ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.07.2024м. ХарківСправа № 922/1506/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жельне С.Ч.

при секретарі судового засідання Федоровій Т.О.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м.Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Південбудсервіс-18", м.Харків
про стягнення коштів 136 000,00 грн.
за участю представників:

позивача: не з`явився;

відповідача: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Східне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України звернулось до Господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Південбудсервіс-18" про стягнення штрафу у розмірі 68 000,00 грн, який накладений на відповідача рішенням Адміністративної колегії Східного міжобласного територіального відділення від 02.09.2021 № 70/91-р/к та пені у розмірі 68 000,00 грн, нараховану позивачем, у зв`язку із несплатою зазначеного штрафу.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 02.05.2024 відкрито провадження у справі № 922/1506/24; справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 05.06.2024 о 12:00.

Протокольною ухвалою від 05.06.2024 відкладено підготовче засідання на 26.06.2024 о 13:45.

Протокольною ухвалою від 26.06.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 10.07.2024 о 14:00.

10.07.2024 у судовому засіданні оголошено технічну перерву до 12.07.24 о 10 год. 00 хв.

Після перерви у судове засідання 12.07.2024 представник позивача не з`явився.

Відповідач правом на участь в судовому засіданні не скористався, відзиву на позов не надав. про дату, час і місце судового засідання повідомлявся відповідно до положень ГПК України. Втім, ухвали суду повернулися від відповідача на адресу господарського суду з відміткою відділення поштового зв`язку "адресат відсутній за вказаною адресою".

Суд звертає увагу на те, що направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним. При цьому отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (див. висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 25.04.2018 у справі №800/547/17).

При цьому, виходячи зі змісту статей 120, 242 ГПК, пунктів 11, 17, 99, 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною (наявність такої адреси в ЄДР прирівнюється до повідомлення такої адреси стороною), і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі (аналогічний висновок наведений у постанові Верховного Суду від 30.03.2023 у справі №910/2654/22).

Враховуючи факт направлення судом ухвал по справі на дійсну адресу відповідача та повернення їх з відміткою поштового відділення "адресат відсутній за вказаною адресою", суд дійшов висновку про належне повідомлення відповідача у даній справі.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

За висновками суду, в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розгляну за наявними матеріалами справи.

Перевіривши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані докази, суд встановив наступне.

Адміністративною колегією східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (далі - Відділення, Позивач) за результатом розгляду матеріалів справи № 4/12-203-2 було прийнято рішення від 02.09.2021 №70/91-р/к (далі - Рішення), яким визнано, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ПІВДЕНБУДСЕРВІС-18» вчинило порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене пунктом 13 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» (неподання інформації територіальному відділенню Антимонопольного комітету України у встановлені головою територіального відділення строки).

За зазначене порушення, на Товариство накладено штраф у загальному розмірі 68 000,00 грн.

Вказаний штраф Відповідач мав сплатити у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу (частина 3 статті 56 Закону).

Рішення було направлено на юридичну адресу ТОВ «ПІВДЕНБУДСЕРВІС-18» супровідним листом від 06.09.2021 № 70-02/4-7451. Рішення отримано останнім 15.09.2021, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 61 2.

Відповідно до частини другої статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» рішення органів Антимонопольного комітету України є обов`язковими до виконання. Відповідно до частини першої статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» рішення органів Антимонопольного комітету України надається для його виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб.

Відповідно до частини першої статті 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» (в редакції, чинній до 01.01.2024) заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.

Отже, строк сплати штрафу, накладеного Рішенням, підлягав до 15.11.2021 (включно).

Відповідно до частини першої статті 60 Закону заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.

Суд установив, що Товариство не оскаржувало Рішення до Господарського суду.

Отже, Рішення є законним та відповідно до частини другої статті 56 Закону та статті 22 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", є обов`язковим до виконання.

Станом на день подання позовної заяви Позивач не отримував від Відповідача документів, що підтверджують сплату штрафу, накладеного Рішенням.

Відповідно до ч. 5 ст. 56 Закону за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу.

Суд зауважує, що нарахування та стягнення пені, передбаченої ч. 5 ст. 56 Закону, має обов`язковий характер, не потребує прийняття будь-якого рішення органу державної влади про її застосування.

Позивачем за період з 16.11.2021 до 08.04.2024 нараховано пеню в сумі 892 500,00 грн за 875 днів прострочення сплати штрафу.

Відповідно до ч. 5 ст. 56 Закону розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням Комітету.

Отже, розмір пені становить 68 000,00 грн.

За розрахунком Позивача, загальна сума заборгованості становить 136 000,00 грн, в тому числі штраф у розмірі 68 000,00 грн та пеня в розмірі 68 000,00 грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Згідно зі ст. 1 Закону України Про Антимонопольний комітет України Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері публічних закупівель.

За змістом статті 6 Закону України Про Антимонопольний комітет Антимонопольний комітет України, адміністративні колегії Антимонопольного комітету України, державні уповноважені Антимонопольного комітету України, адміністративні колегії територіальних відділень Антимонопольного комітету України є органами Антимонопольного комітету України.

Відповідно до ст. 22 Закону України Про Антимонопольний комітет України розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов`язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом. Невиконання розпоряджень, рішень та вимог органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимог уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення тягне за собою передбачену законом відповідальність.

Згідно з ч.1 ст. 48 Закону за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; накладення штрафу.

Статтею 51 Закону визначено, що порушення законодавства про захист економічної конкуренції тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

У відповідності до ч. ч. 2-3 ст. 56 Закону рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов`язковими до виконання. Особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Згідно з ч. 5 ст. 56 Закону за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України. Нарахування пені припиняється з дня прийняття господарським судом рішення про стягнення відповідного штрафу. Нарахування пені зупиняється на час розгляду чи перегляду господарським судом: справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу; відповідного рішення (постанови) господарського суду. Нарахування пені зупиняється на час розгляду органом Антимонопольного комітету України заяви особи, на яку накладено штраф, про перевірку чи перегляд рішення у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Частиною 7 статті 56 Закону передбачено, що у разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку.

Згідно з ч. ч. 8-9 ст. 56 Закону протягом п`яти днів з дня сплати штрафу суб`єкт господарювання зобов`язаний надіслати відповідно до Антимонопольного комітету України або його територіального відділення документи, що підтверджують сплату штрафу. Суми стягнутих штрафів та пені зараховуються до державного бюджету.

Суд установив, що Відповідач станом на час розгляду справи штраф, накладений Рішенням, не сплатив.

Статтею 13 ГПК України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, зокрема, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За змістом ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України). Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Підсумовуючи викладене, враховуючи фактичні обставини справи та наведені норми законодавства, перевіривши розрахунок Позивача, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі, як обґрунтованого, не спростованого Відповідачем та підтвердженого доданими до матерів справи доказами.

Відповідно до положень ст. 129 ГПК України судовий збір покладається на Відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. 12, 13, 73, 74, 76-79, 91, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ПІВДЕНБУДСЕРВІС-18» (61110, Харківська обл., м. Харків, вулиця Основ`янська, буд. 6,ідентифікаційний код юридичної особи 41469473) штраф у розмірі 68 000 грн. 00 коп. та пеню у розмірі 68 000 грн. 00 коп. на загальну суму 136 000 грн. 00 коп. із зарахуванням зазначеної суми до Державного бюджету України на рахунок відповідного управління Державної казначейської служби України.

Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ПІВДЕНБУДСЕРВІС-18» (61110, Харківська обл., м. Харків, вулиця Основ`янська, буд. 6,ідентифікаційний код юридичної особи 41469473) на користь СХІДНОГО МІЖОБЛАСНОГО ТЕРИТОРІАЛЬНОГО ВІДДІЛЕННЯ АНТИМОНОПОЛЬНОГО КОМІТЕТУ УКРАЇНИ (61022, м. Харків, майдан Свободи, 5, Держпром, 6 під`їзд, 1 поверх; ; р/р НОМЕР_1 , банк одержувача Державна казначейська служба України, м. Київ) витрати по сплаті судового збору 2 422 грн. 40 коп.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено у порядку і строки, встановлені ст. 254, 256, 257 ГПК України до Східного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено "18" липня 2024 р.

Суддя С.Ч. Жельне