ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" липня 2024 р. Справа №909/118/24

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий суддя О.В. Зварич

судді Н.М. Кравчук

І.Ю. Панова,

секретар судового засідання Р.А. Пишна,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства "Західспецбудтранс-7" б/н від 03.06.2024 року (вх. № 01-05/1593/24 від 04.06.2024 року)

на рішення господарського суду Івано-Франківської області від 07.05.2024 року (суддя І.Є. Горпинюк)

у справі № 909/118/24

за позовом: Фізичної особи підприємця Копача Віктора Вікторовича (надалі ФОП Копач В.В.)

до відповідача: Приватного підприємства "Західспецбудтранс-7" (надалі ПП "Західспецбудтранс-7")

про стягнення 309957,30 грн.,

за участю:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

12.02.2024 року ФОП Копач В.В. звернувся до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до ПП "Західспецбудтранс-7" про стягнення 309957,30 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що на виконання умов договору позивач належним чином виконав роботи на загальну суму 462414,00 грн, проте відповідач оплатив лише частину виконаних робіт в сумі 250000,00 грн, внаслідок чого виникла заборгованість за договором № 01/10/20-1 на виконання робіт від 01 жовтня 2020 р. в сумі 212414,00 грн.

Короткий зміст оскарженого рішення суду першої інстанції

Рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 07.05.2024 року у справі №909/118/24 позов ФОП Копач В.В. частково задоволено. Стягнуто з ПП "Західспецбудтранс-7" на користь ФОП Копач В.В. 18525 грн 29 коп. трьох процентів річних, 79018 грн 01 коп. інфляційних втрат, 1463 грн 15 коп. судового збору та 10000 грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу адвоката. В частині заявлених вимог ФОП Копач В.В. до ПП "Західспецбудтранс-7" про стягнення основної заборгованості за договором № 01/10/20-1 на виконання робіт від 01 жовтня 2020 р. в сумі 212414 грн 00 коп. провадження у справі закрито.

В ході розгляду справи суд першої інстанції встановив, що відповідно до платіжної інструкції № 22 від 07 лютого 2024 р. основний борг в сумі 212414,00 грн відповідач сплатив на користь позивача в повному обсязі після звернення позивача з даним позовом до Господарського суду Івано-Франківської області. Таким чином, щодо основної заборгованості у розмірі 212414,00 грн за договором №01/10/20-1 на виконання робіт від 01 жовтня 2020 р., яка сплачена відповідачем після звернення з позовом до суду, відсутній предмет спору.

Також суд встановив, що за своєю правовою природою укладений між сторонами договір № 01/10/20-1 на виконання робіт від 01 жовтня 2020 р. є договором підряду. За наведеного, сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору - до 31.12.2020 р. Отже, виходячи з положень ч. 4 статті 879 ЦК України, враховуючи строк дії договору - до 31.12.2020, враховуючи прийняття відповідачем виконаних позивачем робіт за грудень 2020 року, суд виснував, що строк оплати виконаних позивачем робіт у відповідача настав 31.12.2020. Інфляційні втрати та три проценти річних позивач нарахував відповідачу за період з 01.02.2021 по 01.12.2023, тобто за період після виникнення обов`язку оплати. За наведеного, суд визнав обгрунтованим нарахування позивачем у цій справі трьох процентів річних та інфляційних втрат.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу з урахуванням відповіді на відзив

Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій не погоджується з рішенням суду першої інстанції. Вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. Зазначає, що кредитор вправі вимагати виконання зобов`язання у будь-який час після укладення договору, проте строк виконання починає спливати після моменту пред`явлення відповідної вимоги. Заявляє, що пред`явлення вимоги є обов`язком кредитора, адже з цього моменту починає обчислюватися строк належного виконання грошового зобов`язання. Вказує на те, що суб`єктивне цивільне право позивача буде порушене лише після прострочення виконання обов`язку відповідача. Зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги відсутність доказів щодо порушення відповідачем грошового зобов`язання. Звертає увагу на те, що в укладеному договорі не передбачено строк, протягом якого відповідач зобов`язаний здійснити оплату за виконані роботи. Просить рішення господарського суду Івано-Франківської області від 07.05.2024 року у справі №909/118/24 скасувати у частині задоволених позовних вимог, прийняти нове рішення, яким у задоволенні зазначених вимог відмовити.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу заперечує проти доводів скаржника, вважає апеляційну скаргу безпідставною, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду законним та обґрунтованим. Зокрема, зазначає, що у відповідача виник обов`язок оплати після підписання актів прийому-передачі, однак такі дії вчинено не було. Вказує на те, що судом першої інстанції надано належну оцінку договору, відповідно до якого сторони погодили, що строк виконання послуг становить 60 робочих днів від представлення замовником виконавцю фронту робіт до дати підписання замовником акту прийнятих робіт (послуг). Суд правомірно взяв до уваги положення ч.4 ст.879 ЦК України, прийняття відповідачем виконаних позивачем робіт за грудень 2020 року та строк дії договору до 31.12.2020, що в свою чергу привело до правильного висновку про наявність прострочення зобов`язання у спірних правовідносинах. Просить рішення господарського суду Івано-Франківської області від 07.05.2024 року у справі №909/118/24 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Представник відповідача не делегував свого представника в судове засідання. Про причини неявки не повідомив.

Позивач подав заяву (вх. № 01-04/4645/24 від 15.07.2024 року) про розгляд справи без його участі, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Обставини справи

Як видно з наявних у справі копій документів, 01.10.2020 року ФОП Копач В.В. (виконавець) та ПП "Західспецбудтранс-7" (замовник) уклали договір на виконання робіт №01/10/20-1 від 01.10.2020 року.

Згідно пункту 1.1. договору виконавець виконує власними силами і засобами всі передбачені замовленням роботи з благоустрою території на об`єкті замовника: "Будівництво багатоповерхових житлових будинків по вул. Собранецькій, 200 в м. Ужгороді. I - черга" і здає в обумовлені строки виконані послуги замовнику, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити на умовах і в строк, визначений цим договором.

Відповідно до пункту 2.1. договору визначена ціна вартості робіт становить 462 414,00 грн. Без ПДВ.

Пунктом 3.1 договору передбачено, що строк виконання послуг складає 60 робочих днів від представлення замовником виконавцю фронту робіт до дати підписання замовником акту прийнятих робіт (послуг).

Згідно пункту 4.1. договору замовник здійснює платежі за виконані роботи на підставі акту, підписаного уповноваженими представниками сторін.

У відповідності до пункту 4.8 цей договір набирає чинності з дня його підписання і діє до 31.12.2020 року, а в частині фінансових розрахунків - до повного їх виконання.

Як вбачається з долучених до матеріалів справи ФОП Копач В.В. виконав належним чином свої зобов`язання по договору в сумі 462414,00 грн., що підтверджується наступними доказами:

- довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2020 року (примірна форма № КБ-3);

- акт №1 (форма № КБ-2в) приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2020 року на суму 208107,00 грн;

- акт №1 (форма № КБ-2в) приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2020 року на суму 254307,00 грн.

26.11.20 року ПП "Західспецбудтранс-7" перерахувало ФОП Копачу В.В. грошові кошти в сумі 250000,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 915 від 26.11.2020 р. Призначення платежу: "Оплата згідно акту звірки від 25.11.2020 р. без ПДВ."

Як вбачається з акту звірки взаємних розрахунків між ФОП Копач В.В. та ПП "Західспецбудтранс-7", станом на 31.12.2023 року заборгованість на користь ФОП Копач В.В. складає 212414,00 грн.

Несплата відповідачем заборгованості стала підставою для звернення позивача 05.02.2024 року з даним позовом до господарського суду Івано-Франківської області.

Відповідно до платіжної інструкції № 22 від 07.02.2024 року ПП "Західспецбудтранс-7" перерахувало кошти ФОП Копачу В.В. в сумі 212414,00 грн. з призначенням платежу: «Оплата за виконані роботи згідно договору без ПДВ».

Норми права та мотиви, якими керується суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та висновки суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Судом встановлено, що 01.10.2020 року ФОП Копач В.В. та ПП "Західспецбудтранс-7" уклали договір на виконання робіт №01/10/20-1 від 01.10.2020 року.

За приписами частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно вимог частини 1 статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом статті 530 Цивільного кодексу України Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

За положеннями частини 1 статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У відповідності до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За правовою природою укладений між ФОП Копач В.В. та ПП "Західспецбудтранс-7" договір на виконання робіт №01/10/20-1 від 01.10.2020 року є договором підряду.

Згідно з частиною 1 статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

За змістом статті 839 Цивільного кодексу України підрядник зобов`язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором. Підрядник відповідає за неналежну якість наданих ним матеріалу і устаткування, а також за надання матеріалу або устаткування, обтяженого правами третіх осіб.

У відповідності до статті 843 Цивільного кодексу України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Якщо у договорі підряду не встановлено ціну роботи або способи її визначення, ціна встановлюється за рішенням суду на основі цін, що звичайно застосовуються за аналогічні роботи з урахуванням необхідних витрат, визначених сторонами. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково (частина 1 статті 854 Цивільного кодексу України).

За положеннями частини 4 статті 879 Цивільного кодексу України оплата робіт провадиться після прийняття замовником збудованого об`єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.

У розглядуваній справі судом встановлено, що ФОП Копач В.В. належним чином виконав роботи, а ПП "Західспецбудтранс-7" прийняв виконані роботи, що підтверджується довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2020 року (примірна форма № КБ-3), актом №1 (форма № КБ-2в) приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2020 року на суму 208107,00 грн, актом №1 (форма № КБ-2в) приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2020 року на суму 254307,00 грн.

Пунктом 3.1 договору передбачено, що строк виконання послуг складає 60 робочих днів від представлення замовником виконавцю фронту робіт до дати підписання замовником акту прийнятих робіт (послуг).

У відповідності до пункту 4.8 цей договір набирає чинності з дня його підписання і діє до 31.12.2020 року, а в частині фінансових розрахунків - до повного їх виконання.

За встановлених обставин цієї справи суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що строк виконання зобов`язань між сторонами за укладеним договором визначений строком дії договору - до 31.12.2020 року.

Позивач у заяві від 05.04.2024 (вх. № 3396/24 від 12.04.2024) просив суд першої інстанції закрити провадження у справі в частині стягнення суми основного боргу в розмірі 212414,00 грн у зв`язку з відсутністю в цій частині предмету спору. Решта позовних вимог підтримав та просив позов у цій частині задовольнити в повному обсязі, а також стягнути з відповідача понесені витрати.

В матеріалах справи наявна копія платіжної інструкції № 22 від 07 лютого 2024 року, згідно з якою суму боргу 212414,00 грн відповідач сплатив на користь позивача в повному обсязі - 07.02.2024, тобто після звернення позивача з даним позовом до Господарського суду Івано-Франківської області (05.02.2024).

Отже, місцевий господарський суд дійшов обгрунтованого висновку про те, що стосовно основної заборгованості у розмірі 212414,00 грн за договором № 01/10/20-1 на виконання робіт від 01 жовтня 2020 р., яка сплачена відповідачем після звернення з позовом до суду, відсутній предмет спору та вказана обставина зумовлює необхідність закриття провадження у справі у цій частині відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Суд правомірно відхилив заперечення відповідача, викладені у відзиві на позов, в частині відмови у позові щодо стягнення заборгованості в сумі 212414,00 грн, оскільки зазначена заборгованість сплачена відповідачем після звернення позивача з даним позовом до Господарського суду Івано-Франківської області.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що інфляційні втрати та три проценти річних позивач нарахував відповідачу за період з 01.02.2021 по 01.12.2023, тобто за період після виникнення обов`язку оплати за виконані роботи.

Аналізуючи вищенаведені норми права та встановлені обставини справи, апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач виконав свої зобов`язання по договору та нарахував інфляційні втрати і три проценти річних після виникнення у відповідача обов`язку оплати за виконані роботи (з 01.02.2021 по 01.12.2023 року), тому позивачем правомірно нараховано до стягнення з відповідача трьох процентів річних у розмірі 18576,04 грн. та 94493,52 грн. інфляційних витрат на суму заборгованості 212414,00 грн, яку відповідач сплатив після звернення позивача до суду з даним позовом.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу апеляційний господарський суд зазначає наступне.

Положеннями статті 59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до статті 131 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно із частинами 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до вимог частини 1, 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Судом встановлено, що на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем подано наступні докази, а саме:

- договір № 1 на надання правничої допомоги від 02.01.2024 року, укладений між адвокатом Тарчанином Романом Семеновичем та ФОП Копачем В.В.;

- акт № 1 приймання-передачі наданих послуг за договором № 1 на надання правничої допомоги від 02.01.2024 року;

- платіжна інструкція 582 від 22.01.2024 року на суму 15000,00 грн.

Згідно з актом № 1 приймання-передачі наданих послуг від 22.01.2024 за договором № на надання правничої допомоги від 02 січня 2024 р., підписаним виконавцем та замовником, і скріпленим їх печатками, виконавець - Адвокат Тарчанин Роман Семенович надав, а замовник - ФОП Копач Віктор Вікторович прийняв наступні послуги послуги за договором № 1 на надання правничої допомоги від 02 січня 2024 р.: 1. Зустріч, консультації, узгодження правової позиції щодо стягнення заборгованості з ПП "Західспецбудтранс-7" (вартість - 5000,00 грн); 2. Підготовка позовної заяви та додатків з нарахуванням 3% річних та інфляційних втрат, відправка пакету документів відповідачу (вартість - 10000,00 грн). Загальна вартість наданих замовнику послуг за договором про надання правничої допомоги № 1 від 02 січня 2024 р. складає 15000,00 грн.

Частинами 4, 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, до яких належать витрати на професійну правничу допомогу, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В силу частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

Колегія суддів зауважує, що виходячи із конкретних обставин справи, адвокат вправі самостійно визначатися зі стратегією захисту інтересів свого клієнта та алгоритмом дій задля задоволення вимог останнього та найкращого його захисту. Водночас, вважається неприпустимим штучне збільшення обсягу наданих адвокатом послуг, має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір таких витрат, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, або є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При вирішенні питання щодо правничої допомоги, наданої адвокатом позивача у цій справі, суд першої інстанції врахував пов`язаність їх з розглядом справи, обґрунтованість та розумність визначення розміру витрат на правничу допомогу у контексті обсягу наданих юридичних послуг і доцільність понесених витрат.

З огляду на вищеописані обставини та зважаючи на характер спору, складність справи, обсяг наданих адвокатом послуг, час, витрачений ним на виконання робіт, колегія суддів вважає обгрунтованим висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для часткового задоволення заяви позивача та покладення на відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн.

За наслідками апеляційного перегляду оскарженого судового рішення судова колегія констатує, що доводи апелянта не знайшли свого підтвердження в ході розгляду апеляційної скарги. Ці доводи не спростовують висновків, наведених в рішенні господарського суду Івано-Франківської області від 07.05.2024 року у справі №909/118/24.

Згідно з частинами 1, 2, 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частин 1-5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів та органів, що вирішують спори, має бути належним чином викладено підстави, на яких вони ґрунтуються. Обсяг цього обов`язку щодо обґрунтовування рішення може бути різним залежно від характеру самого рішення і має визначатись з урахуванням обставин відповідної справи. Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Підсумовуючи вищевказане, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції вірно встановив обставини, що мають значення для справи, надав належну оцінку дослідженим доказам, прийняв законне обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права, тому його необхідно залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Судові витрати

З огляду на те, що суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на скаржника відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись, ст. ст. 86, 269, 270, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Західспецбудтранс-7" б/н від 03.06.2024 року (вх. № 01-05/1593/24 від 04.06.2024 року) залишити без задоволення, рішення господарського суду Івано-Франківської області від 07.05.2024 року у справі № 909/118/24 без змін.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

Справу повернути в господарський суд Івано-Франківської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Головуючий суддя О.В. Зварич

Суддя Н.М. Кравчук

Суддя І.Ю. Панова