угодою та відповідним кредитним договором.

Згідно з п. 5 рамкової угоди за користування кредитними послугами позичальник зобов`язаний сплатити Банку проценти у розмірі та порядку, визначених рамковою угодою та кредитними договорами у межах максимального розміру процентів, встановлених рамковою угодою. Проценти обчислюються у валюті кредиту за процентною ставкою, встановленою відповідним кредитним договором, від суми залишку кредиту за кожен календарний день користування залишком кредиту, виходячи із 360 календарних днів у році, з моменту видачі кредиту до моменту повного погашення кредиту.

Відповідно до п. 5.2. рамкової угоди проценти за користування кредитом встановлюються відповідним кредитним договором та не можуть перевищувати максимальний розмір, встановлений цією угодою.

Проценти за користування кредитом обчислюються від суми кредиту, яка не є повернутою Банку (надалі - залишок кредиту) за кожен календарний день користування кредитом до моменту його повного погашення та нараховуються щодо чергових платежів у строки, що зазначені в графіку як дні платежу.

За умовами кредитного договору відповідач-1 мав повернути кредит у строк до 17.06.2022, проте відповідач-1 свої зобов`язання за кредитним договором не виконав.

У зв`язку з цим, позивач 17.02.2023 надіслав відповідачу-1 претензію № 16-02-23/1/42 від 16.02.2023 про необхідність сплати заборгованості, проте відповідач-1 не виконав взяті на себе зобов`язання по погашенню кредиту та сплаті процентів.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 610 Цивільного кодексу України визначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Матеріали справи свідчать, що відповідач-1 взяті на себе зобов`язання за кредитним договором у повному обсязі не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість перед позивачем, яка не оспорена відповідачем-1 та становить 6.000.000,00 грн заборгованості за кредитом та 310.776,28 грн заборгованості за відсотками.

Згідно з п. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до п. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як визначено абзацом 1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Доказів того, що відповідачем-1 виконано зобов`язання по сплаті кредиту та відсотків за кредитним договором в повному обсязі не подано.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення 6.000.000,00 грн заборгованості за кредитом та 310.776,28 грн заборгованості за відсотками обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Приписами частини 1 статті 546 Цивільного кодексу України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, порукою.

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 17.06.2021 між Акціонерним товариством «ПроКредит» (кредитор) та ОСОБА_1 (поручитель, відповідач-2) укладено договір поруки № 426721-ДП1 (далі - договір поруки).

Відповідно до п. 2.1 договору поруки поручитель поручається перед кредитором за виконання усіх зобов`язань позичальника у їх повному обсязі як солідарний із позичальником боржник.

Відповідно до п. 3.1 договору поруки поручитель вправі у день настання строку виконання зобов`язання позичальника здійснити його належне виконання за позичальника повністю або частково.

Поручитель вправі достроково виконати зобов`язання за позичальника на умовах та випадках, визначених кредитним договором. При цьому поручитель несе усі ризики та відповідальність перед позичальником щодо наслідків дострокового погашення, а також зобов`язується нести усі витрати пов`язані із достроковим виконанням.

Згідно з п. 3.2 договору поруки поручитель зобов`язаний належно повністю виконати зобов`язання позичальника у випадку та з моменту виникнення заборгованості позичальника у зв`язку із порушенням умов кредитних договорів чи неможливістю виконання ним його зобов`язань (смерть, тривала відсутність, хвороба, ліквідація, банкрутство тощо).

Кредитор може вимагати від поручителя дострокового виконання усіх зобов`язань позичальника за наявності підстав для дострокового виконання, які встановлені умовами кредитних договорів.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.

Частинами 1, 2 статті 554 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ст. 541 Цивільного кодексу України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

У разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі. Солідарний боржник не має права висувати проти вимоги кредитора заперечення, що грунтуються на таких відносинах решти солідарних боржників з кредитором, у яких цей боржник не бере участі (ч. ч. 1, 2, 3 ст. 543 Цивільного кодексу України).

З матеріалів справ вбачається, що позивачем 17.02.2023 було направлено на адресу відповідача-2 вимогу № 16-02-23/1/43 від 16.02.2023 про необхідність погашення заборгованості позичальника за кредитним договором, яка залишена відповідачем-2 без задоволення.

Відповідно до п. 1.7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» оскільки статтею 530 ЦК України не визначена форма пред`явлення вимоги кредитором, останній може здійснити своє право як шляхом надіслання платіжної вимоги-доручення, так і шляхом звернення до боржника з листом, телеграмою, надіслання йому рахунка (рахунка-фактури) тощо. При цьому якщо боржник (відповідач) заперечує одержання ним такої вимоги, кредитор (позивач) зобов`язаний подати господарському суду докази її надіслання боржникові. Останній, зі свого боку, не позбавлений права подати докази неодержання ним вимоги кредитора (наприклад, довідку підприємства зв`язку про ненадходження на адресу боржника відповідного рекомендованого поштового відправлення). Ухилення боржника від одержання на підприємстві зв`язку листа, що містив вимогу (відмова від його прийняття, нез`явлення на зазначене підприємство після одержання його повідомлення про надходження рекомендованого або цінного листа) не дає підстав вважати вимогу непред`явленою.

Днем пред`явлення вимоги кредитором слід вважати день, у який боржник одержав надіслану йому вимогу, а в разі якщо вимогу надіслано засобами поштового зв`язку і підприємством зв`язку здійснено повідомлення про неможливість вручення поштового відправлення, то днем пред`явлення вимоги є дата оформлення названим підприємством цього повідомлення.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що у відповідачів виник обов`язок виконання зобов`язання перед позивачем як солідарних боржників.

Отже, вимоги позивача про солідарне стягнення з відповідачів 6.000.000,00 грн заборгованості за кредитом та 310.776,28 грн заборгованості за відсотками обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Частинами 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачами не спростовано належними засобами доказування обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог.

Зважаючи на вищевказане, позовні вимоги Акціонерного товариства «ПроКредит Банк» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідачів порівну.

Керуючись ст. 129, ст.ст. 237, 238, 240 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Будремсервіс» (01103, м. Київ, бул. Миколи Міхновського, 28В, офіс 507; ) та ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; код РНОКПП НОМЕР_2 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Акціонерного товариства «ПроКредит Банк» (03115, м. Київ, просп. Берестейський, 107-А; ) 6.000.000 (шість мільйонів) грн 00 коп. заборгованості за кредитом, 310.776 (триста десять тисяч сімсот сімдесят шість) грн 28 коп. заборгованості за відсотками.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Будремсервіс» (01103, м. Київ, бул. Миколи Міхновського, 28В, офіс 507; ) на користь Акціонерного товариства «ПроКредит Банк» (03115, м. Київ, просп. Берестейський, 107-А; ) 37.864 (тридцять сім тисяч вісімсот шістдесят чотири) грн 66 коп. витрат по сплаті судового збору.

4. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; код РНОКПП НОМЕР_2 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Акціонерного товариства «ПроКредит Банк» (03115, м. Київ, просп. Берестейський, 107-А; ) 37.864 (тридцять сім тисяч вісімсот шістдесят чотири) грн 66 коп. витрат по сплаті судового збору.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Повне рішення складено 29.07.2024.

Суддя В.В.Сівакова