ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" липня 2024 р. Справа№ 910/4160/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Алданової С.О.

суддів: Корсака В.А.

Пономаренка Є.Ю.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва"

на рішення Господарського суду м. Києва від 22.12.2023

у справі № 910/4160/22 (суддя Ягічева Н.І.)

за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго"

до Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва"

про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (далі - позивач; КП ВОК (КМДА) «Київтеплоенерго») звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» (надалі - відповідач; КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва»; апелянт) про стягнення 21 920,66 грн., у тому числі: 20 828,43 грн. заборгованості, 4 749,28 грн. - інфляційні втрати та 345,85 грн. - 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем у період з квітня 2021 року по грудень 2021 року за адресою: м. Київ, вул. Прорізна, буд. 10 фактично спожито, проте не оплачено теплову енергію на суму 20 828,43 грн., у зв`язку з чим перед позивачем як балансоутримувачем виникла відповідна заборгованість.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 22.12.2023 позов задоволено повністю. Стягнуто з КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" на користь КП ВО Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" 20 828 грн 43 коп. заборгованості, 4 749 грн 28 коп. інфляційні втрати, 345 грн 85 коп. 3% річних та 2 481 грн. витрат по сплаті судового збору.

Приймаючи рішення у даній справі, місцевий господарський суд дійшов висновку, що бездоговірне споживання відповідачем теплової енергії за рахунок централізованого опалення є порушенням вимог чинного законодавства. Поряд із цим, відповідачем доказів виконання зобов`язання з оплати послуг по теплопостачанню у розмірі 20 828,43 грн за період з квітня 2021 року по грудень 2021 року суду не надано, отже вимога про стягнення заборгованості підлягає задоволенню.

Не погодившись із прийнятим рішенням, КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" звернулась до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою. У поданій апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 22.12.2023 у справі № 910/4160/22 та прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні позову КП ВО Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" до КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" про стягнення грошових коштів. Судові витрати покласти на позивача.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржуване рішення є необґрунтованим та таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апелянт зазначає, що приймаючи рішення суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно не дослідив та не перевірив фактичну наявність, а також належність відповідачу нежитлового приміщення площею 121,30 кв.м в багатоквартирному житловому будинку № 10 по вул. Прорізна у м. Києві, яке б ґрунтувалось на якомусь із передбачених законодавством правових титулів, а також споживання відповідачем у даному приміщенні послуг позивача.

Також відповідач вказує, що за відсутності доказів споживання ним теплової енергії у нежитловому приміщенні площею 121,30 кв.м в багатоквартирному житловому будинку № 10 по вул. Прорізна у м. Києві у спірний період свідчить про відсутність у відповідача обов`язку зі сплати вартості спожитої за цією адресою житлово-комунальної послуги центрального опалення та як наслідок відсутність заборгованості та порушеного права позивача, яке підлягає захисту.

Крім цього, на думку апелянта, суд першої інстанції помилково вважає, що у відповідача виник обов`язок сплачувати послуги позивача без укладення договору, а не у разі неправомірної відмови від укладення договору.

Окремо апелянт наголошує на відсутності споживання ним послуг та безпідставності нарахування і стягнення з нього інфляційних втрат та 3% річних.

Додатково апелянтом зазначається, що відмовляючи у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 227 ГПК України місцевий господарський суд не звернув увагу на те, що клопотання про зупинення провадження у справі підписано одночасно обома сторонами.

В апеляційній скарзі відповідач також просив: розгляд апеляційної скарги здійснювати у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи; провести огляд багатоквартирного житлового будинку № 10 по вул. Прорізна у м. Києві та нежитлового приміщення площею 121,30 кв.м, якщо воно знаходиться у цьому будинку.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.01.2024 визначено склад колегії суддів: Євсіков О.О., Корсак В.А., Алданова С.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.02.2024 відмовлено у задоволенні клопотання представника Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" про розгляд апеляційної скарги з повідомленням та викликом учасників справи; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" на рішення Господарського суду м. Києва від 22.12.2023 у справі № 910/4160/22; призначено розгляд апеляційної скарги здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання).

13.02.2024 до суду апеляційної інстанції від КП ВОК (КМДА) (КМДА) «Київтеплоенерго» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду м. Києва від 22.12.2023 у справі № 910/4160/22 - без змін. Позивач вказує, що як вірно встановлено судом першої інстанції, відповідачем не надано жодного доказу який би вказував на те, що площа спірного нежитлового приміщення (121,30 кв.м) не входить в передану на баланс відповідача площу нежитлових приміщень за спірною адресою. Також, клопотань про проведення будівельно-технічної чи іншої експертизи сторонами не заявлялось.

Окрім цього, позивач має переконання, що матеріалами справи підтверджується, що спірне нежитлове приміщення площею 121,30 кв.м, розташоване за адресою: м. Київ, вул. Прорізна, буд. 10, закріплено за відповідачем на праві господарського відання, прийнято і перебуває на його балансі.

Також позивачем зазначається про здійснення ним перерахунків заборгованості за попередні періоди.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.04.2024 заяву судді Євсікова О.О. про самовідвід від розгляду справи № 910/4160/22 за апеляційною скаргою КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" на рішення Господарського суду м. Києва від 22.12.2023 у справі № 910/4160/22 задоволено. Відведено суддю Північного апеляційного господарського суду Євсікова О.О. від розгляду справи № 910/4160/22. Матеріали справи № 910/4160/22 передано для здійснення визначення складу судової колегії автоматизованою системою відповідно до положень ст. 32 ГПК України.

Відповідно до розпорядження Північного апеляційного господарського суду від 12.04.2024 № 09.1-07/140/24 щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.04.2024 сформовано колегію у складі: головуючий суддя Алданова С.О., судді Корсак В.А., Пономаренко Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.04.2024 апеляційну скаргу КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" на рішення Господарського суду міста Києва від 22.12.2023 у справі № 910/4160/22 прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючого судді Алданової С.О., суддів: Корсака В.А., Пономаренка Є.Ю.; розгляд апеляційної скарги КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" на рішення Господарського суду міста Києва від 22.12.2023 у справі № 910/4160/23 вирішено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання).

За змістом частини 3 статті 270 ГПК України розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених частиною 10 цієї статті та частиною 2 статті 271 цього Кодексу.

Частиною 10 статті 270 ГПК України унормовано, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Відповідно до частини 5 статті 12 ГПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Оскільки необхідності призначення справи до розгляду у відкритому засіданні судом не встановлено, ця постанова Північного апеляційного господарського суду прийнята за результатами дослідження наявних в матеріалах справи документів в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Щодо заявленого апелянтом клопотання про проведення огляду багатоквартирного житлового будинку № 10 по вул. Прорізна у м. Києві та нежитлового приміщення площею 121,30 кв.м, колегія суддів вказує, що за ст. 82 ГПК України письмові, речові та електронні докази, які не можна доставити до суду, оглядаються за їх місцезнаходженням.

За змістом статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У свою чергу, багатоквартирний житловий будинок № 10 по вул. Прорізна у м. Києві та відповідне нежитлове приміщення у ньому, огляд яких відповідач просить провести за їх місцезнаходженням, не є доказом в розумінні статті 73 ГПК України, а є об`єктом, з приводу теплопостачання до якого виник спір у цій справі.

Враховуючи наведене та предмет спору у справі № 910/4160/22, клопотання апелянта про огляд доказу за його місцезнаходженням не відповідає положенням статті 82 ГПК України та задоволенню не підлягає.

Стосовно тверджень апелянта про безпідставну відмову суду першої інстанції у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 227 ГПК України, колегія суддів зазначає, що за ч. 7 ст. 46 ГПК України сторони можуть примиритися, у тому числі шляхом медіації, на будь-якій стадії судового процесу.

За приписами ст. 1 Закону України «Про медіацію» медіація - позасудова добровільна, конфіденційна, структурована процедура, під час якої сторони за допомогою медіатора (медіаторів) намагаються запобігти виникненню або врегулювати конфлікт (спір) шляхом переговорів.

Статтею 4 зазначеного Закону України «Про медіацію» встановлено, що медіація проводиться за взаємною згодою сторін медіації з урахуванням принципів добровільності, конфіденційності, нейтральності, незалежності та неупередженості медіатора, самовизначення та рівності прав сторін медіації.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України «Про медіацію» участь у медіації є добровільним волевиявленням учасників медіації. Ніхто не може бути примушений до врегулювання конфлікту (спору) шляхом проведення медіації.

Так, 11.08.2022 позивачем, в особі директора Лопатіна О.К., та відповідачем, в особі Джумурата В.М. подано клопотання про зупинення провадження у справі на час проведення сторонами медіації строком на 90 днів.

Апеляційний суд констатує, що до вказаного клопотання доказів повноважень Джумурата В.М. на підписання клопотання не долучено.

Поряд із цим, 22.08.2022 відповідачем подано до суду першої інстанції відзив на позовну заяву, в якому останній просить відмовити у задоволенні позову у зв`язку із його необґрунтованістю та безпідставністю.

05.09.2022 позивачем подано відповідь на відзив, в якій викладено заперечення щодо обставин, викладених у відзиві на позов.

21.09.2022 представником КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» Джумуратом В.М. подані заперечення на позов, в яких заявник просить відмовити у задоволенні позовної заяви в повному обсязі.

З таких обставин, зважаючи на предметні заперечення як відповідача, в тому числі в особі його представника Джумурата В.М. щодо позову КП ВОК (КМДА) «Київтеплоенерго», так і стосовно доводів відповідача, що, станом на день (22.12.2023) прийняття судом першої інстанції рішення у цій справі, по суті свідчить про відсутність реального волевиявлення обох сторін по врегулюванню конфлікту (спору), колегія суддів вважає невмотивованими твердження апелянта щодо безпідставної відмови судом першої інстанції в зупиненні провадження у справі.

Судова колегія зазначає, що за ч. 1 ст. 273 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції розглядається протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Водночас, апеляційний господарський суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З огляду на практику Європейського суду з прав людини, критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс проти Греції" від 05.02.2004 та інші).

Враховуючи зазначені вище обставини, для визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті, а також виконання завдання розгляду справи по суті, розгляд справи здійснено за межами строків, встановлених ГПК України, проте в розумні строки.

Відповідно до статті 269, частини 1 статті 270 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, встановлено судом першої інстанції та перевірено колегією суддів, розпорядженням Київської міської державної адміністрації № 1693 від 27.12.2017 «Про деякі питання припинення угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м. Києва від 27.09.2001, укладеної між Київською міською державною адміністрацією та акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго», КП «Київтеплоенерго» визначено підприємством, за яким закріплено на праві господарського відання майно комунальної власності територіальної громади міста Києва, що повернуто з володіння та користування ПАТ «Київенерго».

Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 591 від 10.04.2018 КП «Київтеплоенерго» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам.

Згідно п. 2.2.1 Статуту КП «Київтеплоенерго», затвердженого розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 323 від 13.05.2016 (у редакції розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 1160 від 27.06.2019) предметом діяльності підприємства є надання комунальних послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, постачання та розподілу електричної енергії.

Таким чином, з 01.05.2018 постачання теплової енергії та надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води здійснює КП «Київтеплоенерго».

21.04.2021 Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (теплопостачальна організація) із супровідним листом № 30/5/3/6153 від 20.04.2021 направило на адресу відповідача (як абоненту (споживачу) проект договору № 1 від 19.04.2021 (далі - Договір), предметом якого є постачання, користування та своєчасна сплата в повному обсязі спожитої теплової енергії, на умовах передбачених цим договором.

Пунктом 2.1 Договору визначено, що при виконанні його умов, а також вирішенні всіх питань, що не обумовлені договором, сторони зобов`язуються керуватися тарифами, затвердженими у встановленому порядку, Положенням про Держенергонагляд, Правилами користування тепловою енергією, Правилами технічної експлуатації теплових установок і мереж (далі - Правил), нормативними актами з питань користування та розрахунків за енергоносії, чинним законодавством України.

Згідно п.п. 2.2.1 п. 2.2 Договору теплопостачальна організація зобов`язується: постачати теплову енергію на потреби: опалення та вентиляції - в період опалювального сезону в кількості та в обсягах згідно з додатком № 1 до цього договору.

Підпунктами 2.3.1, 2.3.2 пункту 2.3 Договору на абонента (споживача) покладено обов`язок: додержуватися кількості споживання теплової енергії по кожному параметру в обсягах, які визначені у додатку № 1 до договору, не допускаючи їх перевищення, та своєчасно сплачувати вартість спожитої теплової енергії; виконувати умови та порядок оплати в обсягах і терміни, які передбачені у додатку № 4 до Договору.

Договір набирає чинності з дня його підписання та діє до 15.04.2022. Керуючись ст. 631 Цивільного кодексу України, сторони домовились про те, що дія цього договору поширюється на взаємовідносини, які фактично виникли між сторонами з 04.09.2019 (пункт 8.1 Договору).

Додатком № 1 до Договору передбачено, що теплопостачальна організація відпускає абоненту теплову енергію в гарячій воді орієнтовно Q рік = 17,23 Гкал/рік з приєднаним тепловим навантаженням EQ = 0,0088 Гкал/годину, в тому числі: на опалення Qo = 0,0088 Гкал/годину (п.п. 1.1 п. 1).

Згідно п. 1 додатку № 3 до Договору розрахунки з абонентом за відпущену теплову енергію проводяться згідно з тарифами на теплову енергію, затвердженими відповідним органом у встановленому законодавством порядку, для КП «Київтеплоенерго» для опалення 1 351,62 грн/Гкал.

Додатком № 4 до Договору визначено:

- абонент до початку розрахункового періоду (місяця) сплачує теплопостачальній організації вартість заявленої у договорі кількості теплової енергії на розрахунковий період, з урахуванням сальдо розрахунків на початок місяця, або оформлює договір про заставу майна згідно з Законом України «Про заставу» як засіб гарантії сплати спожитої теплової енергії (пункт 2);

- абонент щомісяця з 12 по 15 число самостійно отримує в ЦОК за адресою: вул. Волоська, 42: акт звіряння розрахунків на початок розрахункового періоду (один примірник оформленого акта звірки абонент повертає в ЦОК); акт приймання-передавання товарної продукції; рахунок-фактуру, куди включені вартість теплової енергії на поточний місяць, з урахуванням остаточного сальдо розрахунків на початок розрахункового періоду (пункт 3);

- абоненту на суму боргу на початок кожного розрахункового періоду (місяця) теплопостачальною організацією нараховується пеня в розмірі 0,5% за кожний день, до моменту його повного погашення, але не більше обумовленої чинним законодавством України (пункт 7).

Додатком № 7 до договору передбачено «Умови припинення постачання теплової енергії».

Додатком № 8 «Дані по КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» до Договору, опалення якого здійснюється від теплових мереж «Теплопостачальної організації» станом на 04.09.2019», площа госпрозрахункових організацій 121,30 кв.м, адреса: вул. Прорізна, 10, Шевченківський район міста Києва.

У супровідному листі № 30/5/3/6153 від 20.04.2021 позивачем зазначено, що у разі не підписання та/або не повернення КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» на адресу КП «Київтеплоенерго» договору на постачання теплової енергії № 1 від 19.04.2021 у встановлений ст. 181 ГК України строк, пропозиція КП «Київтеплоенерго» буде вважатись прийнятою в силу положень ч. 2 ст. 642 ЦК України, у даному випадку датою укладання договору буде вважатися дата підписання його зі сторони позивача.

Відповідач на вказаний лист надав відповідь № 122/3вих від 15.05.2021 у якій зазначив, що нежитлове приміщення за адресою: вул. Прорізна, буд. 10 є власністю територіальної громади міста Києва та було передано до КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» на праві господарського відання, однак відповідач не є споживачем послуг з централізованого опалення, у зв`язку з чим примірники договору № 1 від 19.04.2021 на постачання теплової енергії підлягають поверненню. Окрім того, в вищезазначеному приміщенні відсутні мережі центрального опалення та гарячого водопостачання.

Розпорядженням Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації від 30.12.2016 № 801 «Про внесення змін до розпорядження Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації від 09.02.2011 № 80 «Про закріплення майна за Комунальним підприємством «Керуюча дирекція» внесено зміни до розпорядження № 80 від 09.02.2011, зокрема, у назві розпорядження слова «Комунальним підприємством «Керуюча дирекція» замінено словами «Комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району міста Києва», розділ І «Будівлі і споруди» відповідно до розпорядження викладено у новій редакції згідно з додатком 1.

Вказане розпорядження розміщено на офіційному вебсайті Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації за посиланням https://shev.kyivcity.gov.ua/files/2019/10/29/801.pdf та є загальнодоступним для ознайомлення.

Як вбачається з додатку до розпорядження Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації за КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» (доданий до матеріалів справи) під порядковим № 787 закріплено на праві господарського відання житловий будинок за адресою: вул. Прорізна, буд. 10, загальною площею 8 598,43 кв.м під інвентарним номером № 6472. Під цим же інвентарним номером вказано загальну площу нежилих приміщень, які передано відповідачу за зазначеною адресою, що становить 175,50 кв.м.

Відповідно до частин 1, 2 статті 136 ГК України право господарського відання є речовим правом суб`єкта підприємництва, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом), з обмеженням правомочності розпорядження щодо окремих видів майна за згодою власника у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законами. Власник майна, закріпленого на праві господарського відання за суб`єктом підприємництва, здійснює контроль за використанням та збереженням належного йому майна безпосередньо або через уповноважений ним орган, не втручаючись в оперативно-господарську діяльність підприємства.

Згідно частини 1 статті 1 Закону України «Про теплопостачання» балансоутримувач (будинку, групи будинків, житлового комплексу) власник відповідного майна або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно і уклала договір купівлі-продажу теплової енергії з теплогенеруючою або теплопостачальною організацією, а також договори на надання житлово-комунальних послуг з кінцевими споживачами.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідне нежитлове приміщення, закріплено за відповідачем на праві господарського відання.

До того ж судом першої інстанції встановлено, що у листі від 15.05.2021 № 122/3вих, яким відповідач надавав позивачеві відповідь щодо причин непідписання проекту договору, відповідач окремо підтвердив факт перебування спірного нерухомого майна в оперативному управлінні підприємства.

З урахуванням вищевикладеного, оскільки нежиле приміщення площею 121,30 кв.м, за адресою: місто Київ, проспект Перемоги, будинок 60, у заявлений до стягнення період перебувало у відповідача на праві господарського відання, саме він як користувач та розпорядник останнього є особою, відповідальною за здійснення оплати за спожиту теплову енергію.

Таким чином, не знайшли своє підтвердження доводи апеляційної скарги відповідача стосовно того, що КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" на жодному з встановлених законодавством правових титулів не володіла нежилим приміщенням площею 121,30 кв.м, за адресою: м. Київ, вул. Прорізна, буд. 10.

З урахуванням вищевикладеного, оскільки відповідач є балансоутримувачем нежилого приміщення площею 121,30 кв.м, за адресою: місто Київ, вул. Прорізна, буд. 10, саме він як користувач та розпорядник останнього є особою, відповідальною за здійснення оплати за спожиту теплову енергію.

Будинок по вул. Прорізна, буд. 10 у місті Києві оснащений інженерною мережею з централізованого опалення. Нежитлове приміщення, розташоване у житловому будинку за вказаною адресою, має вочевидь спільну інженерну мережу з централізованого опалення, протилежного відповідачем не доведено.

Відповідно до пункту 29 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 № 1198 (далі Правила № 1198), теплова енергія постачається безперервно.

Згідно пункту 36 Правил № 1198 теплопостачальна організація зобов`язується забезпечувати протягом обумовленого в договорі часу безперервне постачання теплової енергії (за винятком нормативно встановлених перерв), підтримувати параметри теплоносія, що подається з колекторів джерела теплової енергії, на вході в теплову мережу споживача теплової енергії відповідно до температурного графіка теплової мережі, не допускаючи відхилення параметрів, визначених договором.

Відповідно до пункту 3 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005, послуги надаються споживачам безперебійно, виключно за винятком часу перерв, визначених відповідно до частини 3 статті 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

За приписами пункту 40 Правил № 1198 споживач теплової енергії зобов`язаний, зокрема, вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил.

Обсяг спожитої відповідачем теплової енергії в ГКал., а також щомісячне нарахування по особовому рахунку відображені в облікових картках споживача за його обліковим записом.

На підтвердження факту постачання теплової енергії до житлового будинку за спірний період у матеріалах справи містяться корінці нарядів на включення та відключення вказаного будинку в період опалювального сезону.

На підставі виданих корінців нарядів підключається весь будинок за вказаною адресою в цілому. На окрему частину нежитлового приміщення, корінці нарядів не видаються.

Дані обставини відповідачем не спростовані.

За таких обставин, позивачем доведено факт підключення/відключення до/від постачання теплової енергії у будинку в цілому за адресою: м. Київ, вул. Прорізна, буд. 10.

Матеріалами справи підтверджено, що нарахування за надані послуги теплопостачання здійснювалось на підставі відомостей споживання та діючих в період споживання тарифів.

Отримання відповідачем послуг теплопостачання підтверджується наявними в матеріалах справи доказами: обліковими картками; актами приймання-передавання товарної продукції; довідками про нарахування за теплову енергію за особовим рахунком; розрахунком основного боргу за теплову енергію, згідно якого сума заборгованості відповідача перед позивачем становить 20 828,43 грн.

При цьому судом враховано, що питання прийняття облікових карток (табуляграм) в якості належних доказів у справах про стягнення заборгованості за договорами постачання (купівлі-продажу) теплової енергії у гарячій воді неодноразово досліджувалося у судовій практиці (постанови Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 910/6652/17, від 12.07.2018 у справі № 910/6654/17, від 12.10.2018 у справі № 910/30728/15, від 03.09.2020 у справі №910/17662/19).

Положеннями статей 13, 19, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Наведене відповідає правовим позиціям, викладеним, зокрема, у постановах Верховного Суду від 21.08.2019 у справі № 922/4239/16, від 25.09.2019 у справі № 522/401/15-ц, від 10.12.2018 у справі № 638/11034/15-ц.

Відповідно до пунктів 24, 25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Однак, відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Процедура відключення приміщення від внутрішньобудинкових мереж, встановлена Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України № 4 від 22.11.2005 (у редакції станом на момент надання послуг).

Разом із тим, відповідачем не надано жодних належних, допустимих та достовірних доказів на підтвердження відключення від теплопостачання будинку, розташованого за адресою: місто Київ, вул. Прорізна, буд. 10, а тому у відповідача наявний обов`язок щодо відшкодування вартості спожитої теплової енергії.

При цьому, відповідачем ні під час розгляду справи судом першої інстанції, ні в апеляційній скарзі не спростовано заявлені позивачем відомості щодо обсягів отриманої теплової енергії, нарахування боргу, а також не надано доказів здійснення оплати заборгованості.

Алгоритм нарахування заборгованості детально відображено в довідках про нарахування та актах приймання-передавання товарної продукції.

Також відповідач в апеляційній скарзі зазначає, що позивачем не доведено відповідність нарахованого об`єму спожитої теплової енергії фактично спожитого об`єму.

Однак, як наголошував позивач, та, в свою чергу правильно вказано судом першої інстанції, відповідач невірно оцінює інформацію по об`єму спожитої теплової енергії, оскільки у відомостях обліку споживання теплової енергії відображений місячний об`єм спожитої теплової енергії всього будинку в цілому (облік споживання теплової енергії будинку за адресою: місто Київ, вул. Прорізна, буд. 10, здійснюється за особовим рахунком: № 1), в той же час в довідках про нарахування за теплову енергію зазначається місячний об`єм спожитої теплової енергії саме нежитлового приміщення, яке знаходиться у відповідача на праві господарського відання.

Крім того, у травні 2021 року було здійснено нарахування/добор за поставлену теплову енергію за попередні періоди з листопада 2019 року (початок опалювального сезону 2019 року) по березень 2021 року включно.

Такі нарахування проводилися позивачем з дати фактичного постачання теплової енергії, а саме з жовтня 2019 року, про що зазначалось позивачем у позові.

В силу п. 8.1 Договору його дія поширюється на взаємовідносини, які фактично виникли між сторонами з 04.09.2019.

За ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Згідно ст. 8 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» рахунки на оплату наданої комунальної послуги формуються виконавцем або визначеною власником (співвласниками) іншою особою, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, на основі показань вузла комерційного обліку відповідної комунальної послуги згідно з вимогами статей 9-11 цього Закону. Виконавець або визначена власником (співвласниками) інша особа, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, формує та надає споживачу (його представнику) рахунки на оплату наданої комунальної послуги щомісяця. Інформація, зазначена в пунктах 6, 7, 9, 10 частини третьої цієї статті, надається споживачу не менше двох разів на рік. Інформація, зазначена в пункті 10 частини третьої цієї статті, надається також у випадках, коли виконавець надсилає споживачам договори або зміни до них. Рахунки на оплату комунальної послуги надаються споживачу на паперовому носії. На вимогу або за згодою споживача рахунки можуть надаватися споживачу в електронному вигляді, у тому числі за допомогою доступу до електронних систем обліку розрахунків споживачів. Рахунки надаються споживачу на безоплатній основі. Рахунок на оплату комунальної послуги повинен містити, зокрема, таку інформацію: 1) найменування та платіжні реквізити виконавця комунальної послуги; 2) адресна інформація, найменування або прізвище, ім`я та по батькові споживача, або абонентський номер споживача, визначений договором про надання комунальної послуги, який дає згоду ідентифікувати споживача виконавцю або іншій особі, що здійснює розподіл обсягів комунальних послуг; 3) період, за який здійснюється нарахування; 4) загальна сума до сплати; 5) поле для внесення споживачем показань вузлів розподільного обліку/приладів - розподілювачів теплової енергії (якщо згідно із законом або договором такі показання знімає споживач); 6) обсяг спожитої теплової енергії та води за поточний період, визначений згідно з вимогами статей 9-11 цього Закону, а також показання відповідних вузлів обліку (у разі відсутності вузлів обліку теплової енергії - приладів - розподілювачів теплової енергії), на основі яких цей обсяг визначено, застосоване розрахункове або середнє споживання; 7) діючі ціни та тарифи на комунальні послуги; 8) стан розрахунків споживачем за спожиту комунальну послугу, у тому числі заборгованість з оплати послуги (у разі її наявності), періоди, в яких виникла така заборгованість, відомості про обчислення її розміру, пільги/субсидії (у разі їх надання/призначення); 9) середній обсяг споживання та середній розмір плати за комунальну послугу іншими споживачами відповідної категорії (у тому числі в розрізі класів будівель), яким комунальну послугу надає цей виконавець, визначені за методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства; 10) рекомендації щодо можливих заходів з підвищення енергоефективності будівель, інформація про державні цільові та інші програми підвищення енергоефективності, контактна інформація та порядок одержання додаткової інформації.

Як вже зазначалось, додатком № 4 до Договору визначено, зокрема, що абонент щомісяця з 12 по 15 число самостійно отримує в ЦОК за адресою: вул. Волоська, 42: акт звіряння розрахунків на початок розрахункового періоду (один примірник оформленого акта звірки абонент повертає в ЦОК); акт приймання-передавання товарної продукції; рахунок-фактуру, куди включені вартість теплової енергії на поточний місяць, з урахуванням остаточного сальдо розрахунків на початок розрахункового періоду.

Таким чином, з урахуванням наведених нормативних приписів та положень Договору, з урахуванням фактичного надання позивачем теплової енергії в період до грудня 2021 року, колегією суддів відхиляються, як невмотивовані, доводи апелянта щодо відсутності у відповідача обов`язку сплати вартість спожитої за відповідною адресою житлово-комунальної послуги центрального опалення.

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України, статті 193 ГК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

В листопаді 2021 року позивач направив на адресу відповідача вимогу № 30/5/4/17970 від 17.11.2021 щодо сплати заборгованості, в тому числі по рахунку № 1, в додаток до якої долучено, зокрема: рахунки-фактури на оплату теплової енергії; оборотно-сальдові відомості.

Відповіді на вимогу на адресу позивача від відповідача не надійшло.

З урахуванням наведених фактичних обставин справи, за висновками колегії суддів, бездоговірне споживання відповідачем теплової енергії за рахунок централізованого опалення є порушенням вимог чинного законодавства, а відповідачем доказів виконання зобов`язання з оплати послуг по теплопостачанню у розмірі 20 828,43 грн. за період з квітня 2021 року по грудень 2021 року (з урахуванням відповідних перерахунків за попередні періоди) не надано, отже місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог у вказаній частині.

За приписами ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (стаття 611 ЦК України).

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 686/21962/15-ц, від 10.04.2018 у справі № 910/10156/17.

Таким чином, законом установлено обов`язок боржника у разі прострочення виконання грошового зобов`язання сплатити на вимогу кредитора суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції та 3% річних за весь час прострочення виконання зобов`язання.

Беручи до уваги те, що наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційних нарахувань та 3% річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника, ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.

Отже, у розумінні положень наведеної норми позивач як кредитор, вправі вимагати стягнення у судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних до повного виконання грошового зобов`язання.

Крім того, суд звертає увагу відповідача на те, що 3% річних та інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена ч. 2 ст. 625 ЦК України, не є штрафними санкціями, 3% річних виступають способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами позивача, а інфляційні нарахування виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

Перевіривши здійснені позивачем розрахунки 3% річних за період з 01.05.2021 по 31.12.2021, що складає - 342,95 грн., апеляційний господарський суд погоджується з судом першої інстанції, що ця частина позовних вимог підлягає задоволенню в повному обсязі, з огляду при цьому на правильно здійснений позивачем розрахунок 3% річних.

Водночас, перевіривши правильність здійсненого позивачем розрахунку втрат від інфляції за період з травня по грудень 2021 року, що становив - 4 749,28 грн., які і були визначені місцевим господарським судом до стягнення, колегія суддів звертає увагу, що такий розрахунок був проведений арифметично не вірно.

При цьому, судом апеляційної інстанції враховано, що статтею 625 ЦК України передбачено право особи отримати компенсацію інфляційних збитків за весь період прострочення. Якщо індекс інфляції в окремі періоди є меншим за одиницю та має при цьому економічну характеристику - "дефляція", то це не змінює його правової природи і не може мати наслідком пропуску такого місяця, оскільки протилежне зруйнує послідовність математичного ланцюга розрахунків, визначену Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою КМУ №1078 від 17.07.2003.

Інфляційні нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Так, здійснивши перерахунок втрат від інфляції за період з травня по грудень 2021 року, судова колегія зазначає, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 710,99 грн. втрат від інфляції, що становить:

[Період прострочення №1]: 01.05.2021 - 31.05.2021.

[Сума заборгованості] = 750.64 грн.

[Індекси інфляції за кожен місяць періоду прострочення]: трав. 2021 = 101.3;

[Сукупний індекс інфляції] = 101.3:100 (трав. 2021) = 1.01300000.

[Інфляційне нарахування] = 750.64 * 1.01300000 -750.64 = 9.76 грн.

[Сума заборгованості з урахуванням індексу інфляції] = 750.64 * 1.01300000 = 760.40 грн.

[Період прострочення №2]: 01.06.2021 - 30.06.2021.

[Сума заборгованості] = 19144.59 грн.

[Індекси інфляції за кожен місяць періоду прострочення]: черв. 2021 = 100.2;

[Сукупний індекс інфляції] = 100.2:100 (черв. 2021) = 1.00200000.

[Інфляційне нарахування] = 19144.59 * 1.00200000 -19144.59 = 38.29 грн.

[Сума заборгованості з урахуванням індексу інфляції] = 19144.59 * 1.00200000 = 19182.88 грн.

[Період прострочення №3]: 01.07.2021 - 31.07.2021.

[Сума заборгованості] = 19144.59 грн.

[Індекси інфляції за кожен місяць періоду прострочення]: лип. 2021 = 100.1;

[Сукупний індекс інфляції] = 100.1:100 (лип. 2021) = 1.00100000.

[Інфляційне нарахування] = 19144.59 * 1.00100000 -19144.59 = 19.14 грн.

[Сума заборгованості з урахуванням індексу інфляції] = 19144.59 * 1.00100000 = 19163.73 грн.

[Період прострочення №4]: 01.08.2021 - 31.08.2021.

[Сума заборгованості] = 19144.59 грн.

[Індекси інфляції за кожен місяць періоду прострочення]: серп. 2021 = 99.8;

[Сукупний індекс інфляції] = 99.8:100 (серп. 2021) = 0.99800000.

[Інфляційне нарахування] = 19144.59 * 0.99800000 -19144.59 = «-38.29 грн.»

[Сума заборгованості з урахуванням індексу інфляції] = 19144.59 * 0.99800000 = 19106.30 грн.

[Період прострочення №5]: 01.09.2021 - 30.09.2021.

[Сума заборгованості] = 19144.59 грн.

[Індекси інфляції за кожен місяць періоду прострочення]: вер. 2021 = 101.2;

[Сукупний індекс інфляції] = 101.2:100 (вер. 2021) = 1.01200000.

[Інфляційне нарахування] = 19144.59 * 1.01200000 -19144.59 = 229.74 грн.

[Сума заборгованості з урахуванням індексу інфляції] = 19144.59 * 1.01200000 = 19374.33 грн.

[Період прострочення №6]: 01.10.2021 - 31.10.2021.

[Сума заборгованості] = 19144.59 грн.

[Індекси інфляції за кожен місяць періоду прострочення]: жовт. 2021 = 100.9;

[Сукупний індекс інфляції] = 100.9:100 (жовт. 2021) = 1.00900000.

[Інфляційне нарахування] = 19144.59 * 1.00900000 -19144.59 = 172.30 грн.

[Сума заборгованості з урахуванням індексу інфляції] = 19144.59 * 1.00900000 = 19316.89 грн.

[Період прострочення №7]: 01.11.2021 - 30.11.2021.

[Сума заборгованості] = 20003.69 грн.

[Індекси інфляції за кожен місяць періоду прострочення]: лист. 2021 = 100.8;

[Сукупний індекс інфляції] = 100.8:100 (лист. 2021) = 1.00800000.

[Інфляційне нарахування] = 20003.69 * 1.00800000 -20003.69 = 160.03 грн.

[Сума заборгованості з урахуванням індексу інфляції] = 20003.69 * 1.00800000 = 20163.72 грн.

[Період прострочення №8]: 01.12.2021 - 31.12.2021.

[Сума заборгованості] = 20003.69 грн.

[Індекси інфляції за кожен місяць періоду прострочення]: груд. 2021 = 100.6;

[Сукупний індекс інфляції] = 100.6:100 (груд. 2021) = 1.00600000.

[Інфляційне нарахування] = 20003.69 * 1.00600000 -20003.69 = 120.02 грн.

[Сума заборгованості з урахуванням індексу інфляції] = 20003.69 * 1.00600000 = 20123.71 грн.

За таких обставин, оскаржуване відповідачем рішення підлягає скасуванню в частині стягнення 4 038,29 грн. втрат від інфляції.

Відповідно, апеляційна скарга КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» у вказаній частині підлягає задоволенню.

В свою чергу, викладені у відзиві на апеляційну скаргу твердження позивача частково знайшли своє підтвердження в спростування викладених відповідачем в апеляційні скарзі доводів у відповідних межах.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами 1-3 статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься у частині 1 статті 74 ГПК України.

Отже, за загальним правилом, обов`язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. При цьому доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості. Розподіл між сторонами обов`язку доказування визначається предметом спору.

Змагальність сторін є одним із основних принципів господарського судочинства, зміст якого полягає у тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, тоді як суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, зобов`язаний вирішити спір, керуючись принципом верховенства права.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 86 ГПК).

Частиною 5 статті 236 ГПК України визначено, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині.

Частиною 1 статті 277 ГПК України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Отже, беручи до уваги здійснення перерахунку втрат від інфляції і визначення їх до стягнення в розмірі 710,99 грн., враховуючи вимоги, викладені відповідачем в апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку про скасування рішення Господарського суду міста Києва від 22.12.2023 у справі № 910/4160/22 в частині стягнення 4 038,29 грн. втрат від інфляції та відповідно про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" в наведеній частині, а в іншій частині скарга залишається без задоволення.

В силу положень ст. 129 ГПК України судовий збір у разі часткового задоволення позову покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням часткового задоволення позовних вимог на суму 21 882,37 грн., судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволеним вимогам з урахуванням апеляційного розгляду, з яких витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги в розмірі 237,88 грн. стягуються з позивача на користь відповідача, а витрати по сплаті судового збору за подачу позову до суду першої інстанції у сумі 2 282,77 грн. стягуються з відповідача на користь позивача, відповідно за новим розподілом судових витрат.

Керуючись ст.ст. 129, 269, п. 2 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" - задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 22.12.2023 у справі № 910/4160/22 - скасувати в частині в частині стягнення 4 038,29 грн. (чотири тисячі тридцять вісім гривень 29 копійок) втрат від інфляції та 198,23 грн. (сто дев`яносто вісім гривень 23 копійки) судового збору за подання позовної заяви, прийнявши в цій частині нове рішення, виклавши пункт 1 резолютивної частини рішення в наступній редакції: «Позовні вимоги задовольнити частково».

3. Стягнути з Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» (адреса: 04050, м. Київ, вул. Білоруська, буд. 1; ідентифікаційний код: 34966254) на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (адреса: 01001, м. Київ, пл. Івана Франка, буд. 5; ідентифікаційний код: 40538421) втрати від інфляції - 710,99 грн. (сімсот десять гривень 99 копійок).

4. Стягнути з Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» (адреса: 04050, м. Київ, вул. Білоруська, буд. 1; ідентифікаційний код: 34966254) на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (адреса: 01001, м. Київ, пл. Івана Франка, буд. 5; ідентифікаційний код: 40538421) витрати по сплаті судового збору за подачу позову до суду першої інстанції - 2 282,77 грн. (дві тисячі двісті вісімдесят дві гривні 77 копійок).

5. В іншій частині рішення Господарського суду міста Києва від 22.12.2023 у справі № 910/4160/22 - залишити без змін.

6. Стягнути з Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (адреса: 01001, м. Київ, пл. Івана Франка, буд. 5; ідентифікаційний код: 40538421) на користь Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» (адреса: 04050, м. Київ, вул. Білоруська, буд. 1; ідентифікаційний код: 34966254) витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги - 237,88 грн. (двісті тридцять сім гривень 88 копійок).

7. Доручити Господарському суду міста Києва видати накази на виконання постанови Північного апеляційного господарського суду.

8. Справу № 910/4160/22 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, що визначені в частині 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя С.О. Алданова

Судді В.А. Корсак

Є.Ю. Пономаренко