ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.07.2024м. ХарківСправа № 922/1662/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Хотенця П.В.

при секретарі судового засідання Трофименко С.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг", м. Київ
до Вовчанського підприємства теплових мереж, м. Вовчанськ
про стягнення 15259438,20 грн.
за участю представників сторін:

позивача - Єгорова В.С., дов. № 211 від 29.11.2023 року

відповідача -Радигіна Є.С., дов. від 22.11.2023 року

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України", м. Київ звернулося до господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача - Вовчанського підприємства теплових мереж, м. Вовчанськ, в якій просить стягнути з відповідача 15259438,20 грн основного боргу. Також просить покласти на відповідача витрати зі сплати судового збору.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 20 травня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін та призначено підготовче засіданні на 17 червня 2024 року о 13 годин.

04 червня 2024 року через систему "Електронний суд", Вовчанським підприємством теплових мереж подано відзив (вхідний № 14483) на позовну заяву, який суд приймає та долучає до матеріалів справи.

05 червня 2024 року через систему "Електронний суд", Товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" подано відповідь (вхідний № 14678) на відзив, яку суд приймає та долучає до матеріалів справи.

Протокольною ухвалою суду від 17 червня 2024 року, на підставі статтей 177, 181, пункту 3 частини 2 статті 183, статті 232 Господарського процесуального кодексу України відкладено підготовче засідання на 24 червня 2024 року о 15 годин.

Протокольною ухвалою суду від 24 червня 2024 року, на підставі пункту 3 частини 2 статті 185, статті 232 Господарського процесуального кодексу України закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 08 липня 2024 року о 14:30 годин.

Протокольною ухвалою суду від 08 липня 2024 року на підставі частини 2 статті 216, статті 232 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву у судовому засіданні до 15 липня 2024 року о 15:30 годин.

Представник позивача у судовому засідання та у відповіді на відзив підтримує заявлені позовні вимоги і просить їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні та у відзиві на позовну заяву проти заявлених позовних вимог заперечує, просить відмовити у задоволенні позову. Також у відзиві на позовну заяву просить надати Вовчанському підприємству теплових мереж відстрочку виконання рішення до 01 лютого 2025 року.

Представник позивача у судовому засіданні проти надання відповідачу відстрочки виконання рішення заперечує.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, вислухавши пояснення повноважних представників позивача та відповідача, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

03 вересня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (позивачем, постачальником) та Вовчанським підприємством теплових мереж (відповідачем, споживачем) укладено договір постачання природного газу № 7313-НГТ-32.

20 вересня 2021 року між сторонами до договору постачання природного газу № 7313-НГТ-32 від 03 вересня 2021 року було укладено додаткову угоду № 1.

01 жовтня 2021 року між сторонами до договору постачання природного газу № 7313-НГТ-32 від 03 вересня 2021 року було укладено додаткову угоду № 2.

20 жовтня 2021 року між сторонами до договору постачання природного газу № 7313-НГТ-32 від 03 вересня 2021 року було укладено додаткову угоду № 2/1.

21 жовтня 2021 року між сторонами до договору постачання природного газу № 7313-НГТ-32 від 03 вересня 2021 року було укладено додаткову угоду № 3.

16 листопада 2021 року між сторонами до договору постачання природного газу № 7313-НГТ-32 від 03 вересня 2021 року було укладено додаткову угоду № 4.

27 грудня 2021 року між сторонами до договору постачання природного газу № 7313-НГТ-32 від 03 вересня 2021 року було укладено додаткову угоду № 5.

06 січня 2022 року між сторонами до договору постачання природного газу № 7313-НГТ-32 від 03 вересня 2021 року було укладено додаткову угоду № 6.

19 січня 2022 року між сторонами до договору постачання природного газу № 7313-НГТ-32 від 03 вересня 2021 року було укладено додаткову угоду № 7.

20 січня 2022 року між сторонами до договору постачання природного газу № 7313-НГТ-32 від 03 вересня 2021 року було укладено додаткову угоду № 8.

26 квітня 2022 року між сторонами до договору постачання природного газу № 7313-НГТ-32 від 03 вересня 2021 року було укладено додаткову угоду № 9.

Відповідно до пункту 1.1 договору постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ, а споживач зобов`язується прийняти його та оплатити на умовах цього договору.

Згідно пункту 2.1. договору постачальник передає споживачу на умовах цього договору замовлений споживачем обсяг (об`єм) природного газу у період з червня 2021 року по червень 2024 року.

Відповідно до пункту 3.5 договору, приймання-передача газу, переданого постачальником споживачу у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання - передачі природного газу.

Згідно підпункту 3.5.1 пункту 3.5. договору споживач зобов`язується надати постачальнику не пізніше 5-го (п`ятого) числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, завірену належним чином копію відповідного акту надання послуг з розподілу/транспортування газу за такий період, що складений між Оператором(ами) ГРМ та/або Оператором ГТС та споживачем, на підставі даних комерційного вузла обліку споживача, відповідно до вимог Кодексу ГТС/Кодексу ГРМ.

Відповідно до підпункту 3.5.2 пункту 3.5 договору та додаткової угоди №3, на підставі отриманих від споживача даних та даних щодо остаточної алокації відборів споживача на Інформаційній платформі Оператора ГТС постачальник протягом 3-х робочих днів готує та надає споживачу по два примірники актів приймання-передачі за відповідний розрахунковий період (акт), підписані уповноваженим представником постачальника, а саме: акт на передачу обсягу І (фіксованого) та акт на передачу обсягу ІІІ (фіксованого) та акт на передачу обсягу ІІ. При цьому, сторони в першу чергу оформлюють акти на передачу обсягу І (фіксованого) та обсягу ІІІ (фіксованого) природного газу в обсягах, які не можуть перевищувати зазначені в підпункті 2.1.1. пункту 2.1. цього договору відповідні значення у відповідному розрахунковому періоді. Різниця між фактично використаним споживачем обсягом газу за відповідний період та сумою відповідних показників обсягу І (фіксованого) та обсягу ІІІ (фіксованого), оформлюється актом приймання-передачі газу, як обсяг ІІ.

Згідно підпунктів 3.5.3 та 3.5.4 пункту 3.5 договору, споживач протягом 2-х (двох) робочих днів з дати одержання акту зобов`язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акту, підписаний уповноваженим представником споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від його підписання. У випадку неповернення споживачем підписаного оригіналу акту до 15-го (п`ятнадцятого) числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, а також у випадку розбіжностей між даними, отриманими від споживача відповідно до підпункту 3.5.1 договору, та даних щодо остаточної алокації відборів споживача на Інформаційній платформі оператора ГТС, обсяг (об`єм) спожитого природного газу вважається встановленим, узгодженим відповідно до даних Інформаційної платформи оператора ГТС та переданим у власність споживача, а вартість поставленого протягом відповідного розрахункового періоду газу розраховується з урахуванням цін, визначених в розділі 4 договору.

На виконання підпункту 3.5.2 пункту 3.5 договору та додаткової угоди №3, протягом жовтня 2021 року квітня 2022 року позивач передав у власність Вовчанського підприємства теплових мереж природний газ на загальну суму 29323001,89 грн згідно актів приймання передачі природного газу, зокрема: акт приймання-передачі природного газу від 31 жовтня 2021 року, обсяг переданого газу: 003,77600 тис.куб.м, вартістю: 787025,47 грн; акт приймання-передачі природного газу від 31 жовтня 2021 року, обсяг переданого газу: 32,45597 тис.куб.м, вартістю: 537275,97 грн; акт приймання-передачі природного газу від 30 листопада 2021 року, обсяг переданого газу: 242,65900 тис.куб.м, вартістю: 1840298,48 грн; акт приймання-передачі природного газу від 30 листопада 2021 року, обсяг переданого газу: 95,20655 тис.куб.м, вартістю: 1576048,29 грн; акт приймання-передачі природного газу від 31 грудня 2021 року, обсяг переданого газу: 326,88000 тис.куб.м, вартістю: 2479021,04 грн; акт приймання-передачі природного газу від 31 грудня 2021 року, обсяг переданого газу: 197,68550 тис.куб.м, вартістю: 3272484,82 грн; акт приймання-передачі природного газу від 31 січня 2022 року, обсяг переданого газу: 339,15000 тис.куб.м, вартістю: 2572075,34 грн; акт приймання-передачі природного газу від 31 січня 2022 року, обсяг переданого газу: 16,20950 тис.куб.м, вартістю: 619183,12 грн; акт приймання-передачі природного газу від 31 січня 2022 року, обсяг переданого газу: 215,74300 тис.куб.м, вартістю: 3571408,59 грн; акт приймання-передачі природного газу від 28 лютого 2022 року, обсяг переданого газу: 305,14400 тис.куб.м, вартістю: 2314177,68 грн; акт приймання-передачі природного газу від 28 лютого 2022 року, обсяг переданого газу: 81,81845 тис.куб.м, вартістю: 1354422,23 грн; акт приймання-передачі природного газу від 31 березня 2022 року, обсяг переданого газу: 233,61100 тис.куб.м, вартістю: 1771679,47 грн; акт приймання-передачі природного газу від 31 березня 2022 року, обсяг переданого газу: 111,47861 тис.куб.м, вартістю: 3785912,05 грн; акт приймання-передачі природного газу від 31 березня 2022 року, обсяг переданого газу: 145,35700 тис.куб.м, вартістю: 1406239,09 грн; акт приймання-передачі природного газу від 25 квітня 2022 року, обсяг переданого газу: 233,61100 тис.куб.м, вартістю: 1768198,85 грн; акт приймання-передачі природного газу від 25 квітня 2022 року, обсяг переданого газу: 111,47801 тис.куб.м, вартістю: 3784251,11 грн; акт приймання-передачі природного газу від 25 квітня 2022 року, обсяг переданого газу: 145,35700 тис.куб.м, вартістю: 2404073,39 грн; акт приймання-передачі природного газу від 30 квітня 2022 року, обсяг переданого газу: 44,24200 тис.куб.м, вартістю: 334867,18 грн; акт приймання-передачі природного газу від 30 квітня 2022 року, обсяг переданого газу: 6,54149 тис.куб.м, вартістю: 108190,33 грн.

Відповідно до пункту 5.1 договору та додаткової угоди № 2, оплата за природний газ за розрахунковий період здійснюється споживачем виключно грошовими коштами в наступному порядку: 70% вартості фактично переданого відповідно до акту приймання-передачі природного газу до останнього числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий відповідно до акту приймання-передачі природний газ здійснюється до 15 числа (включно) місяця, наступного за місяцем в якому споживач повинен був сплатити 70% грошових коштів за відповідний розрахунковий період.

Згідно підпункту 4 пункту 6.2 договору споживач зобов`язаний прийняти газ на умовах цього договору, своєчасно оплачувати вартість поставленого природного газу в розмірі та порядку, що передбачені цим договором.

Таким чином, на виконання умов договору, позивач передав у власність Вовчанського підприємства теплових мереж природний газ на загальну суму 29323001,89 грн.

Матеріали справи свідчать про те, що оплату за переданий газ відповідач здійснив лише частково на суму 14063563,69 грн та не виконав зобов`язання у визначений договором строк, чим порушив умови пункту 5.1 договору.

Таким чином заборгованість Вовчанського підприємства теплових мереж перед позивачем складає 15259438,20 грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Зокрема, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Згідно частини 1 статті 174 Господарського кодексу України господарський договір є підставою виникнення господарських зобов`язань.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Згідно статті 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно статті 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару; договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Таким чином, дослідивши умови договору на постачання природного газу № 19-1117/21-БО-Т від 10 листопада 2021 року, суд вважає, що вказаний договір за своєю правовою природою є договором купівлі-продажу та до якого повинні застосовуватись положення Цивільного кодексу України, що регулюють загальні умови виконання зобов`язання, а також положення параграфу 1, 3 глави 54 Цивільного кодексу України.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу України та частини 1 статті 193 Господарського кодексу України, зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Приписами статті. 530 Цивільного кодексу України передбачено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частини 2 статті 193 Господарського кодексу, України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно статтей 526 та 525 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором.

За таких обставин, суд вважає за необхідне позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 15259438,20 грн основного боргу задовольнити.

Щодо клопотання Вовчанського підприємства теплових мереж про відстрочку виконання рішення, в якому відповідач просить надати відстрочку виконання рішення до 01 лютого 2025 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 239 Господарського процесуального кодексу України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Згідно статті 331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови (частина 5 статті 331 Господарського процесуального кодексу України).

Системний аналіз чинного законодавства свідчить, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом. Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Господарським процесуальним кодексом України не визначено переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнення його виконання, у зв`язку з чим суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами статті 86 вказаного Кодексу, і за наявності обставин, які істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, господарський суд має право відстрочити виконання рішення, ухвали, постанови.

Особа, яка подала заяву про відстрочку виконання рішення, повинна довести наявність обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у даній справі.

Із підстав, умов та меж надання відстрочки та розстрочки виконання судового рішення слідує, що безпідставне надання відстрочки та розстрочки без обґрунтованих на те мотивів, надане на тривалий період без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника, порушує (може порушити) основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, а тому таке судове рішення не може вважатися законним та справедливим.

Відповідачем у відзиві в обґрунтування заявленого клопотання про відстрочку виконання рішення суду не наведені підстави для такого відстрочення та не наведено виключні обставини, які давали б підстави для відстрочки виконання судового рішення.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем не виконуються зобов`язання за договором постачання природного газу; не надано жодних доказів того, що після закінчення строку відстрочки у відповідача буде реальна можливість виконання рішення суду.

Суд зазначає, що позивач і відповідач є самостійними суб`єктами господарювання, які несуть однакову економічну (матеріальну) відповідальність за свої дії та одинакові ризики; відтак, подальше фактичне ухилення відповідача від сплати належних сум може завдати істотної шкоди позивачу та подальше зволікання з виконання рішення суду суперечить як законним правам та інтересам позивача так і вимогам ГПК України, оскільки не враховує матеріальні інтереси позивача.

На підставі викладеного, суд відмовляє в задоволенні клопотання відповідача про відстрочку виконання рішення.

Відповідно до статей 55 Конституції України, статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно статті 73 Господарського процесуального кодексу України: доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з частиною 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, законними, підтвердженими матеріалами справи і такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується статтею 129 Господарського процесуального кодексу України. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином на відповідача покладається судовий збір у розмірі 183113,26 грн.

На підставі викладеного та керуючись статтями 1-5, 10, 11, 12, 20, 41-46, 73-80, 86, 123, 129, 183, 194, 195, 196, 201, 208-210, 217, 218, 219, 220, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Вовчанського підприємства теплових мереж (62503, Харківська область, Вовчанський район, м. Вовчанськ, вул. Колокольцова, буд. 3-А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1, код ЄДРПОУ 423998,20 грн основного боргу та 183113,26 грн судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відмовити Вовчанському підприємству теплових мереж у задоволенні клопотання про відстрочку виконання рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до статей 256, 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням пункту 17.5 Перехідних положень Кодексу.

Повне рішення складено "25" липня 2024 р.

Суддя П.В. Хотенець