ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

23.07.2024р. Справа №905/1344/23

за позовом Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго», м.Київ

до відповідача Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго», м.Краматорськ

про стягнення заборгованості в сумі 106927764,53 грн., з яких: основна заборгованість у сумі 106354908,54 грн. та 3% річних у сумі 572855,99 грн.

за зустрічним позовом Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго», м.Краматорськ

до відповідача Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго», м.Київ

про стягнення заборгованості в сумі 69631481,81 грн.

Суддя Левшина Г.В.

за участю секретаря судового засідання Ревенко Д.С.

Представники сторін:

від позивача (за первісним позовом): Сосунов Є.В.

від відповідача (за первісним позовом): Жукова Л.А.

1. Стислий зміст позовних вимог за первісним позовом:

Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго», м.Київ, позивач, звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго», м.Краматорськ, про стягнення заборгованості в сумі 106927764,53 грн., з яких: основна заборгованість у сумі 106354908,54 грн. та 3% річних у сумі 572855,99 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов Договору про участь у балансуючому ринку від 10.08.2021р. №0112-04124.

2. Стислий зміст позовних вимог за зустрічним позовом:

30.10.2023р. через підсистему Електронний суд від Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго», м.Краматорськ надійшла зустрічна позовна заява до Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго», м.Київ про стягнення заборгованості в сумі 69631481,81 грн.

Позовні вимоги за зустрічним позовом мотивовані неналежним виконання відповідачем за зустрічним позовом зобов`язань за договором про участь у балансуючому ринку від 10.08.2021р. №0112-04124 в частині оплати балансуючої електричної енергії у встановлений договором строк.

3. Щодо порядку господарського судочинства під час розгляду справи судом:

Ухвалою суду від 11.10.2023р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/1344/23; справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 22.11.2023 року о 12:30 год.; запропоновано відповідачу надати відповідно до ст.165 ГПК України відзив на позовну заяву і всі письмові докази (які можливо доставити до суду), протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі; одночасно надіслати позивачу копію відзиву та доданих до нього документів, докази такого направлення надати суду до початку судового засідання; явку сторін у підготовче засідання визнано не обов`язковою.

30.10.2023р. через підсистему Електронний суд від відповідача за первісним позовом надійшов відзив на позовну заяву, за змістом якого останній наполягав на необгрунтованості заявлених позовних вимог, посилаючись, зокрема, на дію форс-мажорних обставин та наявність особливого статусу ПАТ «Донбасенерго» в умовах воєнного стану. Також, відповідач за первісним позовом висловив заперечення з приводу розрахунку заявлених до стягнення 3% річних.

У підготовче засідання 22.11.2023р. в режимі відеоконференції з`явилися представники сторін, надали пояснення по суті справи.

Ухвалою суду від 22.11.2023р. відкладено підготовче засідання на 19.12.2023р. об 12:00 год.; запропоновано позивачу надати відповідно до ст.166 ГПК України відповідь на відзив на позовну заяву.

Згідно з ухвалою суду від 22.11.2023р. прийнято до спільного розгляду з первісним позовом по справі №905/1344/23 зустрічні позовні Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго», м.Краматорськ до Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго», м.Київ про заборгованості в сумі 69631481,81 грн.; встановлено позивачу відповідно до ст.165 Господарського процесуального кодексу України представити письмовий відзив на зустрічну позовну заяву протягом 15 днів з моменту отримання даної ухвали суду; одночасно надіслати відповідачу копію відзиву та доданих до нього документів, докази такого направлення надати суду.

29.11.2023р. через підсистему Електронний суд від позивача за первісним позовом надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, за змістом якої позивачем за первісним позовом заявлено вимогу про стягнення з відповідача за первісним позовом заборгованості в загальному розмірі 109674409,49 грн.

08.12.2023р. через підсистему Електронний суд від позивача за первісним позовом надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, за змістом якої останній заперечує проти доводів відповідача щодо необгрунтованості розрахунку заявлених до стягнення 3% річних.

15.12.2023р. через підсистему Електронний суд від позивача за первісним позовом надійшов відзив на зустрічну позовну заяву. Заперечуючи проти заявлених зустрічних позовних вимог, НЕК «Укренерго» акцентує увагу суду на тому, що позивачем за зустрічним позовом не було в повному обсязі виконано зобов?язання по наданню рахунків-фактур у спосіб, який передбачено Правилами ринку, що в свою чергу не дає підстави стверджувати про наявність зобов?язань по оплаті послуг відповідачем за зустрічним позовом.

У підготовче засідання 19.12.2023р. в режимі відеоконференції з`явилися представники сторін, відповідач заявив клопотання про відкладення підготовчого засідання.

Ухвалою суду від 19.12.2023р. відкладено підготовче засідання на 20.02.2024 року о 12:15 год.

22.12.2023р. через підсистему Електронний суд від відповідача за первісним позовом надійшла відповідь на відзив на зустрічну позовну заяву, за змістом якого останній заперечував проти доводів НЕК «Укренерго», викладених у відзиві на зустрічну позовну заяву.

22.01.2024р. через підсистему Електронний суд від відповідача за первісним позовом надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання.

У підготовче засідання 23.01.2024р. в режимі відеоконференції з`явився представник відповідача за первісним позовом, повідомив суд про наявність переговорного процесу між сторонами з приводу врегулювання спору шляхом підписання заяви про залік зустрічних вимог.

Ухвалою суду від 23.01.2024р. відкладено підготовче засідання на 20.02.2024 року о 12:15 год.; запропоновано позивачу за первісним позовом надати відповідно до ст.167 ГПК України заперечення на відповідь на відзив на зустрічну позовну заяву (за наявності).

У підготовче засідання 20.02.2024р. в режимі відеоконференції з`явилися представники сторін; відповідач за первісним позовом, повідомив суд про те, що між сторонами досі триває переговорний процес з приводу врегулювання спору шляхом підписання заяви про залік зустрічних вимог. Сторони не заперечували проти відкладення підготовчого засідання у справі з метою надання можливості сторонам врегулювання спору в позасудовому порядку.

Ухвалою суду від 20.02.2024р. відкладено підготовче засідання на 19.03.2024 року о 14:00 год.

19.03.2024р. через підсистему "Електронний суд" від відповідача за первісним позовом надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи підписаного між сторонами у справі акту зарахування зустрічних однорідних вимог від 05.03.2024р. згідно з Договорами від 10.08.2021р. №0112-04124 та від 10.08.2021р. №0112-01124.

У підготовче засідання 19.03.2024р. в режимі відеоконференції з`явилися представники сторін, просили суд надати додатковий час з метою уточнення розміру позовних вимог з огляду на підписання акту зарахування зустрічних однорідних вимог від 05.03.2024р.

Ухвалою суду від 19.03.2024р. відкладено підготовче засідання на 23.04.2024 року о 12:30 год.; запропоновано позивачу у строк до 15.04.2024р. надати суду пояснення з приводу остаточного розміру заявлених позовних вимог з урахуванням акту про зарахування зустрічних однорідних вимог від 05.03.2024р.; запропоновано відповідачу у строк до 15.04.2024р. надати суду пояснення з приводу остаточного розміру заявлених зустрічних позовних вимог з урахуванням акту про зарахування зустрічних однорідних вимог від 05.03.2024р.

23.04.2024р. через підсистему "Електронний суд" від позивача за первісним позовом надійшла заява про закриття провадження в частині стягнення основної заборгованості та повернення судового збору з врахуванням погашеної заборгованості. Як зазначає позивач за первісним позовом залишок несплаченої суми основного боргу становить 23306902,73 грн. Одночасно, НЕК Укренерго було надано оновлений розрахунок штрафних санкцій на підставі якого останнім заявлено до стягнення 3% річних у сумі 2056448,07 грн. та інфляційні втрати у сумі 2500634,19 грн.

23.04.2024р. через підсистему "Електронний суд" від позивача за зустрічним позовом надійшли пояснення щодо стану зменшення взаємної заборгованості сторін, якими останній повідомив суд про погашення НЕК Укренерго заборгованості перед ПАТ Донбасенерго на суму 65973993,16 грн. Залишок непогашеної заборгованості, яка є предметом зустрічного позову, становить 3657488,65 грн.

У підготовче засідання 23.04.2024р. в режимі відеоконференції з`явилися представники сторін, просили суд надати додатковий час з метою уточнення розміру остаточних позовних вимог.

Протокольною ухвалою суду від 23.04.2024р. оголошено перерву у підготовчому засіданні до 24.04.2024 року о 13:00 год.

У підготовче засідання 24.04.2024р. в режимі відеоконференції з`явилися представники сторін, заявили клопотання про відкладення підготовчого засідання.

Ухвалою суду від 24.04.2024р. відкладено підготовче засідання на 20.05.2024 року о 12:15 год.; запропоновано сторонам у строк до 17.05.2024р. надати суду пояснення з приводу остаточного розміру заявлених позовних вимог.

09.05.2024р. через підсистему "Електронний суд" від позивача за первісним позовом надійшла заява про зменшення позовних вимог в частині суми основної заборгованості та збільшення періоду нарахування штрафних санкцій. Так, позивачем заявлено остаточні позовні вимоги за первісним позовом про стягнення з ПАТ Донбасенерго суми основного боргу у розмірі 23303902,24 грн., 3% річних у розмірі 2074760,81 грн. та інфляційних втрат у розмірі 2491647,59 грн.

20.05.2024р. через підсистему "Електронний суд" від відповідача за первісним позовом надійшли заперечення щодо заяви позивача в частині збільшення періоду нарахування штрафних санкцій. Окрім того, відповідачем за первісним позовом було подано заяву про відстрочення виконання рішення суду строком на 12 місяців.

У підготовче засідання 20.05.2024р. в режимі відеоконференції з`явилися представники сторін, надали суду пояснення по суті справи.

Ухвалою суду від 20.05.2024р. закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 25.06.2024 року о 12:00 год.; запропоновано позивачу за первісним позовом до дати судового засідання письмово висловити свою позицію щодо заяви відповідача про відстрочення виконання судового рішення.

18.06.2024р. через підсистему "Електронний суд" від відповідача за первісним позовом надійшло клопотання про поновлення строку для подання доказів, долучення доказів до матеріалів справи. За змістом поданого клопотання останній просить суд прийняти доказ на підтвердження часткової сплати ПАТ «Донбасенерго» 31.05.2024р. основної заборгованості за Договором про участь у балансуючому ринку електричної енергії від 10.08.2021р. №0112-04124 за серпень 2023 року в розмірі 5000000,00 грн., а також докази на підтвердження існування у ПАТ «Донбасенерго» з 24.02.2022р. обставин форс-мажору, які унеможливили виконання зобов`язання перед ПРАТ НЕК «Укренерго».

У судове засідання 25.06.2024р. в режимі відеоконференції з`явилися представники сторін, висловили позиції з приводу наданих відповідачем за первісним позовом доказів.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши клопотання ПАТ «Донбасенерго», суд дійшов висновку про доцільність прийняття та долучення до матеріалів справи додаткових письмових доказів, поданих відповідачем за первісним позовом.

Протокольною ухвалою суду від 25.06.2024р. оголошено перерву у судовому засіданні до 26.06.2024 року до 15:00 год.

У судове засідання 26.06.2024р. представники сторін не з`явились.

Ухвалою суду від 26.06.2024р. оголошено перерву в судовому засіданні до 23.07.2024 року о 12:30 год.

19.07.2024р. через підсистему "Електронний суд" від відповідача за первісним позовом надійшли пояснення щодо погашення НЕК «Укренерго» заборгованості за зустрічним позовом, за змістом яких ПАТ «Донбасенерго» повідомило суд, що заборгованість в розмірі 69631481,81 грн., яка була заявлена останнім до стягнення у зустрічному позові, погашена НЕК «Укренерго» у повному обсязі. Окрім того, відповідачем за первісним позовом було висловлено позицію з приводу відсутності підстав для застосування висновків господарських судів щодо форс-мажору у справі №910/4215/22.

У судове засідання 23.07.2024р. в режимі відеоконференції з`явилися представники сторін.

4. Встановлені судом обставини справи:

Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" (далі позивач за первісним позовом, НЕК "Укренерго") є юридичною особою, що утворена 29.07.2019р. як акціонерне товариство, 100 відсотків акцій якого закріплюються у державній власності, внаслідок реорганізації шляхом перетворення Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго", відповідно до наказу Міністерства фінансів України від 15.02.2019 №73 та розпорядження Кабінету Міністрів України від 22.11.2017 №829-р "Про погодження перетворення державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго", у приватне акціонерне товариство.

ПрАТ НЕК «Укренерго» виконує функції оператора системи передачі - юридичної особи, відповідальної за експлуатацію, диспетчеризацію, забезпечення технічного обслуговування, розвиток системи передачі та міждержавних ліній електропередачі, а також за забезпечення довгострокової спроможності системи передачі щодо задоволення обґрунтованого попиту на передачу електричної енергії, на якого, зокрема, покладені функції адміністратора розрахунків (АР) та є оператором системи передач ОСП.

ПАТ "Донбасенерго" (далі - відповідач за первісним позовом) є учасником ринку електричної енергії, постачальником послуг з балансування відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії".

За змістом п.5 частини першої ст.4 Закону України «Про ринок електричної енергії» учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах.

Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються, зокрема, договори про участь у балансуючому ринку.

Згідно з частиною першою ст.68 Закону України «Про ринок електричної енергії» в Україні функціонує єдиний балансуючий ринок.

Частиною 3 ст.68 Закону України "Про ринок електричної енергії" визначено, що для надання послуг з балансування учасники ринку укладають з оператором системи передачі договір на основі типового договору про участь у балансуючому ринку. Постачальники послуг з балансування реєструються адміністратором розрахунків у порядку, визначеному правилами ринку. Типовий договір про участь у балансуючому ринку затверджується Регулятором.

Приватним акціонерним товариством «Національна енергетична компанія «Укренерго» було повідомлено Публічне акціонерне товариство «Донбасенерго» про акцептування заяви останнього про приєднання до умов Договору про участь у балансуючому ринку та долучено до реєстру постачальників послуг з балансування; ідентифікатор договору №0112-04124, дата акцептування 10.08.2021р.

Судом встановлено, що на момент спірних правовідносин діяла редакція Договору, що затверджена Наказом НЕК «Укренерго» №57 від 27.01.2023р.

За змістом пунктів 1.1 та 1.2 Договору №0112-04124 від 10.08.2021р. (далі - Договір у відповідній редакції), цей договір є договором приєднання в розумінні статті 634 Цивільного кодексу України, умови якого мають бути прийняті іншою Стороною не інакше, як шляхом приєднання до запропонованого Договору в цілому. За цим Договором ППБ зобов`язується надавати балансуючу електричну енергію на завантаження або розвантаження для здійснення ОСП балансування об`єднаної енергетичної системи України. ОСП зобов`язується продавати балансуючу електричну енергію ППБ або купувати балансуючу електричну енергію у ППБ та отримувати оплату за продану ППБ балансуючу електричну енергію або сплачувати кошти за куплену балансуючу електричну енергію у ППБ відповідно до умов цього Договору та Правил ринку.

Загальна вартість Договору складається із суми придбаних та проданих обсягів електричної енергії на балансуючому ринку протягом дії цього Договору та відповідно до умов цього Договору (п.2.1 Договору).

Пунктом 2.2 Договору передбачено, що розрахунок ціни купівлі-продажу електричної енергії визначається відповідно до Правил ринку.

Для розрахунків за цим Договором використовуються обсяги електричної енергії, купленої-проданої на балансуючому ринку ППБ (п.3.1 Договору).

Відповідно до п.4.1 Договору виставлення рахунків та оплата платежів здійснюються відповідно до процедур та у строки, визначені Правилами ринку.

Згідно п.4.2 Договору подання платіжних документів здійснюється сторонами відповідно до Правил ринку.

Пунктом 4.3 Договору сторони погодили, що якщо ППБ має заперечення до інформації, що міститься у платіжному документі, то він повинен повідомити про це ОСП не пізніше 12:00 наступного робочого дня після виставлення рахунку. Наявність заперечень не є підставою для створення дебіторської заборгованості перед ОСП.

За змістом п.4.4 Договору ОСП формує та направляє Акт купівлі-продажу до ППБ не пізніше 13 календарного дня місяця, наступного за розрахунковим. Протягом двох робочих днів з дня направлення ОСП до ППБ акта ППБ розглядає та повертає ОСП один примірник акта, підписаного зі своєї сторони.

Цей договір набирає чинності з моменту акцептування ОСП заяви-приєднання ППБ, про що ОСП повідомляє ППБ, і є чинним до 31 грудня поточного року включно, у якому була надана заява-приєднання. Якщо жодна із сторін не звернулась до іншої сторони не менше ніж за 1 місяць до закінчення терміну дії цього договору з ініціативою щодо його розірвання, то цей договір вважається продовженим на наступний календарний рік на тих же умовах (п.п.9.1 - 9.2 Договору).

Згідно ст.52 Закону України "Про ринок електричної енергії" адміністратор розрахунків, забезпечує організацію роботи ринку електричної енергії відповідно до цього Закону, Правил ринку та Кодексу комерційного обліку. Функції адміністратора розрахунків покладаються на оператора системи передачі.

Балансуючий ринок електричної енергії - ринок, організований оператором системи передачі електричної енергії з метою забезпечення достатніх обсягів електричної потужності та енергії, необхідних для балансування в реальному часі обсягів виробництва та імпорту електричної енергії і споживання та експорту електричної енергії, врегулювання системних обмежень в об`єднаній енергетичній системі України, а також фінансового врегулювання небалансів електричної енергії (п.п.7, 12, 46 ч.1 ст.1 Закону України «Про ринок електричної енергії»).

На балансуючому ринку оператором системи передачі (ОСП) здійснюються: 1) купівля та продаж електричної енергії для балансування обсягів попиту та пропозиції електричної енергії у межах поточної доби; 2) купівля та продаж електричної енергії з метою врегулювання небалансів електричної енергії сторін, відповідальних за баланс.

Згідно ч.7 ст.68 Закону України "Про ринок електричної енергії" за результатами роботи балансуючого ринку за відповідну добу на підставі даних оператора системи передачі та адміністратора комерційного обліку адміністратор розрахунків розраховує платежі оператора системи передачі та постачальників послуг з балансування за електричну енергію, ціни небалансу електричної енергії, а також обсяги небалансів електричної енергії учасників ринку і відповідні платежі за них та виставляє відповідні рахунки у порядку, визначеному правилами ринку.

Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг постановою №307 від 14.03.2018р. затверджено Правила ринку.

Звертаючись з позовом до суду, позивач за первісним позовом посилається на те, що відповідач в порушення умов укладеного між сторонами Договору не здійснив вчасно оплату за придбані обсяги балансуючої електричної енергії за період з першої декади червня 2023 року по першу декаду вересня 2023 року на загальну суму 106354908,54 грн., у зв`язку з чим на суму боргу було нараховано 3% річних у сумі 572855,99 грн.

Як вже було зазначено судом, 29.11.2023р. позивач подав заяву про збільшення розміру позовних вимог та заявив додатково до первісних вимог про стягнення заборгованості за період перша та друга декади жовтня 2023 року у розмірі 2739391,92 грн. та нараховані на суму боргу 3% річних у розмірі 7253,04 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на рахунки, сформовані в системі управління ринком (http//mms.ua.energy) за електричну енергію для балансування із зазначенням суми, яку відповідач зобов`язаний сплатити.

В процесі розгляду справи на стадії підготовчого провадження позивач за первісним позовом неодноразово збільшував/зменшував розмір заявлених позовних вимог.

Так, розмір заявлених позовних вимог за первісним позовом в частині стягнення суми основного боргу було визначено НЕК Укренерго у заяві від 09.05.2024р., за змістом якої було повідомлено суд, що у відповідності до підписаних сторонами Актів зарахування зустрічних однорідних вимог від 05.03.2024р., 03.04.2024р., 23.04.2024р., після подачі позовної заяви, сума непогашеного основного боргу за період першої декади червня 2023 року по другу декаду жовтня 2023 року складає 23303902,24 грн.

В матеріалах справи міститься акти зарахування зустрічних однорідних вимог від 05.03.2024р., 03.04.2024р., 23.04.2024р. з додатками.

Факт здійснення зарахування за означеними актами відповідачем не оспорюється.

Таким чином, позивачем було зменшено розмір позовних вимог та заявлено про стягнення з відповідача суми непогашеного основного боргу у розмірі 23303902,24 грн., 3% річних у розмірі 2074760,81 грн. та інфляційних втрат у розмірі 2491647,59 грн.

Частиною 2 ст.46 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві.

Враховуючи наведене, суд приймає заяву позивача від 09.05.2024р. та здійснює подальший розгляд справи з урахуванням визначеної ПрАТ НЕК «Укренерго» суми позовних вимог у розмірі 27870310,64 грн., з яких: основна заборгованість у сумі 23303902,24 грн., 3% річних в сумі 2074760,81 грн. та інфляційні втрати в сумі 2491647,59 грн.

Окрім того, судом було прийнято та долучено до матеріалів справи платіжну інструкцію №3337 від 31.05.2024р., у відповідності до якої відповідачем за первісним позовом було погашено заборгованість за договором №0112-04124 від 10.08.2021р. за період серпень 2023 року в розмірі 5000000,00 грн.

Відповідно до пункту 2 ч.1 ст.231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Суд наголошує, що господарський суд закриває провадження у справі, у зв`язку з відсутністю предмету спору, зокрема, у випадку припинення існування предмету спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося спірних питань. Закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до відкриття провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не закриття провадження у справі.

На підставі зазначеного провадження в частині стягнення з відповідача за первісним позовом суми основного боргу у розмірі 5000000,00 грн. підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд здійснює розгляд та досліджує обґрунтованість первісних позовних вимог у розмірі 22870310,64 грн., з яких: основна заборгованість у сумі 18303902,24 грн., 3% річних в сумі 2074760,81 грн. та інфляційні втрати в сумі 2491647,59 грн.

Розглянувши позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго», суд дійшов наступних висновків.

За своїм змістом та правовою природою укладений сторонами Договір є договором надання послуг, який підпадає під правове регулювання норм статей 901-907 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ч.1 ст.903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Порушенням зобов`язання, відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст.611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Так, на виконання умов договору позивач за первісним позовом здійснив поставку, а відповідач за первісним позовом отримав балансуючу електричну енергію, що підтверджується долученими до матеріалів справи наступними актами купівлі-продажу балансуючої електричної енергії: №БР/23/06-0112 від 30.06.2023р., №БР/23/07-0112 від 10.08.2023р., №БР/23/08-0112 від 31.08.2023р.

Наведені Акти підписано сторонами з використанням КЕП, докази чого наявні в матеріалах справи.

ПрАТ НЕК «Укренерго» через систему управління ринком виставлені на оплату платіжні документи (рахунки-фактури) за електричну енергію для балансування, придбану ПАТ «Донбасенерго», а саме:

1) рахунок-фактура від 16.06.2023р. №199 (за період з 01.06.2023р. по 10.06.2023р.) на суму 16128184,61 грн., дата виставлення рахунку 19.06.2023р.;

2) рахунок-фактура від 26.06.2023р. №205 (за період з 11.06.2023р. по 20.06.2023р.) на суму 16995523,02 грн., дата виставлення рахунку 26.06.2023р.;

3) рахунок-фактура від 06.07.2023р. №208 (за період з 21.06.2023р. по 30.06.2023р.) на суму 1998645,88 грн., дата виставлення рахунку 06.07.2023р.;

4) рахунок-фактура від 14.07.2023р. №008 (за період з 01.07.2023р. по 10.07.2023р.) на суму 9419563,09 грн., дата виставлення рахунку 14.07.2023р.;

5) рахунок-фактура від 26.07.2023р. №207 (за період з 11.07.2023р. по 20.07.2023р.) на суму 15448285,27 грн., дата виставлення рахунку 26.07.2023р.;

6) рахунок-фактура від 04.08.2023р. №211 (за період з 21.07.2023р. по 31.07.2023р.) на суму 6745961,75 грн., дата виставлення рахунку 04.08.2023р.;

7) рахунок-фактура від 16.08.2023р. №216 (за період з 01.08.2023р. по 10.08.2023р.) на суму 12311249,52 грн., дата виставлення рахунку 17.08.2023р.;

8) рахунок-фактура від 24.08.2023р. №236 (за період з 11.08.2023р. по 20.08.2023р.) на суму 13316230,21 грн., дата виставлення рахунку 25.08.2023р.;

9) рахунок-фактура від 05.09.2023р. №005 (за період з 21.08.2023р. по 31.08.2023р.) на суму 11866364,78 грн., дата виставлення рахунку 05.09.2023р.;

10) рахунок-фактура від 14.09.2023р. №231 (за період з 01.09.2023р. по 10.09.2023р.) на суму 2124900,41 грн., дата виставлення рахунку 14.09.2023р.;

11) рахунок-фактура від 16.10.2023р. №008 (за період з 01.10.2023р. по 10.10.2023р.) на суму 1520046,89 грн., дата виставлення рахунку 16.10.2023р.;

12) рахунок-фактура від 26.10.2023р. №238 (за період з 11.10.2023р. по 20.10.2023р.) на суму 1219345,03 грн., дата виставлення рахунку 26.10.2023р.

Всього на загальну суму 109094300,46 грн.

Суд зауважує, що дата розміщення (формування) рахунків у системі управління ринком є датою направлення (надсилання, виставлення) таких рахунків. При цьому, дати виставлення позивачем за первісним позовом зазначених рахунків в системі управління ринком ПАТ «Донбасенерго» не заперечувались.

Згідно п.7.7.3 p.VII Правил ринку оплата платіжного документа з банківського рахунку учасника ринку на банківський рахунок АР здійснюється протягом двох робочих днів з дати направлення платіжного документа.

З урахуванням наведеного, строк виконання відповідачем своїх зобов`язань щодо оплати платіжних документів сплив:

- за рахунком-фактури від 16.06.2023р. №199 21.06.2023р.;

- за рахунком-фактури від 26.06.2023р. №205 28.06.2023р.;

- за рахунком-фактури від 06.07.2023р. №208 10.07.2023р.;

- за рахунком-фактури від 14.07.2023р. №008 18.07.2023р.;

- за рахунком-фактури від 26.07.2023р. №207 28.07.2023р.;

- за рахунком-фактури від 04.08.2023р. №211 08.08.2023р.;

- за рахунком-фактури від 16.08.2023р. №216 21.08.2023р.;

- за рахунком-фактури від 24.08.2023р. №236 29.08.2023р.;

- за рахунком-фактури від 05.09.2023р. №005 07.09.2023р.;

- за рахунком-фактури від 14.09.2023р. №231 18.09.2023р.;

- за рахунком-фактури від 16.10.2023р. №008 18.10.2023р.;

- за рахунком-фактури від 26.10.2023р. №238 30.10.2023р.

Оператор системи передачі має право своєчасно та в повному обсязі отримувати плату за продану електричну енергію на балансуючому ринку (п.4 ч.2 ст.33 Закону України "Про ринок електричної енергії").

Згідно п.5.2 Договору ОСП має право отримувати від ППБ оплату, визначену згідно з вимогами Правил ринку, за придбану цим ППБ балансуючу електричну енергію. Вказаному праву ОСП кореспондує установлений п.5.5 Договору обов`язок ППБ оплачувати рахунки за придбану ППБ балансуючу електричну енергію.

Суду доведено належним чином прострочення виконання відповідачем зобов`язання за Договором в частині своєчасної сплати 109094300,46 грн.

Доказів вчасної оплати виставлених позивачем спірних рахунків-фактур відповідачем суду не надано.

Враховуючи вищенаведені обставини, приймаючи до уваги зменшення розміру позовних вимог у зв`язку з проведенням зарахування зустрічних однорідних вимог, а також закриття провадження в частині стягнення суми основного боргу у розмірі 5000000,00 грн., суд дійшов висновку про обґрунтованість первісних позовних вимог в частині стягнення з ПАТ «Донбасенерго» суми основного боргу у розмірі 18303902,24 грн.

Щодо наявності підстав для перенесення строків виконання зобов`язання відповідача у зв`язку з форс-мажорними обставинами, що засвідчені листом Торгово-промислової палати України, суд враховує наступне.

Згідно зі статтею 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів (статті 617 Цивільного кодексу України).

Ця норма встановлює дві основні підстави звільнення особи, яка порушила зобов`язання, від відповідальності. Такими обставинами є випадок та непереборна сила. Доведення наявності випадку або непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов`язання. Саме вона має подавати відповідні докази в разі виникнення спору.

Згідно ст.14-1 Закону України «Про Торгово-промислові палати в Україні» Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Ознаками форс-мажорних обставин є наступні елементи: вони не залежать від волі учасників цивільних (господарських) відносин; мають надзвичайний характер; є невідворотними; унеможливлюють виконання зобов`язань за даних умов здійснення господарської діяльності.

Форс-мажорні обставини не мають преюдиціальний (заздалегідь встановлений) характер. При їх виникненні сторона, яка посилається на дію форс-мажорних обставин, повинна це довести. Сторона яка посилається на конкретні обставини повинна довести те, що вони є форс-мажорними, в тому числі, саме для конкретного випадку. Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність. Те, що форс-мажорні обставини необхідно довести, не виключає того, що наявність форс-мажорних обставин може бути засвідчено відповідним компетентним органом.

Відповідно до пп.1.15.1, 1.15.2, 1.15.3. 1.15.4 р. І Правил ринку під форс-мажором розуміють надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань будь-якого учасника ринку, передбачених умовами цих Правил.

Обставини форс-мажору поділяються на такі категорії: 1) викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом (повінь, циклон, шторм, цунамі, осідання ґрунту, землетрус, пожежа тощо); 2) надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань учасника ринку, передбачених умовами цих Правил, а також бездіяльність третіх осіб, на яких не поширюється дія цих Правил (страйки, саботаж, локаут, вибухи та вихід з ладу чи пошкодження машин та устаткування, оголошена чи неоголошена війна, масові заворушення, піратство тощо); 3) регламентовані умови відповідних рішень та акти державних органів влади (ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо).

Строк виконання зобов`язання учасника ринку, що зазнав впливу форс-мажору, переноситься на весь період його дії, включаючи період ліквідації наслідків. При цьому такий учасник ринку не буде нести відповідальність за прострочені зобов`язання.

Учасник ринку, який зазнав впливу форс-мажору, зобов`язаний негайно за допомогою будь-якого засобу зв`язку повідомити ОСП та Регулятора про настання форс-мажору не пізніше ніж через 2 робочі дні з моменту виникнення форс-мажору, а також надати у письмовій формі офіційне підтвердження настання форс-мажорних обставин. Неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про неможливість виконання прийнятих за цими Правилами зобов`язань позбавляє відповідного учасника ринку права посилатися на будь-яку вищевказану обставину як на підставу, що звільняє від відповідальності за невиконання вимог за цими Правилами.

Протягом трьох календарних днів після настання форс-мажору учасники ринку, на яких поширилася його дія, повинні обговорити і погодити продовження своєї роботи відповідно до цих Правил і Кодексу системи передачі (п.1.15.5. Правил ринку).

Учасник ринку не звільняється від виконання зобов`язань, що виникли перед настанням форс-мажору, що викликав призупинення виконання зобов`язань за цими Правилами (пп.1.15.6 р.І Правил ринку).

Наявність обставин форс-мажору підтверджується відповідним документом Торгово-промислової палати України або відповідними територіальними відділеннями (пп.1.15.7 р.І Правил ринку).

У розділі 6 Договору від 10.08.2021р. №0112-04124 «Форс-мажор» сторони погодили, що якщо внаслідок дії форс-мажорних обставин (техногенного, природного, соціально-політичного, військового характеру, обставин юридичного форс-мажору (дія/рішення органів державної влади, органів, установ, що містить заборону або обмеження з питань, які мають безпосереднє відношення до виконання цього Договору) унеможливлюється виконання будь-якою Стороною зобов?язань за цим Договором, така Сторона повинна повідомити у письмовій формі про це іншу Сторону протягом 5 днів з моменту виникнення таких обставин (п.6.1 договору).

Неповідомлення або несвоєчасне повідомлення однієї зі Сторін про неможливість виконання прийнятих за цим Договором зобов?язань позбавляє Сторону права посилатися на будь-яку вищевказану обставину як на підставу, що звільняє від відповідальності за невиконання зобов?язань (п.6.2 договору).

За умовами пунктів 6.3 6.4 договору у разі дії форс-мажорних обставин більше 30 календарних днів Сторони мають право відмовитися від подальшого виконання зобов?язань за цим Договором та в установленому порядку розірвати Договір. Розірвання цього Договору тягне за собою відповідні правові наслідки щодо діяльності Сторін на ринку електричної енергії. Наявність форс-мажорних обставин підтверджується відповідним документом, виданим Торгово-промисловою палатою України або відповідними територіальними відділеннями.

Так, судом було ретельно досліджено доводи ПАТ «Донбасенерго», а також наданий до матеріалів справи сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) №1400-24-1028 від 21.05.2024р., виданий Донецькою торгово-промисловою палатою, яким засвідчено форс-мажорні обставини щодо зобов?язань зі сплати послуг за Договором про участь у балансуючому ринку №0112-04124 від 10.08.2021р., укладеним з НЕК «Укренерго», за період з червня 2023 року по грудень 2023 року. Період дії форс-мажорних обставин: дата настання: 24 лютого 2022 року; дата закінчення: тривають станом на 21.05.2024р.

Оцінюючи відповідний сертифікат №1400-24-1028 від 21.05.2024р., судом було враховано висновки Верховного Суду у постанові від 19.08.2022 у справі № 908/2287/17, у відповідності до яких зазначено, що сертифікат торгово-промислової палати, який підтверджує наявність форс-мажорних обставин, не може вважатися беззаперечним доказом про їх існування, а повинен критично оцінюватися судом з урахуванням встановлених обставин справи та у сукупності з іншими доказами.

Форс-мажорні обставини не мають преюдиціального характеру і при їх визначенні сторона, яка посилається на них, як на підставу неможливості виконання зобов`язання повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку виконання господарського зобов`язання. Доведення дії непереборної сили покладається на сторону, яка порушила зобов`язання.

В даному випадку відповідач обґрунтовуючи свою позицію щодо дії форс-мажорних обставин посилається на наступні обставини.

Листом №01-1.3/00424 від 20.05.2022 ПАТ «Донбасенерго» повідомило ПрАТ «НЕК «Укренерго» про те, що 20.05.2022 внаслідок прильоту військового снаряду Слов?янська ТЕС повністю зупинена на нуль та не здійснює відпуску електроенергії в енергомережу.

За змістом адресованого ПрАТ «НЕК «Укренерго» листа №01-1.3/00450 від 27.05.2022, відповідачем було прийнято рішення про зупинку роботи Слов`янської ТЕС з 12 години 27.05.2022.

Окрім того, листом №01-1.3/00797 від 16.09.2022 ПАТ «Донбасенерго» повідомило позивача, що з початку травня 2022 року енергоблок №7 Слов`янської ТЕС не знаходиться в роботів, також було зупинено турбоагрегат №3, водночас відповідачем та персоналом станції вживались усі можливі заходи задля збереження обладнання ТЕС в працездатному стані, зокрема, відкритого розподільчого пристрою (ВРП) за допомогою якого забезпечується передача електричної енергії мережами оператора систем розподілу в регіоні.

Як було повідомлено відповідачем, аварійне зупинення роботи Слов?янської ТЕС тривало з травня 2022 року по листопад 2022 року.

Однак, матеріали справи не містять доказів того, що учасники ринку (сторони) погодили спільне рішення з приводу варіантів продовження їх роботи внаслідок виникнення обставин.

Більш того, матеріали справи не містять жодних належних доказів існування будь-яких форс-мажорних обставин для ПАТ «Донбасенерго», які б повністю унеможливлювали виконання своїх обов`язків за договором про участь у балансуючому ринку №0112-04124 саме у спірний період з червня 2023 року по жовтень 2023 року. Так, за змістом наданого сертифікату форс-мажорні обставини настали 24 лютого 2022 року, проте, самі зобов`язання зі сплати коштів позивачу виникли пізніше, після отримання електричної енергії у червні-жовтні 2023р.

Як було встановлено судом, відповідач за період з червня 2023 року по жовтень 2023 року приймав та поставляв балансуючу електричну енергію, при цьому жодних заяв з приводу відмови від поставленого товару останнім зроблено не було.

Наведене, на думку суду, свідчить про продовження діяльності ПАТ «Донбасенерго» в умовах воєнного стану, що обумовлюється не тільки на споживанням послуг за договором №0112-04124., але і подальшою генерацією відповідачем власної електроенергії.

Також, суд не може залишити поза увагою факт того, що відповідач звернувся до ТПП в Донецькій області лише в травні 2024 року (після нанесення ракетного удару по Слов`янській ТЕС в травні 2024 року).

Згідно п.6 ч.1 ст.3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.

Принцип справедливості, добросовісності і розумності є проявом категорій справедливості, добросовісності і розумності як суті права загалом. Принцип добросовісності є одним із засобів утримання сторін від зловживання своїми правами. Основне призначення цього принципу вбачається в наданні суддям більше можливостей з`ясовувати в повному обсязі фактичні обставини справи і, насамкінець, встановити об`єктивну істину. Загалом зміст цих принципів (справедливості, добросовісності і розумності) полягає в тому, що тексти законів, правочинів та їх застосування суб`єктами цивільних правовідносин мають бути належними і справедливими та відповідати загальновизнаним нормам обороту та нормам закону.

Добросовісність - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), базується на римській максимі - «non concedit venire contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини venire contra factum proprium - принцип добросовісності.

Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона розумно покладається на них.

Суд звертає увагу на те, що дії ПАТ «Донбасенерго», які полягають спочатку у постачанні та прийманні балансуючої енергії у спірний період, а потім у зверненні у травні 2024 року до ТПП за сертифікатом з метою засвідчення настання форс-мажорних обставин, що обумовили неможливість виконання зобов`язань за договором №0112-04124 починаючи з 24.02.2022р. є проявом суперечливої поведінки відповідача та не узгоджуються з доктриною venire contra factum proprium, згідно якої забороняється поведінка, яка не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них.

З урахуванням наведеного, судом було встановлено, що ПАТ «Донбасенерго»:

- не було дотримано передбачених умовами договору та Правилами ринку порядку повідомлення контрагента про настання форс-мажорних обставин;

- не було доведено причинно-наслідковий зв`язок між форс-мажором та неможливістю виконати грошове зобов`язання за договором №0112-04124 у спірний період;

- не було доведено, що саме у спірний період надання послуг/стягнення заборгованості у цій справі для ПАТ «Донбасенерго» діяли обставини непереборної сили.

Також, судом враховано наявність доказів часткової оплати за договором, а саме платіжної інструкції №3337 від 31.05.2024р., у відповідності до якої відповідачем було частково погашено заборгованість перед позивачем у сумі 5000000,00 грн. На думку суду, вказані обставини свідчать про спроможність відповідача здійснювати часткову та поступову оплату заборгованості перед позивачем, оцінка чому має надаватися судом при вирішенні питання щодо можливості відстрочення або розстрочення виконання судового рішення.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для звільнення відповідача у зв`язку з форс-мажорними обставинами від обов`язку виконати грошове зобов`язання перед позивачем за договором про участь у балансуючому ринку від 10.08.2021р. №0112-04124 внаслідок перенесення строків виконання.

Окрім вимог про стягнення основного боргу, позивачем також було заявлено вимоги про стягнення з ПАТ «Донбасенерго» 3% річних в сумі 2074760,81 грн. та інфляційних втрат у розмірі 2491647,59 грн. (з урахуванням заяви про збільшення періоду нарахування штрафних санкцій вих.№01/27669 від 07.05.2024р.).

В свою чергу, відповідач заперечує проти нарахування і заявлення ПрАТ НЕК «Укренерго» 3% річних та інфляційних втрат у цілому, в тому числі додатково нарахованих за період з дати видачі Міністерством енергетики України Наказу №6 від 08.01.2024р. на суми заборгованості, які були зараховані на підставі зазначеного Наказу за Актами від 05.03.2024р., від 03.04.2024р., від 23.04.2024р., відповідно за періоди з 09.01.2024р. до 04.03.2024р., з 09.01.2024р. до 02.04.2024р., з 09.01.2024р. до 22.04.2024р.

На думку, ПАТ «Донбасенерго» таке нарахування суперечить заходам держави, направленим на зменшення взаємної заборгованості ОСП та учасників ринку електричної енергії.

Окрім того, відповідач наполягає на тому, що ПрАТ НЕК «Укренерго» було штучно збільшено суми нарахованих відповідачу санкцій, оскільки тривалість процедури зарахування зустрічних однорідних вимог повністю залежала від самого позивача.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд зауважує, що у відповідності до положень ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Нарахування процентів та інфляційних втрат має компенсаційний, а не штрафний характер та, відповідно, особа не може бути звільнена від сплати процентів річних та інфляційних втрат у разі прострочення виконання грошового зобов`язання, зокрема на підставі статті 617 Цивільного кодексу України.

Як вбачається з матеріалів справи відповідно до умов Договору, позивачем було поставлено відповідачу балансуючу електричну енергію на підставі чого виставлено через систему управління ринком на оплату платіжні документи (рахунок-фактура) за електричну енергію для балансування на загальну суму 109094300,46 грн.

Умовами п.4.1 Договору сторони визначили, що виставлення рахунків та оплата платежів здійснюються відповідно до процедур та у строки, визначені Правилами ринку.

Згідно п.5.2 розділу 5 Договору ОСП має право отримувати від ППБ оплату, визначену згідно з вимогами Правил ринку, за придбану цим ППБ балансуючу електричну енергію.

Відповідно до п.п.7.7.3 п.7.7 Розділу 7 Правил ринку оплата платіжного документа з банківського рахунку учасника ринку на банківський рахунок АР здійснюється протягом двох робочих днів з дати направлення платіжного документа.

Таким чином, сторони зобов`язані в своїй діяльності керуватись, окрім умов договору, Правилами ринку, що прямо передбачено у останньому.

Отже, відповідач повинен був здійснити оплату виставлених рахунків наступним чином:

- рахунок №199 на суму 16128184,61 грн., дата виставлення 19.06.2023р., кінцевий строк оплати 21.06.2023р.;

- рахунок №205 на суму 16995523,02 грн., дата виставлення 26.06.2023р., кінцевий строк оплати 28.06.2023р.;

- рахунок №08 на суму 1998645,88 грн., дата виставлення 06.07.2023р., кінцевий строк оплати 10.07.2023р.;

- рахунок №008 на суму 9419563,09 грн., дата виставлення 14.07.2023р., кінцевий строк оплати 18.07.2023р.;

- рахунок №207 на суму 15448285,27 грн., дата виставлення 26.07.2023р., кінцевий строк оплати 28.07.2023р.;

- рахунок №11 на суму 6745961,75 грн., дата виставлення 04.08.2023р., кінцевий строк оплати 08.08.2023р.;

- рахунок №216 на суму 12311249,52 грн., дата виставлення 17.08.2023р., кінцевий строк оплати 21.08.2023р.;

- рахунок №236 на суму 13316230,21 грн., дата виставлення 25.08.2023р., кінцевий строк оплати 29.08.2023р.;

- рахунок №05 на суму 11866364,78 грн., дата виставлення 05.09.2023р., кінцевий строк оплати 07.09.2023р.;

- рахунок №231 на суму 2124900,41 грн., дата виставлення 14.09.2023р., кінцевий строк оплати 18.09.2023р.;

- рахунок №008 на суму 1266705,74 грн., дата виставлення 16.10.2023р., кінцевий строк оплати 18.10.2023р.;

- рахунок №238 на суму 1219345,03 грн., дата виставлення 26.10.2023р., кінцевий строк оплати 30.10.2023р.

Суд акцентує увагу на тому, що при визначенні дати виставлення рахунку до уваги приймалася саме інформація з системи управління ринком, а не самостійно визначені представником позивача періоди.

Так, оскільки матеріалами справи підтверджується факт прострочення виконання відповідачем зобов`язання з розрахунків за обсяги балансуючої електричної енергії, у позивача виникло право на нарахування трьох процентів річних та інфляційних втрат у відповідності до приписів ст.625 Цивільного кодексу України.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, суд зазначає наступне.

По-перше, судом було встановлено, що позивачем було вірно визначено строк початку нарахування заборгованості за кожним рахунком-фактурою та в подальшому було збільшено період нарахування заявлених до стягнення 3% річних та інфляційних втрат, що є правом останнього та не суперечить вимогам чинного законодавства.

По-друге, суд не приймає доводи відповідача стосовно неправомірного збільшення позивачем періоду стягнення 3% річних та інфляційних втрат, оскільки факт прострочення виконання зобов`язання та його тривалість підтверджується наявними матеріалами справи.

Як вже було зазначено судом, приписи статті 625 Цивільного кодексу України унормовують право кредитора вимагати від боржника сплати суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми.

Приймаючи до уваги вищенаведені приписи законодавства щодо наявності у позивача права за порушення грошового зобов`язання відповідачем вимагати сплати останнім процентів річних та інфляційних втрат, перевіривши за допомогою інформаційно-пошукової системи "Ліга" здійснений позивачем розрахунок 3% річних та інфляції, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача 3% річних в сумі 2074760,81 грн. та інфляційних втрат у розмірі 2491647,59 грн.

Стосовно клопотання відповідача про відстрочення виконання рішення, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.239 Господарського процесуального кодексу України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Зокрема, згідно із ч.6 ст.238 Господарського процесуального кодексу України у разі необхідності у резолютивній частині також вказується про надання відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Підставою для відстрочення виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк, встановлений судом.

Питання про відстрочення виконання рішення суду повинно вирішуватися з урахуванням балансу інтересів сторін, слугувати досягненню мети виконання судового рішення з максимальним дотриманням співмірності негативних наслідків для боржника з інтересом кредитора. Необхідною умовою задоволення заяви про відстрочення виконання рішення суду є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, а тому повинні досліджуватися та оцінюватися доводи і заперечення як позивача, так і відповідача.

Відстрочення виконання судового рішення не повинно сприяти ухиленню від його виконання та впливати на фінансовий стан позивача. Відстрочення виконання судового рішення є правом суду, яке може бути реалізоване ним у кожному конкретному випадку після оцінки обставин справи, наведених учасниками справи, наданих ними обґрунтувань та дослідження доказів.

При цьому, затримка у виконанні рішення не повинна бути надто тривалою та такою, що порушує саму сутність права, яке захищається пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини (рішення ЄСПЛ у справі Іммобільяре Саффі проти Італії, заява №22774/93, пункт 74).

За практикою Європейського суду з прав людини в окремих справах проти України було встановлено, що короткі затримки, менші ніж один рік, не вважаються настільки надмірними, щоб піднімати питання про порушення пункту 1 статті 6 Конвенції (ухвала ЄСПЛ від 07.10.2003 у справі Корнілов та інші проти України, заява №36575/02, тривалість виконання вісім місяців). І навіть два роки та сім місяців не визнавались надмірними і не розглядалися як такі, що суперечать вимогам розумного строку, передбаченого статтею 6 Конвенції (ухвала від 17.09.2002р. у справі «Крапивницький та інші проти України», заява №60858/00).

Таким чином, для з`ясування обставин чи є період виконання рішення надмірно тривалим, варто звернути увагу на особливі обставини кожної справи.

Відстрочення виконання рішення суду має здійснюватися з метою недопущення погіршення економічної ситуації боржника, а також з метою недопущення невиконання рішення суду на користь кредитора. Тобто, важливим є досягти балансу інтересів сторін.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.04.2018р. у справі № 920/199/16.

Відповідно до ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на не вчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину не вчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (ст.74 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно зі ст.76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Як встановлено, основним видом господарської діяльності ПАТ «Донбасенерго» є виробництво електричної та теплової енергії.

Листом від 26.07.2023р. №26/1.3-4.6-15061 Міністерство енергетики України надало ПАТ «Донбасенерго» витяг з наказу від 25 липня 2023 року №225, яким підтверджується, що ПАТ «Донбасенерго» є критично важливим для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період.

Слов`янська ТЕС є об`єктом критичної інфраструктури як в галузі виробництва електричної енергії, так і в галузі виробництва теплової енергії, що підтверджується наказом Міненерго України від 16.12.2022р. №4-ДСК «Про внесення змін до Переліку об`єктів критичної інфраструктури паливно-енергетичного сектору критичної інфраструктури» та наказом Міністерства розвитку громад та територій від 09.07.2022р. №167.

Так, в обгрунтування поданого клопотання відповідач посилається на те, що не надання відстрочки виконання рішення у цій справі неминуче призведе до дестабілізації виробничого процесу та зупинення Слов`янської ТЕС, що, у свою чергу, стане наслідком:

- припинення постачання електричної енергії і тепла та територіях розташування військових частин та польових шпиталів, що критично послабить обороноздатність України;

- гуманітарної катастрофи у зв`язку із позбавленням мешканців територій розташованих в зоні проведення бойових дій, жителів півночі Харківської області та Донецької області елементарних побутових умов;

- техногенної катастрофи із початком опалювального сезону 2024/25 через відсутність виробництва тепла, що матиме наслідком виведення з ладу всієї мережі теплозабезпечення м. Миколаївка.

Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №64/2022 від 24.02.2022р. в Україні введено воєнний стан у зв`язку з військовою агресією проти України, який неодноразово продовжувався та діє станом на дату винесення судового рішення.

Згідно Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затверджених Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022р. №309, Миколаївська міська територіальна громада (в межах якої розташована «Слов`янська теплова електрична станція») увійшла до означеного переліку.

З початком введення в Україні воєнного стану на території Краматорського району, а саме Миколаївської міської територіальної громади (де розташоване місце експлуатації предмету лізингу, структурна одиниця ПАТ «Донбасенерго» - «Слов`янська теплова електрична станція») бойові дії розпочалися з 24.02.2022р. та тривають і до теперішнього часу.

При цьому, на час розгляду справи, Миколаївська міська територіальна громада продовжує перебувати під ракетними та артилерійськими обстрілами, вказана територіальна громада з майже всіма об`єктами критичної інфраструктури, зруйнована або пошкоджена внаслідок обстрілів.

Відповідні обставини в силу приписів ч.3 ст.75 ГПК України є загальновідомими та такими, що не підлягають доведенню.

Враховуючи вищенаведені обставини в сукупності, суд погоджується із доводами ПАТ «Донбасенерго», що звернення стягнення на кошти і майно боржника у виконавчому провадженні з великою вірогідністю не буде сприяти ефективному відновленню та може порушити господарську діяльність відповідача, яку останній здійснює, в тому числі, з метою забезпечення вирішення соціально важливих питань населення, таких як постачання електричної енергії і тепла на території розташування військових частин та мешканців територій розташованих в зоні проведення бойових дій.

Окрім того, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №222 від 29 квітня 2023 року на ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» було покладено спеціальні обов`язки постачати природний газ, в тому числі Слов`янській ТЕС ПАТ «Донбасенерго» із 1 травня 2022 р. по 31 серпня 2023 р. В подальшому строк спеціальних обов`язків ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» з постачання природного газу, в тому числі Слов`янській ТЕС ПАТ «Донбасенерго», було продовжено до 31 серпня 2024р.

Отже, до 31.08.2024 року Слов`янська ТЕС ПАТ "Донбасенерго" в інтересах суспільства, для забезпечення обороноздатності держави працюватиме з використанням в якості основного технологічного палива природного газу замість вугілля, що обумовлює збитковість діяльності з виробництва електроенергії.

Таким чином, за прогнозованими даними з вересня 2024 року є ймовірність переходу Слов`янської ТЕС ПАТ "Донбасенерго" на виробництво електричної енергії з використанням вугілля.

13.10.2023р. за №01-1.3/01633 відповідач на виконання Порядку формування прогнозованого балансу електричної енергії ОЕС України, затвердженого наказом Міненерговугілля від 26.10.2018 №539, подав до Міністерства енергетики України інформацію щодо прогнозу балансу електричної енергії, прогнозних обсягів виробництва електроенергії та потужностей генеруючого обладнання.

Прогнозні обсяги виробництва електроенергії ПАТ "Донбасенерго" у 2024 році очікуються 1933,11 млн. кВт/год, що значно перевищує прогнозний і фактичний показник 2023 року.

Згідно з листом до Міненерго №26/1.2-4.4-21224 від 27.12.2022р., за прогнозом на 2023 рік обсяги виробництва електроенергії ПАТ "Донбасенерго" становили 1914,00 млн. кВт/год.

Отже, прогнозоване підвищення показників виробництва електроенергії поступово сприятиме покращенню фінансово-господарського стану підприємства, що вплине на можливість погашення ПАТ "Донбасенерго" існуючої заборгованості, в тому числі дозволить виконати рішення у справі №905/1344/23.

Також, відповідач просить врахувати, що на ринку електричної енергії простежується тенденція планомірного підвищення ціни на електричну енергію до економічно обґрунтованої, що вочевидь позначатиметься на підвищенні фінансово-економічних можливостей відповідача в 2024 році.

Наведені вище підстави, на переконання ПАТ «Донбасенерго», свідчать про те, що до травня-червня 2024 року обставини, які ускладнюють виконання рішення у справі перестануть існувати.

Дослідивши доводи відповідача, суд вважає, що останнім надано достатні докази та наведено переконливі аргументи, які свідчать, що зазначені у клопотанні обставини дійсно ускладнюють негайне виконання рішення у цій справі з урахуванням соціально важливої діяльності та необхідності якнайшвидшого відновлення господарської діяльності з використанням вугілля.

Також, суд не може залишити поза увагою той факт, що ПАТ «Донбасенерго» було частково погашено заборгованість перед позивачем шляхом перерахування останньому грошових коштів на суму 5000000,00 грн., що, на думку суду, свідчить про добросовісність поведінки останнього та наміри погасити наявну заборгованість перед позивачем.

За таких обставин, відстрочення виконання рішення для боржника в даному випадку не є інструментом ухилення від виконання рішення, боржник лише намагається через існування певних обставин, які таке виконання ускладнюють, відновити нормальну господарську діяльність з метою забезпечення повного виконання рішення та погашення заборгованості перед позивачем.

Враховуючи вищенаведені обставини в сукупності, суд дійшов висновку, що задоволення клопотання ПАТ «Донбасенерго» про відстрочення виконання рішення суду на 12 місяців в повній мірі буде відповідати принципам справедливого судового розгляду в контексті ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Щодо зустрічного позову, суд зазначає наступне.

Публічне акціонерне товариство «Донбасенерго» звернулось з зустрічною позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» про стягнення заборгованості в сумі 69631481,81 грн. за договором про участь у балансуючому ринку від 10.08.2021р. №0112-04124.

Одночасно, в процесі вирішення спору заборгованість відповідача за зустрічним позовом в розмірі 69631481,81 грн. була погашена ПрАТ НЕК «Укренерго» у повному обсязі.

Наведені обставин підтверджуються долученими до матеріалів справи копіями платіжних інструкцій №1041 від 28.02.2024р. на суму 13388756,11 грн., №1000 від 29.02.2024р. на суму 1983727,08 грн., №1000 від 01.03.2024р. на суму 1673761,57 грн., №1028 від 01.03.2024р. на суму 12250326,05 грн.

Окрім того, частина грошового зобов`язання за спірний період в розмірі 37437116,02 грн. була припинена зарахуванням зустрічних однорідних вимог за Актом від 03.04.2024р.

Внаслідок проведених зарахувань зустрічних однорідних вимог за Актом від 03.04.2024р. також були припинені грошові зобов`язання ПрАТ НЕК «Укренерго» перед ПАТ «Донбасенерго» в розмірі 1312126,98 грн.

Відповідач за зустрічним позовом проти вищенаведених обставин не заперечує.

Враховуючи вищенаведене, суд не вбачає підстав для надання оцінки поданих раніше ПрАТ НЕК «Укренерго» заперечень проти заявлених зустрічних позовних вимог, з огляду на припинення існування предмету спору станом на дату ухвалення судового рішення.

На підставі наведеного, суд закриває провадження у справі за зустрічним позовом ПАТ «Донбасенерго» до ПрАТ НЕК «Укренерго» про стягнення заборгованості в сумі 69631481,81 грн. у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч.2 ст.123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Суд відзначає, що статтею 7 Закону України «Про судовий збір» врегульовано загальні питання повернення сплачених сум судового збору з підстав, які визначено цією статтею і перелік яких є вичерпним.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; повернення заяви або скарги; відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі; залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням); закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

При зверненні до суду зданим позовом, з огляду на розмір позовних вимог Приватним акціонерним товариством "Національна енергетична компанія "Укренерго" було сплачено судовий збір у максимальному розмірі 939400,00 грн. 00 коп. згідно платіжної інструкції №В-6789 від 06.10.2023р.

Проте, враховуючи зменшення позивачем розміру позовних вимог до суми 27870310,64 грн., а також сплату відповідачем після відкриття провадження у справі суми основного боргу у розмірі 5000000,00 грн. та, як наслідок судом було закрито провадження в цій частині, за відсутністю предмету спору, то фактично суд розглядав справу виходячи з вимог про стягнення 22870310,64 грн., з яких: основна заборгованість у сумі 18303902,24 грн., 3% річних в сумі 2074760,81 грн. та інфляційні втрати в сумі 2491647,59 грн.

Таким чином, враховуючи наведене вище, приймаючи до уваги наявне в матеріалах справи клопотання позивача про повернення частини сплаченого судового збору, суд приходить до висновку про повернення з Державного бюджету України на користь Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" судового збору у розмірі 596345,34 грн., сплаченого відповідно до платіжної інструкції №В-6789 від 06.10.2023р.

Інша частина судового збору відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на відповідача.

Тож, згідно ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у розмірі 343054,66 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Також, враховуючи закриття провадження в частині зустрічного позову у зв`язку з відсутністю предмету спору, суд дійшов висновку про правомірність повернення ПАТ «Донбасенерго» судового збору в сумі 751520,00 грн., сплаченого відповідно до платіжної інструкції №3227 від 25.10.2023р.

Керуючись ст.ст.129, 130, 165, 231, 233, 236-241, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Закрити провадження у справі №905/1344/23 в частині первісних позовних вимог Приватного акціонерного товариства Національна енергетична компанія Укренерго до Публічного акціонерного товариства "Донбасенерго" про стягнення основного боргу у розмірі 5000000,00 грн.

Закрити провадження у справі №905/1344/23 за зустрічним позовом Публічного акціонерного товариства "Донбасенерго" до Приватного акціонерного товариства Національна енергетична компанія Укренерго про стягнення заборгованості в сумі 69631481,81 грн.

Первісні позовні вимоги Приватного акціонерного товариства Національна енергетична компанія Укренерго до Публічного акціонерного товариства "Донбасенерго" про стягнення заборгованості в сумі 22870310,64 грн., з яких: основна заборгованість у сумі 18303902,24 грн., 3% річних в сумі 2074760,81 грн. та інфляційні втрати в сумі 2491647,59 грн., задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Донбасенерго" (84306, Донецька область, м.Краматорськ, вул. Тихого Олекси, б. 6, ) на користь Приватного акціонерного товариства Національна енергетична компанія Укренерго (01032, м.Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 25; ) основну заборгованість в сумі 18303902,24 грн., 3% річних в сумі 2074760,81 грн. та інфляційні втрати в сумі 2491647,59 грн., всього заборгованість в сумі 22870310,64 грн., судовий збір в сумі 343054,66 грн. відстрочивши виконання рішення суду на 12 місяців.

Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

Повернути з Державного бюджету України Приватному акціонерному товариству Національна енергетична компанія Укренерго (01032, м.Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 25; ) судовий збір у розмірі 596345,34 грн., сплачений згідно платіжної інструкції №В-6789 від 06.10.2023р.

Повернути з Державного бюджету України Публічному акціонерному товариству "Донбасенерго" (84306, Донецька область, м.Краматорськ, вул. Тихого Олекси, б. 6, ) судовий збір у розмірі 751520,00 грн., сплачений згідно платіжної інструкції №3227 від 25.10.2023р.

В судовому засіданні 23.07.2024р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення підписано 23.07.2024р.

Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Східного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Г.В. Левшина