СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

22 липня 2024 року м. Харків Справа № 922/64/24

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Шутенко І.А., суддя Гребенюк Н.В., суддя Слободін М.М.

розглянувши в порядку спрощеного (письмового) провадження без проведення судового засідання заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Птахокомплекс «Нова» про ухвалення додаткового рішення про стягнення понесених витрат на професійну правничу допомогу

за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» (вх.№ 1206Х)

на додаткове рішення Господарського суду Харківській області від 18.04.2024, ухвалене у складі судді Трофімова І.В.

у справі № 922/64/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Птахокомплекс «Нова»,

до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз»,

про стягнення 80173,95 грн

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду Харківської області перебувала справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Птахокомплекс «Нова» до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» про стягнення (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог) грошових коштів у сумі 80173,95 грн, які були надмірно сплачені під час виконання договору розподілу природного газу №42FPKh19806-18 від 01.11.2018.

У позовній заяві Товариство з обмеженою відповідальністю «Птахокомплекс «Нова» просило суд надати позивачу можливість протягом 5 днів після ухвалення рішення суду довести розмір фактично понесених судових витрат позивачем у зв`язку з розглядом справи та залучити до матеріалів справи докази таких витрат.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 03.04.2024 у справі №922/64/24 позов задоволено. Стягнуто з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Птахокомплекс «Нова» 80173,95 грн та 3028 грн судового збору.

08.04.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю «Птахокомплекс «Нова» звернулось до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просило стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 45420 грн.

Додатковим рішенням Господарського суду Харківської області від 18.04.2024 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Птахокомплекс «Нова» про ухвалення додаткового рішення задоволено частково. Ухвалено додаткове рішення у справі № 922/64/24. Стягнуто з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Птахокомплекс «Нова» витрати на професійну правничу допомогу в сумі 13626 грн.

Не погодившись з додатковим рішенням, ухваленим судом першої інстанції, до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулось Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз», яке просить:

- прийняти апеляційну скаргу в провадження, відкрити апеляційне провадження у справі;

- задовольнити апеляційну скаргу, скасувати додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 18.04.2024 у справі 922/64/24 повністю та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Птахокомплекс «Нова» про стягнення з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» витрат на професійну правничу допомогу у справі 922/64/24 повністю.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.05.2024 у справі № 922/64/24 для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Шутенко І.А., суддя Гребенюк Н.В., суддя Слободін М.М.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 05.07.2024 апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» (вх.№ 1206Х) залишено без задоволення. Додаткове рішення Господарського суду Харківській області від 18.04.2024 у справі № 922/64/24 залишено без змін.

10.07.2024 на адресу Східного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Птахокомплекс «Нова» надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення понесених витрат на професійну правничу допомогу, в якій останній просив:

- долучити до матеріалів справи докази судових витрат, понесених позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Птахокомплекс «Нова» у зв`язку з розглядом справи № 922/64/24 в суді апеляційної інстанції;

- ухвали додаткове рішення у справі № 922/64/24, яким стягнути з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Птахокомплекс «Нова» понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 30280, 00 грн;

- розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення проводити без участі позивача та його представника.

Відповідно до витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 10.07.2024 у справі № 922/64/24 для розгляду заяви сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Шутенко І.А., суддя Гребенюк Н.В., суддя Слободін М.М.

17.07.2024 на адресу Східного апеляційного господарського суду від Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» надійшли заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення понесених витрат на професійну правничу допомогу, в яких останній просив:

- врахувати дані заперечення при розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі № 922/64/24;

- зменшити заявлений позивачем до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу до 0 (нуля) грн.

Відповідно до положень ч. 1 статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (ч. 3 статті 244 ГПК України).

Враховуючи, що розгляд апеляційної скарги Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» (вх.№ 1206Х) на додаткове рішення Господарського суду Харківській області від 18.04.2024 у справі № 922/64/24 здійснювався в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, колегія суддів дійшла висновку про розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Птахокомплекс «Нова» про ухвалення додаткового рішення про стягнення понесених витрат на професійну правничу допомогу в тому самому порядку на підставі ч. 3 статті 244 ГПК України.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Птахокомплекс «Нова» про ухвалення додаткового рішення про стягнення понесених витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до статті 16 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

У п. 12 ч. 3 статті 2 ГПК України встановлено, що однією із основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Згідно з положеннями статті 123 ГПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з п. 5 ч. 1 статті 237 ГПК України в числі питань, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду, зазначено розподіл між сторонами судових витрат.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 126 ГПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави; за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Зокрема, відповідно до положень ч. 4 статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Наведені вище норми процесуального закону визначають загальний порядок розподілу судових витрат між сторонами у справі та іншими учасниками справи, що ґрунтується на принципі обов`язковості відшкодування судових витрат особи, на користь якої ухвалено судове рішення, за рахунок іншої особи, яка в цьому спорі виступає її опонентом.

Аналіз ч. 4 статті 129 ГПК України дає підстави зробити висновок, що питання про стягнення / визначення / розподіл судових витрат є складовою судового процесу - правом сторони, на користь якої ухвалено судове рішення відшкодувати свої судові витрати.

Водночас, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у вирішенні заяви сторони. Так, у ч. 3 статті 126 та ч. 8 статті 129 ГПК України визначено особливості доказування розміру витрат на професійну правничу допомогу.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 ГПК України): подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК України).

Разом з тим, положення статей 124, 126, 129 ГПК України в сукупності з положеннями статті 221 ГПК України дають підстави дійти висновку, що у разі подання стороною таких доказів до закінчення судових дебатів у справі суд може вирішити питання розподілу судових витрат під час ухвалення судового рішення. У разі якщо сторона (з поважних причин) до закінчення судових дебатів не подала доказів, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, але зробила про це відповідну заяву, суд може вирішити питання про судові витрати шляхом ухвалення додаткового рішення.

Зокрема, п. 3 ч. 1 статті 244 ГПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Аналіз положень ч. 3-4 статті 244 ГПК України дає підстави дійти висновку, що у разі якщо при ухваленні судового рішення за результатами розгляду справи (вирішення спору по суті) не було вирішено питання про судові витрати, суд, що ухвалив рішення, може за заявою сторони в тому самому складі ухвалити додаткове судове рішення. Заява сторони про ухвалення додаткового рішення має бути розглянута протягом десяти днів із дня надходження.

У разі якщо така заява підлягає задоволенню, суд ухвалює додаткове рішення (постанову). У випадку якщо суд розглядає заяву про ухвалення додаткового рішення та вона не підлягає задоволенню, то суд постановляє ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення.

Відповідно до ч. 1 статті 232 ГПК України судовими рішеннями є ухвали, рішення, постанови, судові накази.

Процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал (ч. 2 статті 232 ГПК України).

Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку закінчується прийняттям постанови (ч. 4 статті 232 ГПК України).

У силу положень ч. 5 статті 244 ГПК України додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Право апеляційного оскарження додаткового рішення та/або ухвали про відмову в прийнятті додаткового рішення передбачено положеннями ч. 1 статті 254 та п. 19 ч. 1 статті 255 ГПК України.

Так, предметом апеляційного оскарження було додаткове рішення Господарського суду Харківській області від 18.04.2024 у справі № 922/64/24, яке залишено без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 05.07.2024.

Разом з тим, норми статті 244 ГПК України вказують на те, що додаткове судове рішення є похідним від первісного судового акта, є його невід`ємною складовою та ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Тобто є актом правосуддя, яким вирішуються окремі процесуальні питання, що не були вирішені судом під час ухвалення судового рішення за результатами вирішення спору по суті. Таке рішення не вирішує / змінює спір сторін по суті, а також не містить висновків про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, не вирішує вимог, не досліджених у судовому засіданні щодо спору по суті.

Аналогічна правова позиція зазначена у постановах Верховного Суду від 21.05.2021 у справі № 905/1623/20, від 22.10.2019 у справі №922/2665/17, від 12.01.2021 у справі № 1540/4122/18, від 17.02.2021 у справі № 522/17366/13-ц, від 25.03.2021 у справі № 640/15192/19.

Додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, яка згідно з ч. 1 статті 244 ГПК України полягає у такому: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Водночас, судові витрати - це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з розглядом справи та вирішенням по суті, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи (висновок, викладений у п. 49 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №242/4741/16-ц та у постанові Верховного Суду від 27.07.2022 у справі №907/418/21).

Як вже було зазначено вище, положення статті 129 ГПК України визначають порядок розподілу судових витрат за результатами вирішення спору.

Колегія суддів зауважує, загальні положення щодо розгляду справи по суті наведено у параграфі 1 глави 6 розділу ІІІ ГПК України. Зокрема, у статті 194 ГПК України передбачено, що завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат.

Разом з тим, положення ч. 3 статті 233 ГПК України визначають, що суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

Отже, положеннями статті 233 ГПК України обмежено можливість вирішення питання розподілу судових витрат у додатковому судовому рішенні ухваленням рішення за результатами розгляду справи по суті (подібний за змістом висновок міститься у постановах Верховного Суду від 31.10.2019 у справі №914/201/19, від 27.03.2023 у справі № 910/25118/15 та в ухвалі Верховного Суду від 22.12.2021 у справі № 903/834/20).

Крім того, зміст статей 221, 244 ГПК України також свідчить про наявність правових підстав для ухвалення додаткового рішення у справі, зокрема, про судові витрати саме після ухвалення судового рішення по суті позовних вимог (після розгляду по суті), якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати (ч. 1 статті 244 ГПК України).

Колегія суддів зазначає, що оскаржуване в апеляційному порядку додаткове рішення суду першої інстанції не є судовим рішенням, ухваленим за результатами розгляду справи по суті, оскільки не вирішує / змінює спір сторін по суті, а також не містить висновків про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, не вирішує вимог, не досліджених у судовому засіданні щодо спору по суті, що є підставою для розподілу судових витрат у справі на підставі положень статей 129 ГПК України.

Оскарження додаткового судового рішення не є окремими судовим розглядом спору по суті та прямо залежить від розгляду основної справи, а тому вирішення питання щодо стягнення судових витрат за наслідками перегляду додаткового рішення, яким вже вирішено питання розподілу судових витрат, є необґрунтованим.

Колегія суддів констатує, що оскільки у апеляційному провадженні з перегляду додаткового рішення спір по суті не вирішувався, у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для ухвалення додаткового рішення в порядку статті 244 ГПК України про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, понесених при зазначеному перегляді.

Аналогічна правова позиція щодо відсутності підстав для розподілу судових витрат, понесених стороною під час перегляду додаткових рішень, викладена, зокрема, в ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 21.02.2024 у справі № 910/9714/22, ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 03.04.2024 у справі № 905/1840/21, постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 14.03.2024 у справі № 905/1260/23, від 30.01.2024 у справі № 925/790/17.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Птахокомплекс «Нова» про ухвалення додаткового рішення про стягнення понесених витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом апеляційної скарги на додаткове рішення Господарського суду Харківській області від 18.04.2024 у справі № 922/64/24.

Керуючись статями 234, 244, 281 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Птахокомплекс «Нова» про ухвалення додаткового рішення про стягнення понесених витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання. Порядок та строки оскарження ухвали передбачені статтями 287-289 ГПК України.

Головуючий суддя І.А. Шутенко

Суддя Н.В. Гребенюк

Суддя М.М. Слободін