ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" червня 2024 р. м. Київ Справа № 911/370/24

Господарський суд Київської області у складі судді Рябцевої О.О., розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Маядо», Київська обл., Броварський р-н, смт Велика Димерка

до Російської Федерації в особі Міністерства юстиції Російської Федерації, м. Москва

про відшкодування 23896657,00 дол. США, що еквівалентно 897814131,15 грн

секретар судового засідання: Самусь В.С.

За участю представників:

від позивача: Єшілюрт Алпаслан (керівник), Глоба М.М. (самопредставництво);

від відповідача: не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Маядо» звернулось до господарського суду Київської області з позовом до держави Російська Федерація в особі Міністерства юстиції Російської Федерації, в якому позивач (з урахуванням заяви про усунення недоліків) просить стягнути 23896657,00 дол. США, що еквівалентно 897814131,15 грн, збитків, з яких 18471347,00 дол. США, що еквівалентно 693981436,73 грн, реальних збитків та 5425310,00 доларів США, що еквівалентно 203832694,42 грн, збитків у вигляді упущеної вигоди.

Обґрунтовуючи позовні вимоги (з урахуванням заяви про усунення недоліків), позивач вказує, що 14.03.2022 р. внаслідок військової агресії Російської Федерації проти України та, зокрема прямого влучання снаряду по заводу, який розташований за адресою: Київська обл., Броварський р-н, смт Велика Димерка, що належать на праві власності позивачу, було знищено всю будівлю заводу, офісу, майна та документів, що там знаходились. Позивач зазначає, що в результаті вказаних дій відповідача у позивача виникли реальні збитки у розмірі 18471347,00 доларів США, а також збитки у вигляді упущеної вигоди у розмірі 5425310,00 доларів США, які підтверджуються Звітом з визначення розміру реальних збитків від знищення та пошкодження майна, що належить ТОВ «Маядо», в кількості 1839 найменувань, що знаходиться за адресою: Київська обл., Броварський р-н, смт Велика Димерка, вул. Промислова, б. 38, а також упущеної вигоди у вигляді неотриманого прибутку ТОВ «Маядо», завданих збройною агресією Російської Федерації, станом на 14.03.2022 р.

Ухвалою господарського суду Київської області від 04.03.2024 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі; розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 26.03.2024 р.

04.04.2024 р. до господарського суду Київської області через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшло клопотання про долучення доказів, в якому він просить залучити до матеріалів справи звіт про проведення обстеження та оцінки технічного стану основних будівельних конструкцій, внутрішніх приміщень та інженерних мереж та акт, складений органом місцевого самоврядування, як докази знищення будівлі виробничого корпусу з офісними приміщеннями. Також представник просить залучити до матеріалів справи протокол, складений за результатами огляду місця події в рамках порушеної кримінальної справи № 0000507 від 10.03.2022 р. як доказ пошкодження майна ТОВ «Маядо». Вказане клопотання судом задоволено.

Ухвалами господарського суду Київської області від 26.03.2024 р. та 16.04.2024 р. відкладались підготовчі засідання на 16.04.2024 р. та 02.05.2024 р. відповідно.

Ухвалою господарського суду Київської області від 02.05.2024 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 16.05.2024 р.

Ухвалами господарського суду Київської області від 16.05.2024 р. та 04.06.2024 р. відкладались судові засідання на 04.06.2024 р. та 18.06.2024 р. відповідно.

Представники позивача у підготовчих та судових засіданнях позовні вимоги підтримали у повному обсязі.

Представник відповідача у жодне підготовче та судове засідання не з`явився.

Відповідачем у даній справі є держава Російська Федерація в особі Міністерства юстиції Російської Федерації.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», Кодексу України з процедур банкрутства, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 1 ст. 365 Господарського процесуального кодексу України іноземні особи мають такі самі процесуальні права та обов`язки, що і громадяни України та юридичні особи, створені за законодавством України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

У разі якщо в процесі розгляду справи господарському суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, господарський суд може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України (ч. 1 ст. 367 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 79 Закону України «Про міжнародне приватне право» пред`явлення позову до іноземної держави залучення іноземної держави до участі у справі як відповідача або третьої особи, накладення арешту на майно, яке належить іноземній державі та знаходиться на території України, застосування щодо такого майна інших засобів забезпечення позову і звернення стягнення на таке майно можуть бути допущені лише за згодою компетентних органів відповідної держави, якщо інше не передбачено міжнародним договором України або законом України.

Закон України «Про міжнародне приватне право» встановлює судовий імунітет щодо іноземної держави за відсутності згоди компетентних органів цієї держави на залучення її до участі у справі у національному суді іншої держави, зокрема, в якості відповідача.

У даній справі позивач звернувся до суду з позовом до РФ про відшкодування шкоди, завданої йому внаслідок широкомасштабної агресії зі сторони РФ на території України та обстрілу території України, під час якого зруйновано завод, який розташований за адресою: Київська обл., Броварський р-н, смт Велика Димерка, що належить на праві власності позивачу.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 14.04.2022 р. у справі № 308/9708/19 щодо судового імунітету Російської Федерації у справах про відшкодування шкоди, завданої державою-агресором, Верховний Суд дійшов висновку, що Російська Федерація, вчинивши неспровокований та повномасштабний акт збройної агресії проти Української держави, численні акти геноциду Українського народу, не вправі надалі посилатися на свій судовий імунітет, заперечуючи тим самим юрисдикцію судів України на розгляд та вирішення справ про відшкодування шкоди, завданої такими актами агресії.

Отже після початку війни в Україні з 2014 року суд України, розглядаючи справу, де відповідачем визначено Російську Федерацію, має право ігнорувати імунітет цієї країни та розглядати справи про відшкодування шкоди, завданої в результаті збройної агресії Російської Федерації.

Крім того в постановах від 18.05.2022 р. у справах № 428/11673/19 та № 760/17232/20-ц Верховний Суд виклав правові висновки, згідно з якими підтримання юрисдикційного імунітету Російської Федерації позбавить позивача ефективного доступу до суду для захисту своїх прав, що є несумісним з положеннями пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Окрім того, у зв`язку з повномасштабним вторгненням Російської Федерації на територію України 24 лютого 2022 року Україна розірвала дипломатичні відносини з Російською Федерацією, що унеможливлює із цієї дати направлення різних запитів і листів до посольства Російської Федерації в Україні з огляду на припинення його роботи на території України.

Також, у зв`язку з військовою агресією з боку Російської Федерації Акціонерне товариство «Укрпошта» припинило обмін міжнародними поштовими відправленнями та поштовими переказами з Російською Федерацією.

Частиною 4 ст. 122 Господарського процесуального кодексу України визначено, що відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

Враховуючи розірвання дипломатичних відносин України з Російською Федерацією, що унеможливлює надсилання процесуальних документів у даній справі на адресу відповідача, повідомлення відповідача про дату, час та місце проведення судових засідань у даній справі здійснювалось шляхом розміщення на офіційному веб-порталі судової влади України (https://ko.arbitr.gov.ua/sud5012/pres-centr/agressor/).

Також, постановлені у цій справі ухвали офіційно оприлюднені у Єдиному державному реєстрі судових рішень в мережі Інтернет (https://reyestr.court.gov.ua/), як наслідок відповідні рішення суду знаходиться у вільному доступі, оскільки за змістом статей 2, 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим законом, а всі судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідачу надано право бути обізнаними із відповідним судовим провадженням та реалізувати право на участь у судовому процесі у передбаченому процесуальним законом порядку, шляхом подання відзиву на позовну заяву та інших заяв та/або клопотань з дотриманням строків та порядку їх подання.

Проте, відповідач не скористався правом, наданим статтею 165 ГПК України, та відзив до суду не надіслав.

Відповідно до частини 2 статті 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, заслухавши пояснення представників позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Маядо» є юридичною особою за законодавством України, код якої в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 35843786.

Основним видом діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «Маядо» за КВЕД є: виробництво плит, листів, труб і профілів із пластмас.

19.06.2015 р. державним реєстратором Реєстраційної служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області Куликом В.О. зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальністю «Маядо» право власності на нежитлові будівлі, І черга будівництва заводу з виробництва профілю з ПВХ (пускового комплексу 16 т/добу), що розташовані за адресою: Київська обл., Броварський р-н, смт Велика Димерка, вул. Радгоспна, 38, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно (номер інформаційної довідки: 365296860 від 09.02.2024 р.).

Право власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Маядо» на вказане нерухоме майно також підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно з індексним номером 39660117 від 25.06.2015 р. та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 39661418 від 25.06.2015 р.

Розпорядженням Київської обласної державної адміністрації від 20.05.2016 р. № 196 «Про перейменування об`єктів топоніміки у населених пунктах Київської області» здійснено перейменування об`єктів топоніміки у населених пунктах Київської області, зокрема у населеному пункті смт Велика Димерка вулицю Радгоспну перейменовано на вулицю Промислову.

Відповідно до Закону України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» затверджено відповідний Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, яким у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. У подальшому законами України строк дії воєнного стану в Україні продовжувався і триває по теперішній час.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що внаслідок військової агресії Російської Федерації проти України та, зокрема прямого влучання снаряду по заводу (14.03.2022 р.), який розташований за адресою: Київська обл., Броварський р-н, смт Велика Димерка, що належать на праві власності позивачу, було знищено всю будівлю заводу, офісу, майна та документів, що там знаходились.

09.05.2022 р. комісією Виконавчого комітету Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області складений акт обстеження технічного стану об`єктів заводу ТОВ «Маядо». За результатом візуального обстеження комісія встановила, що будівля виробничого корпусу з побутовими приміщеннями заводу ТОВ «Маядо» зруйнована, згоріла, не придатна для експлуатації, відновленню не підлягає. Будівля насосної станції оборотного водозабезпечення, будівля СТО, будівля дробільного цеху, тротуарне та дорожнє покриття і огорожа заводу ТОВ «Маядо» пошкоджені, підлягають відновленню. Інші будівлі заводу ТОВ «Маядо» цілі і придатні для подальшої експлуатації.

Наказом Генерального директора ТОВ «Маядо» від 13.05.2022 р. № 09-ОД «Про створення інвентаризаційної комісії» створено інвентаризаційну комісію ТОВ «Маядо» у складі: голова комісії генеральний директор Єшілюрт Алпаслан; члени комісії: Альди О.О. (фінансовий директор), Гречуха О.В. (начальник відділу продажу декоративних матеріалів), Дуженко В.М. (начальник відділу кадрів) та Романенко Г.С. (менеджер з продажу).

Наказом Генерального директора ТОВ «Маядо» від 13.05.2022 р. № 10-ОД «Про проведення інвентаризації активів підприємства» у зв`язку з не підконтрольністю підприємства під час окупації російськими військами смт Великої Димерки протягом періоду з 08.03.2022 р. по 01.04.2022 р. та виникненні пожежі в цей період (14.03.2022 р.) доручено провести інвентаризацію активів підприємства за адресою Броварський р-н, смт Велика Димерка, вул. Промислова, 38 та такими групами об`єктів: основні засоби та нематеріальні активи, незавершені капітальні інвестиції; запаси; грошові кошти в касі, а також провести оцінку пошкоджених внаслідок пожежі та вибухів товарно-матеріальних цінностей для проведення їх уцінки у зв`язку із зменшенням майбутньої економічної вигоди. Проведення інвентаризації доручено інвентаризаційній комісії, створеній наказом підприємства № 09-од від 13.05.2022 р.

18.05.2022 р. проведено суцільну інвентаризацію активів згідно з наказом Генерального директора № 10-ОД від 13.05.2022 р., що підтверджується протоколом засідання інвентаризаційної комісії ТОВ «Маядо» від 18.05.2022 р. При інвентаризації виявлені: надлишки готової продукції у сумі 11784,57 грн; нестачу товарно-матеріальних цінностей внаслідок пожежі у розмірі 322810368,20 грн; знищені та пошкоджені основні засоби та МНМА; товари та готову продукцію, що підлягає уцінці внаслідок пошкодження в результаті пожежі на суму 2739452,15 грн.

Актом про пожежу від 02.06.2022 р., який складений комісією у складі головного інспектора відділу ОПР Броварського РУ ГУ ДСНС України у Київській області Дяченка С.М., провідного фахівця відділу ОЗЦЗ Броварського Ру ГУ ДСНС України у Київській області Коробейником І.І., в присутності директора юридичного департаменту ТОВ «Маядо» Глоби М., зафіксовано, що пожежею, яка виникла 14.03.2022 р. ймовірно через попадання бойового снаряду під час обстрілу при проведенні бойових дій знищено, зокрема будівлю виробничого корпусу з побутовими (офісними) приміщеннями, виробничі лінії профілю ПВХ (ущільнювачів ламінування), готову продукцію, товари, сировину, обладнання та матеріальні цінності підприємства, що знаходились за адресою: смт Велика Димерка, вул. Промислова, 38.

Вказаний акт складений не в день виникнення пожежі, оскільки у зв`язку із проведенням бойових дій на території Броварського району підрозділи ДСНС не виїзжали на гасіння пожежі.

Наказом № 309 від 22.12.2022 р. Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України (із змінами), зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23.12.2022 р. за № 1668/39004, затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією.

Як вже зазначалось, нежитлові будівлі, І черга будівництва заводу з виробництва профілю з ПВХ (пускового комплексу 16 т/добу), які належать позивачу на праві власності, розташовані за адресою: Київська обл., Броварський р-н, смт Велика Димерка.

Вищезазначена територія з 08.03.2022 р. по 30.03.2022 р. включена до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією.

07.06.2022 р. Київською торгово-промисловою палатою (експертом Мілаковим В.О.) на замовлення ТОВ «Маядо» складений експертний висновок № І-271 за результатами проведення первинного фіксування зовнішнім оглядом стану майна ТОВ «Маядо», зруйнованого внаслідок бойових дій з фотофіксацією, що знаходиться за адресою: Київська обл., Броварський р-н, смт Велика Димерка, вул. Промислова, 38. У висновку вказано, що за результатами обстеження зовнішнього вигляду попередньо зафіксовано факт руйнування стану майна ТОВ «Маядо», яке знаходиться за адресою Київська обл., Броварський р-н, смт Велика Димерка, вул. Промислова, 38, внаслідок попадання бойового снаряду під час обстрілу при проведенні бойових дій, що підтверджено актом про пожежу Броварського РУ ГУ ДСНС України у Київській області від 02.06.2022 р. та фотознімками.

Також, у 2022 р. Проектним інститутом СБ України складений звіт про проведення обстеження та оцінки технічного стану основних будівельних конструкцій, внутрішніх приміщень та інженерних мереж виробничого корпусу з побутовими приміщеннями за адресою: Київська обл., Броварський р-н, смт Велика Димерка, вул. Промислова, 38.

За результатами проведення технічного обстеження та розрахунку металевого каркасу виробничого корпусу з побутовими приміщеннями за адресою: Київська обл., Броварський р-н, смт Велика Димерка, вул. Промислова, 38 встановлено наступне: «Стан конструкції ІV-аварійний. Конструкції мають дефекти та пошкодження від пожежі, які свідчать про зниження її несучої здатності. Але на основі перевірочних розрахунків та аналізу дефектів і пошкоджень конструкцій неможливо гарантувати ціліність конструкцій цієї будівлі на період підсилення, особливо якщо можливий «крихкий» характер руйнування. Необхідно виконати негайне розвантаження та виконати демонтаж існуючого металевого каркасу. Для будівництва нової будівлі на існуючих фундаментах необхідно виконати геологічні вишукування та шурфування фундаментів.».

Старшим слідчим Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області 14.03.2022 р. внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України, номер кримінального провадження: 0000507, внаслідок того, що 14.03.2022 р. приблизно о 12:52 год. представники підрозділів збройних сил та інших силових відомств Російської федерації, із застосуванням військової техніки та зброї, здійснили збройний напад на цивільних громадян, що перебували у селищі Велика Димерка Броварського району Київської області, допустили порушення законів та звичаїв війни. Зокрема, останні відкрили вогонь в напрямку будівель, розташованих в селищі Велика Димерка Броварського району Київської області. В результаті вказаних злочинних дій артилерійські снаряди потрапили на території адміністративних будівель та споруд, які належать ТОВ «Маядо», розташованого за адресою: Київська обл., Броварський р-н, селище Велика Димерка, вул. Промислова, буд. 38. За результатами потрапляння снарядів частина споруд була знищена, жодна особа не постраждала.

Постановою старшого слідчого слідчого відділу Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області від 03.07.2023 р. визнано потерпілим юридичну особу ТОВ «Маядо» (код 35843786) у кримінальному провадженні № 0000507, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.03.2022 р.

06.07.2023 р. старшим слідчим слідчого відділу Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області капітаном поліції Труновим Ю.А., на підставі заяви (повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення) проведено огляд майна ТОВ «Маядо» (код 35843786) у кримінальному провадженні № 0000507 від 10.03.2022 р. у відповідності до ст.ст. 104, 105, 106, 234, 237, 223 КПК України, в присутності понятих Гречухи О.В, Альди О.О. та за участю представника потерпілого Глоби М.М. за результатами якого, складений протокол огляду місця події, в якому зафіксовані обставини, встановлені при огляді.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач також посилається на те, що внаслідок військової агресії Російської Федерації проти України та, зокрема прямого влучання снаряду по заводу, який належить на праві власності ТОВ «Маядо», у позивача виникли реальні збитки у сумі 18471347,00 доларів США, а також збитки у вигляді упущеної вигоди у сумі 5425310,00 доларів США.

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Маядо» звернулось до Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалтингова компанія «Острів» для визначення розміру реальних збитків та упущеної вигоди у вигляді неотриманого прибутку від знищення та пошкодження майна, що належить ТОВ «Маядо», що знаходиться за адресою: Київська обл., Броварський р-н, селище Велика Димерка, вул. Промислова, буд. 38.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Консалтингова компанія «Острів» на підставі договору № 13/23 від 24.03.2023 р. про проведення незалежної оцінки, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Маядо» (замовник) та ТОВ «КК «Острів», проведено незалежну оцінку з визначення розміру реальних збитків від знищення та пошкодження майна, що належить ТОВ «Маядо», в кількості 1839 найменувань, що знаходиться за адресою: Київська обл., Броварський р-н, селище Велика Димерка, вул. Промислова, буд. 38, а також упущеної вигоди у вигляді неотриманого прибутку ТОВ «Маядо» від виробництва та реалізації продукції ПВХ, завданих збройною агресією Російської Федерації через повномасштабне вторгнення на територію України.

За результатами проведення оцінки Товариством з обмеженою відповідальністю «Консалтингова компанія «Острів», що діє на підставі Сертифікату суб`єкта оціночної діяльності № 548/21 від 20.07.2021 р., складений звіт з визначення розміру реальних збитків від знищення та пошкодження майна, що належить ТОВ «Маядо», в кількості 1839 найменувань, що знаходиться за адресою: Київська обл., Броварський р-н, селище Велика Димерка, вул. Промислова, буд. 38, а також упущеної вигоди у вигляді неотриманого прибутку ТОВ «Маядо», завданих збройною агресією Російської Федерації, станом на 14.03.2022 р., яким встановлено, що розмір реальних збитків ТОВ «Маядо» внаслідок знищення та пошкодження майна становить 540377412,00 грн без ПДВ, що еквівалентно за курсом НБУ (на дату оцінки збитків 1 дол. США = 29,2549 грн) 18471347,00 доларів США, а розмір упущеної вигоди у вигляді неотриманого прибутку ТОВ «Маядо» через припинення виробництва та реалізації продукції з ПВХ становить 158716902,00 грн, що за курсом НБУ (на дату оцінки збитків 1 дол. США = 29,2549 грн) еквівалентно 5425310,00 доларів США.

Спір у даній справі виник між юридичною особою приватного права Товариством з обмеженою відповідальністю «Маядо» (позивач) та іноземною державою Російською Федерацією в особі Міністерства юстиції Російської Федерації (відповідач) як особливим суб`єктом цивільного права.

Згідно з ч. 8 ст. 29 Господарського процесуального кодексу України позови про відшкодування шкоди, заподіяної майну, можуть пред`являтися також за місцем заподіяння шкоди.

Майно, яке належить позивачу на праві приватної власності та якому заподіяна шкода в результаті збройної агресії Російської Федерації, знаходиться за адресою: Київська обл., Броварський р-н, селище Велика Димерка, вул. Промислова, буд. 38, отже дана справа підсудна господарському суду Київської області.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 Закону України «Про міжнародне приватне право» права та обов`язки за зобов`язаннями, що виникають внаслідок завдання шкоди, визначаються правом держави, у якій мала місце дія або інша обставина, що стала підставою для вимоги про відшкодування шкоди.

Таким чином, оскільки подія, яка стала підставою для вимог про відшкодування шкоди мала місце на території України, то спір вирішується за законодавством України.

Частиною 1 статті 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

За визначенням частини 2 статті 22 ЦК України збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі (частина 3 статті 22 ЦК України).

Враховуючи те, що сторони у цій справі не перебувають між собою в договірних відносинах, а позовні вимоги стосуються стягнення позадоговірної шкоди, до спірних правовідносин застосовуються положення статті 1166 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (ч. 2 ст. 1166 Цивільного кодексу України).

Зважаючи на зазначені норми, для застосування такого заходу відповідальності як стягнення збитків необхідна наявність усіх елементів складу господарського правопорушення: 1) протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи; 2) шкідливого результату такої поведінки збитків; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; 4) вини особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності хоча б одного із цих елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не настає.

Доведення факту наявності таких збитків та їх розміру, а також причинно-наслідкового зв`язку між правопорушенням і збитками покладено на позивача.

Причинний зв`язок як обов`язковий елемент відповідальності за заподіяні збитки полягає в тому, що шкода повинна бути об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди, отже, доведенню підлягає факт того, що протиправні дії заподіювача є причиною, а збитки є наслідком такої протиправної поведінки.

Натомість вина боржника у порушенні зобов`язання презюмується та не підлягає доведенню позивачем, тобто саме відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків.

Отже збитки це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ кредитора, яке пов`язане з утиском його інтересів, як учасника певних суспільних відносин і яке виражається у зроблених ним витратах, у втраті або пошкодженні його майна, у втраті доходів, які він повинен був отримати.

Відповідно до Резолюції Генеральної Асамблеї ООН ES-11/1 від 02.03.2022 військова агресія Російської Федерації була засуджена як така, що порушує статтю 2 (4) Статуту ООН, а також суверенітет, незалежність та територіальну цілісність України. Крім того, Російську Федерацію було зобов`язано припинити застосування сили проти України та вивести свої збройні сили за межі міжнародно визнаних кордонів України.

Аналогічних висновків дійшов і Міжнародний суд ООН, який у своєму наказі про забезпечувальні заходи від 16.03.2022 у справі щодо звинувачень в геноциді за конвенцією про попередження та покарання злочину геноциду (Україна проти Російської Федерації) зобов`язав Російську Федерацію припинити військову агресію проти України.

Також Генеральна Асамблея ООН прийняла Резолюцію ES-12/1 від 24.03.2022, якою додатково засуджує військову агресію Росії проти України, вимагає від Російської Федерації припинення військових дій, в тому числі атак проти цивільних осіб та цивільних об`єктів, а також засуджує всі порушення міжнародного гуманітарного права та порушення прав людини та вимагає безумовного дотримання міжнародного гуманітарного права, включно із Женевськими Конвенціями 1949 року та Додатковим протоколом 1977 року до них.

Відповідно до Постанови Верховної Ради України від 14.04.2022 «Про заяву Верховної Ради України «Про вчинення Російською Федерацією геноциду в Україні» визнано геноцидом Українського народу дії Збройних сил, політичного і військового керівництва Росії під час збройної агресії проти України, яка розпочалася 24 лютого 2022 року, а також доручено Голові Верховної Ради України спрямувати цю заяву до Організації Об`єднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, Парламентської Асамблеї НАТО, урядів та парламентів іноземних держав. Голові Верховної Ради України надано повноваження звернутися до Генеральної прокуратури, Міністерства закордонних справ України та Міністерства юстиції України щодо невідкладного вжиття заходів для належного документування фактів вчинення Збройними силами Російської Федерації та її політичним і військовим керівництвом геноциду Українського народу, злочинів проти людяності, воєнних злочинів, інших тяжких злочинів на території України та ініціювання притягнення до відповідальності всіх винних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Таким чином, протиправність діяння відповідача, як складового елементу факту збройної агресії Російської Федерації проти України в розумінні ч. 3 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України є загальновідомим фактом, який закріплено державою на законодавчому рівні, а також визнано на найвищому міжнародному рівні.

Матеріалами справи, зокрема актом обстеження технічного стану об`єктів заводу ТОВ «Маядо» від 09.05.2022 р., протоколом засідання інвентаризаційної комісії ТОВ «Маядо» від 18.05.2022 р., актом про пожежу від 02.06.2022 р., експертним висновком № І-271 від 07.06.2022 р. Київської торгово-промислової палати, звітом Проектного інституту СБ України, Постановою старшого слідчого Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області від 03.07.2023 р. у кримінальному провадженні № 0000507, звітом Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалтингова компанія «Острів» підтверджено, що внаслідок військової агресії Російської Федерації проти України та, зокрема прямого влучання снаряду відбулось знищення та пошкодження належного Товариству з обмеженою відповідальністю «Маядо» на праві приватної власності майна, що було прямим наслідком протиправної збройної агресії Російської Федерації на території України.

Щодо вини, як складового елемента цивільного правопорушення, законодавством України не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача у заподіянні шкоди; діє презумпція вини, тобто відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди.

Якщо під час розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. В контексті зазначеного, саме відповідач повинен доводити відсутність своєї вини у спірних правовідносинах.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21.04.2021 р. у справі № 648/2035/17.

Згідно зі ст. 1 Гаазької Конвенції про закони і звичаї війни на суходолі 1907 року договірні держави видають своїм сухопутним військам накази, які відповідають Положенню про закони і звичаї війни на суходолі, що додається до цієї Конвенції.

Воююча сторона, яка порушує норми зазначеного Положення, підлягає відповідальності у формі відшкодування збитків, якщо для цього є підстави. Вона є відповідальною за всі дії, вчинені особами, які входять до складу її збройних сил (ст. 3 Гаазької Конвенції).

Відповідно до ст. 25 Положення про закони і звичаї війни на суходолі, яке є додатком до Конвенції, забороняється будь-яким способом атакувати чи бомбардувати незахищені міста, селища, житлові будинки чи споруди.

Матеріали справи не містять будь-яких доказів використання знищеного та пошкодженого майна позивача у воєнних цілях, відтак, дії відповідача, внаслідок яких знищено та пошкоджено майно позивача, були вчинені всупереч законам і звичаям війни, суд дійшов висновку про наявність причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою відповідача та завданими позивачу збитками.

Таким чином, відповідно до положень Цивільного кодексу України та наведеної Конвенції за шкоду, спричинену порушенням законів і звичаїв війни, відповідальність несе воююча держава в цілому, незважаючи на те, який конкретно підрозділ її збройних сил заподіяв шкоду.

Тому стягнення відповідної шкоди також має здійснюватись із держави в цілому, за рахунок усіх наявних у неї активів, зокрема і майна підрозділів специфічного апарату держави, який реалізує її функції, в тому числі як державних органів, так і інших підприємств, організацій, установ, які реалізовують відповідні державні функції.

У спорах про відшкодування шкоди, завданої державою/іноземною державою (органом державної влади, їх посадовою особою або службовою особою/органом державної влади, їх посадовою особою або службовою особою іноземної держави); відповідачем є відповідна держава як учасник цивільних правовідносин, як правило, в особі органу, якого позивач зазначає порушником своїх прав. Держава Україна, як і іноземна держава бере участь у справі у спорах про відшкодування шкоди, завданої державою (іноземною державою) як відповідач через відповідні органи державної влади, зазвичай, орган, діями якого завдано шкоду.

А тому у спорах про відшкодування шкоди, завданої державою (іноземною державою) на позивача, відповідно до вимог пунктів 2, 4 частини третьої статті 162 ГПК України, покладено обов`язок зазначити, окрім безпосередньо держави, яка за його ствердженням завдала йому шкоди, також орган (органи) відповідної держави, якого (яких) позивач зазначає порушником своїх прав.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 06.11.2023 р. у справі № 910/5699/23.

Відповідно до указу президента Російської Федерації від 28.05.2018 року № 271 «Про внесення змін до положення про Міністерство юстиції Російської Федерації, затвердженого указом президента Російської Федерації від 13.10.2004 № 1313» внесено в положення про Міністерство юстиції Російської Федерації, затверджене указом президента Російської Федерації від 13.10.2004 № 1313 «Питання Міністерства юстиції Російської Федерації» наступні зміни: а) пункт 1 доповнено підпунктом 5 наступного змісту: « 5) функції щодо забезпечення в межах своїх повноважень представництва і захисту інтересів російської федерації в судах іноземних держав і міжнародних судових (арбітражних) органах, включаючи Європейський Суд з прав людини і Суд Євразійського економічного розвитку».

За таких обставин, Міністерство юстиції Російської Федерації є тим компетентним органом, який уповноважений здійснювати повноваження щодо представництва і захисту інтересів Російської Федерації в межах цього спору, а пред`явлення позовних вимог до Російської Федерації в особі Міністерства юстиції Російської Федерації не лише відповідає положенням матеріального закону, але являє собою ефективний спосіб захисту прав позивача.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 р. № 326 затверджений Порядок визначення шкоди та збитків, завданих Україні внаслідок збройної агресії Російської Федерації, який встановлює процедуру визначення шкоди та збитків, завданих Україні внаслідок збройної агресії Російської Федерації, починаючи з 19.02.2014 р.

Згідно з пп. 18 п. 2 Порядку визначення шкоди та збитків, завданих Україні внаслідок збройної агресії Російської Федерації визначення шкоди та збитків здійснюється окремо за таким напрямом: економічні втрати підприємств (крім підприємств оборонно-промислового комплексу), у тому числі господарських товариств, напрям включає втрати підприємств усіх форм власності внаслідок знищення та пошкодження їх майна, втрати фінансових активів, а також упущену вигоду від неможливості чи перешкод у провадженні господарської діяльності.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 р. № 326 Міністерствам, іншим центральним та місцевим органам виконавчої влади постановлено розробити і затвердити в шестимісячний строк методики, передбачені Порядком, затвердженим цією постановою.

Спільним наказом від 18.10.2022 р. № 3904/1223 Міністерства економіки України та Фонду державного майна України, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02.12.2022 р. за № 1522/38858, затверджена Методика визначення шкоди та обсягу збитків, завданих підприємствам, установам та організаціям усіх форм власності внаслідок знищення та пошкодження їх майна у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації, а також упущеної вигоди від неможливості чи перешкод у провадженні господарської діяльності.

Ця Методика застосовується під час оцінки (визначення розміру) реальних збитків, завданих підприємствам, установам та організаціям, іншим суб`єктам господарювання всіх форм власності внаслідок втрати, руйнування або пошкодження їх майна у зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації (далі - збройна агресія), оцінки (визначення розміру) упущеної вигоди від неможливості чи перешкод у провадженні господарської діяльності зазначеними суб`єктами господарювання, а також оцінки потреб у відновленні майна суб`єктів господарювання (п. 1 Методики).

Ця Методика є обов`язковою для використання під час оцінки збитків, завданих постраждалим внаслідок збройної агресії, проведення судової експертизи (експертного дослідження), пов`язаної з оцінкою збитків, завданих постраждалим внаслідок збройної агресії, та її положення переважають над іншими положеннями нормативно-правових актів, методик, рекомендацій тощо, які регулюють питання визначення розміру збитків, завданих підприємствам, установам, організаціям, іншим суб`єктам господарювання всіх форм власності. У разі якщо певні питання, пов`язані з оцінкою збитків, не врегульовано цією Методикою, застосовуються інші нормативно-правові акти з питань оцінки майна, що визначені такими згідно із Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», та оціночні процедури, що передбачені міжнародними та національними стандартами оцінки, міжнародною оціночною практикою. Необхідність та доцільність застосування інших нормативно-правових актів з питань оцінки майна обґрунтовуються у звіті про оцінку збитків (висновку експерта).

Відповідно до пункту 5 Загальних засад оцінки збитків, завданих майну та майновим правам внаслідок збройної агресії Російської Федерації, які є додатком до Порядку визначення шкоди та збитків, завданих Україні внаслідок збройної агресії Російської Федерації, оцінка збитків, завданих постраждалим, здійснюється шляхом проведення аналітичної оцінки збитків, стандартизованої, незалежної оцінки збитків або є результатом проведення судової експертизи.

Як вже зазначалось, на підтвердження розміру завданих позивачу збитків ним наданий звіт з визначення розміру реальних збитків від знищення та пошкодження майна, що належить ТОВ «Маядо», в кількості 1839 найменувань, що знаходиться за адресою: Київська обл., Броварський р-н, селище Велика Димерка, вул. Промислова, буд. 38, а також упущеної вигоди у вигляді неотриманого прибутку ТОВ «Маядо», завданих збройною агресією Російської Федерації, станом на 14.03.2022 р., складений Товариством з обмеженою відповідальністю «Консалтингова компанія «Острів».

Із вказаного звіту вбачається, що при його складанні була, зокрема використана Методика визначення шкоди та обсягу збитків, завданих підприємствам, установам та організаціям усіх форм власності внаслідок знищення та пошкодження їх майна у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації, а також упущеної вигоди від неможливості чи перешкод у провадженні господарської діяльності, затверджена наказом Міністерства економіки України та ФДМУ 18.10.2022 р. № 3904/1223, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 02.12.2022 р. за № 1522/38858.

Вказаний звіт з визначення розміру збитків складений на замовлення Товариства з обмеженою відповідальністю «Маядо» оцінювачами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та відповідає вимогам ст. 98, 101 ГПК України, зокрема стосовно того, що у звіті зазначено, що його підготовлено для подання до суду, а також вказано про обізнаність оцінювачів про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Системний аналіз змісту норм процесуального законодавства свідчить, що висновок експерта є рівноцінним засобом доказування у справі, наряду з іншими письмовими, речовими і електронними доказами, а оцінка його, як доказу, здійснюється судом у сукупності з іншими залученими до справи доказами за загальним правилом статті 86 ГПК України.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 04.04.2023 у справі № 908/807/18.

Позивачем заявлено до стягнення 18471347,00 доларів США реальних збитків.

Як вже зазначалось, звітом встановлено, що розмір реальних збитків ТОВ «Маядо» внаслідок знищення та пошкодження майна становить 540377412,00 грн без ПДВ, що еквівалентно за курсом НБУ (на дату оцінки збитків 1 дол. США = 29,2549 грн) 18471347,00 доларів США.

Згідно з п. 9 Розділу І Методики визначення шкоди та обсягу збитків, завданих підприємствам, установам та організаціям усіх форм власності внаслідок знищення та пошкодження їх майна у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації, а також упущеної вигоди від неможливості чи перешкод у провадженні господарської діяльності для цілей цієї Методики за умовну грошову одиницю приймають долар США. Отриманий результат в еквіваленті умовної грошової одиниці переводять у гривневий еквівалент за курсом Національного банку України на дату оцінки.

Крім того, у звіті у графі «валюта оцінки» визначено, що відповідно до положень Методики за умовну грошову одиницю приймають долар США, а отриманий результат в еквіваленті умовної грошової одиниці переводять у гривневий еквівалент за курсом Національного банку України на дату оцінки.

Отже при встановленні розміру збитків ТОВ «Маядо» внаслідок знищення та пошкодження майна суд приймає до уваги визначений у звіті розмір збитків в умовній грошовій одиниці доларах США.

Таким чином, оскільки позивачем доведено наявність в сукупності всіх елементів складу цивільного правопорушення, що є умовою та підставою для застосування такого заходу як відшкодування збитків, розмір збитків відповідає фактичним обставинам справи, то вимога позивача про стягнення 18471347 доларів США є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Також позивач просить стягнути 5425310,00 доларів США збитків у вигляді упущеної вигоди.

Збитки як правова категорія включають в себе й упущену (втрачену) вигоду, яка відрізняється від реальних збитків тим, що реальні збитки характеризують зменшення наявного майна потерпілого (проведені витрати, знищення і пошкодження майна тощо), а у разі упущеної вигоди наявне майно не збільшується, хоча і могло збільшитися, якби не правопорушення. Тобто упущена вигода відображає різницю між реально можливим у майбутньому потенційно отриманим майном та вже наявним майном.

Майном може бути як існуюче майно, так і активи, включаючи вимоги, стосовно яких особа може стверджувати, що вона має принаймні легітимні сподівання на реалізацію майнового права. Легітимні сподівання за своїм характером повинні бути більш конкретними, ніж просто надія й повинні ґрунтуватися на законодавчому положенні або юридичному акті.

Водночас аналіз змісту положень чинного законодавства свідчить про відсутність в них закріплених норм, що детально регламентують методику розрахунку критерії визначення (обчислення) збитків у вигляді упущеної вигоди.

Відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди має свою специфіку, обумовлену низкою факторів, що зумовлено, зокрема особливістю правової природи категорії збитків у вигляді упущеної вигоди, оскільки момент вчинення правопорушення упущена вигода є лише можливою (майбутньою), а не наявною майновою втратою, а її розмір допустимо встановити лише приблизно, із деякими припущеннями, адже досить складним є визначення розміру тих втрат, які ще не сталися (не наступили фізично), позаяк невідомо, які чинники могли б мати вплив на прибуток.

Тож у з`ясуванні критеріїв, яким слід керуватися при визначені (обрахунку) розміру збитків у вигляді упущеної вигоди, суд зважає на сутність правової природи категорії упущена вигода, принципи на яких ґрунтується виконання зобов`язання з відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди, а також функції, які повинно виконувати відшкодування збитків та завдання - компенсацію дійсних негативних наслідків порушення його прав. Іншими словами відновлення майнового стану кредитора за рахунок боржника має здійснюватися із розрахунку еквівалентності, співмірності між собою відшкодування та збитків.

Відтак, при визначенні розміру збитків у вигляді упущеної вигоди слід керуватися такими критеріями її розрахунку (обчислення) як: 1) звичайні обставини (умови цивільного/господарського обороту); 2) розумні витрати; 3) компенсаційність відшкодування збитків.

Відмова у стягненні упущеної вигоди з огляду не доведення позивачем чіткого розміру заподіяних йому збитків не узгоджується із наведеним принципами та засадами цивільного законодавства, які є керівними ідеями, з яких мають виходити у своїй діяльності усі без винятку учасники цивільних (господарських) відносин та призводить до втрати захисної і відновлювальної функції відшкодування збитків.

Відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди як форма цивільно-правової відповідальності застосовується з метою захисту порушених (невизнаних) цивільних прав й інтересів, та полягає у відшкодуванні правопорушником вартості майнових вигод, які потерпіла особа могла б мати, якби її суб`єктивне право не було порушеним (невизнаним).

Тобто така міра відповідальності як відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди перше за все є спрямованою на захист (відновлення) порушеного права потерпілого.

Тому справедливе відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди за наявності доведеності протиправної поведінки заподіювача збитків та причинного зв`язку між збитками та протиправною поведінкою є одним із ефективних засобів захисту порушених прав позивача.

Отже, суд зазначає, що упущена вигода як правова категорія за своєю суттю є не отриманим доходом (майновими втратами), який з урахуванням розумних витрат на його отримання міг реально отримати позивач за звичайних обставин, якби його право не було порушено, а відповідач додержувався правил здійснення господарської діяльності.

Неодержаний дохід (упущена вигода) це рахункова величина втрат очікуваного приросту в майні, що базується на документах, які беззастережно підтверджують реальну можливість отримання потерпілим суб`єктом господарювання грошових сум (чи інших цінностей), якби учасник відносин у сфері господарювання не допустив правопорушення. Якщо ж кредитор не вжив достатніх заходів, щоб запобігти виникненню збитків чи зменшити їх, шкода з боржника не стягується.

Звернення з вимогою про відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди покладає на позивача обов`язок довести реальну можливість отримання визначених ним доходів, тобто, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила можливості їх отримання

Подібні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 10.06.2020 у справі № 910/12204/17, від 16.06.2021 у справі № 910/14341/18.

Таким чином, розрахунок упущеної вигоди має бути обґрунтованим та документально підтвердженим.

В обґрунтування наявності у сукупності всіх елементів складу правопорушення, яке тягне за собою відповідальність у вигляді відшкодування упущеної вигоди позивач посилається на ті ж обставини та доводи, що викладені ним в обґрунтування понесення реальних збитків.

Доводи позивача про розмір упущеної вигоди ґрунтуються на звіті з визначення розміру реальних збитків від знищення та пошкодження майна, що належить ТОВ «Маядо», в кількості 1839 найменувань, що знаходиться за адресою: Київська обл., Броварський р-н, селище Велика Димерка, вул. Промислова, буд. 38, а також упущеної вигоди у вигляді неотриманого прибутку ТОВ «Маядо», завданих збройною агресією Російської Федерації, станом на 14.03.2022 р., складеним Товариством з обмеженою відповідальністю «Консалтингова компанія «Острів» та яким встановлено, що розмір упущеної вигоди у вигляді неотриманого прибутку ТОВ «Маядо» через припинення виробництва та реалізації продукції з ПВХ становить 158716902 грн, що за курсом НБУ (на дату оцінки збитків 1 дол. США = 29,2549 грн) еквівалентно 5425310,00 доларів США.

Як вже зазначалось, при встановленні розміру збитків у вигляді упущеної вигоди ТОВ «Маядо» внаслідок знищення та пошкодження майна, суд приймає до уваги визначений у звіті розмір збитків в умовній грошовій одиниці доларах США.

За наведених обставин, матеріалами справи підтверджується, що саме через збройну агресію Російської Федерації позивач втратив майно, яким він користувався при здійсненні господарської діяльності, у зв`язку з чим не отримав прибутку та був позбавлений можливості здійснювати звичайну господарську діяльність, у зв`язку з чим наявні підстави для стягнення з винної особи, крім реальних збитків, упущеної вигоди в розмірі 5425310,00 доларів США, а тому зазначена позовна вимога також підлягає задоволенню.

У прохальній частині позовної заяви позивач просив стягнути з відповідача 18471347,00 доларів США, що з розрахунку за офіційним обмінним курсом Національного банку України станом на день 10.02.2024 р. становить 693981436,73 грн збитків за знищене нерухоме майно, машини, устаткування та товар; 5425310,00 доларів США, що з розрахунку за офіційним обмінним курсом Національного банку України станом на день 10.02.2024 р. становить 203832694,42 грн відшкодування упущеної вигоди.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23.10.2019 р. у справі № 723/304/16-ц вказала, що зазначення судом у своєму рішенні двох грошових сум, які необхідно стягнути з боржника, внесло двозначність до розуміння суті обов`язку боржника, який може бути виконаний примусово. У разі зазначення у судовому рішенні про стягнення суми коштів в іноземній валюті з визначенням еквівалента такої суми у гривні стягувачеві має бути перерахована вказана у резолютивній частині судового рішення сума в іноземній валюті, а не її еквівалент у гривні.

Враховуючи викладене, зазначення у резолютивній частині рішення збитків одночасно з визначенням у іноземній валюті та в еквіваленті у гривні є недоцільним, однак вказана обставина не впливає на вирішення спору по суті.

Отже позовні вимоги про стягнення з відповідача 18471347,00 доларів США реальних збитків та 5425310,00 доларів США збитків у вигляді упущеної вигоди підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно з п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах за позовами до держави-агресора Російської Федерації про відшкодування завданої майнової та/або моральної шкоди у зв`язку з тимчасовою окупацією території України, збройною агресією, збройним конфліктом, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно.

Відповідно до ч. 2 ст. 129 ГПК України судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Таким чином, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, витрати по сплаті судового збору, відповідно ст. 129 ГПК України, належить стягнути з відповідача в дохід Державного бюджету України у сумі 1059800,00 грн.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

Стягнути з держави Російська Федерація в особі Міністерства юстиції Російської Федерації (119049, м. Москва, вул. Житня, буд. 14/1, код ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Маядо» (07442, Київська обл., Броварський р-н, селище міського типу Велика Димерка, вулиця Промислова, будинок 38, код 358437,00 доларів США (вісімнадцять мільйонів чотириста сімдесят одна тисяча триста сорок сім доларів США) реальних збитків та 5425310,00 доларів США (п`ять мільйонів чотириста двадцять п`ять тисяч триста десять доларів США) збитків у вигляді упущеної вигоди.

2. Стягнути з держави Російська Федерація в особі Міністерства юстиції Російської Федерації (119049, м. Москва, вул. Житня, буд. 14/1, код ) до Державного бюджету України 1059800,00 грн (один мільйон п`ятдесят дев`ять тисяч вісімсот грн 00 коп.) судового збору.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України, та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання апеляційної скарги відповідно до ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 24.07.2024 р.

Суддя О.О. Рябцева