ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.07.2024м. ДніпроСправа № 904/2235/24

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Панна С.П., розглянувши матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, 5, ) в особі Філії "Енергозбут" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (01135, м. Київ, вул. Жилянська, 97, ) в особі Виробничого підрозділу "Дніпровське регіональне відділення "Енергозбут" (49124, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Іларіонівська, 6Б)

до Комунального підприємства "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства Марганецької міської ради", 53400, Дніпропетровська область, м.Марганець, вул.Дніпровська, 2-А,

про стягнення заборгованості

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Філії "Енергозбут" Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Виробничого підрозділу "Дніпровське регіональне відділення "Енергозбут" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою про стягнення з Комунального підприємства "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства Марганецької міської ради" заборгованості на загальну суму 697 228,51 грн., з яких:

- 688 285,81грн. заборгованість за послуги з розподілу реактивної електричної енергії за період з вересня 2023р. по грудень 2023р. ;

- 8 942,70грн. 3% річних за період з 21.10.2023 по 01.05.2024.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов публічного договору приєднання споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії на умовах договору від 15.02.2011 № ПР/Е11-281/НЮдч-1059 в частині оплати за надані послуги.

Ухвалою суду від 23.05.2024р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

06.06.2024р. до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому зазначає, що він не мав фізичної можливості сплатити борг у повному обсязі та у визначені договором строки, у зв`язку з тяжким фінансовим становищем, введенням на території України воєнного стану та окупацією Запорізької АЕС, що значно вплинуло на виконання покладених обов`язків на нього. Також відповідач просить суд зменшити розмір 3 % річних до суми 0 грн., оскільки несвоєчасність відповідачем розрахунків не завдало значних збитків позивачу.

25.06.2024р. до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій не погоджується з доводами відповідача, заперечує щодо зменшення 3 % річних та просить суд задовольнити позовні вимоги.

28.06.2024р. до суду від відповідача надійшли заперечення (на відповідь на відзив)

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Згідно зі статутом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 735 від 02.09.2015, Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" є юридичною особою, що утворене відповідно до Закону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування", постанови Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 № 200 "Про утворення публічного акціонерного товариства "Українська залізниця".

Предметом діяльності Залізниці, окрім іншого, є діяльність у сфері електроенергетики, розподілення електроенергії, торгівля електроенергією (п. 35.13 "Види економічної діяльності", зазначені в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців).

Пунктом 17 статуту передбачено, що Товариство створює філії, представництва, інші відокремлені підрозділи без статусу юридичної особи як на території України, так і за її межами, які діють на підставі положень.

Відповідно до пункту 2.2.1 Положення про Виробничий підрозділ "Дніпровське регіональне відділення "Енергозбут" Філії "Енергозбут" Акціонерного товариства "Українська залізниця" цей Виробничий підрозділ діє з метою здійснення діяльності з розподілу електричної енергії та перетікання реактивної електричної енергії.

Між акціонерним товариством «Українська залізниця» в особі філії «Енергозбут» Виробничий підрозділ «Дніпровське регіональне відділення «Енергозбут» та комунальним підприємством "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства Марганецької міської ради" (далі КП «ВУВКГ» ММР) був укладений публічний договір про надання послуг з розподілу електричної енергії на умовах договору від 15.02.2011 року № ПР/Е11-281/НЮдч-1059.

Відповідно до п.2.1., 2.3. договору позивач надає послуги з розподілу електричної енергії відповідачу, а відповідач здійснює оплату послуг з розподілу та інших послуг згідно умов Договору та додатків до нього.

Відповідно до п.1.1. додатку № 10 до договору оператор системи (позивач) надає послуги із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії до електроустановок споживачів, а споживач (відповідач) вживає вичерпних технологічних заходів щодо забезпечення перетікань реактивної електричної енергії у своїх електричних мережах та/або здійснює оплату Оператору системи за перетікання реактивної електричної енергії згідно з умовами цього Договору та додатками до нього що є невід`ємними частинами.

За змістом заяви-приєднання з моменту її акцептування споживач і оператор системи (Акціонерне товариство "Українська залізниця", позивач) набувають прав та обов`язків за договором та несуть відповідальність за їх невиконання (неналежне виконання) згідно з умовами договору та чинним законодавством України.

Пунктом 2.1.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі НКРЕКП) № 312 від 14.03.2018 (з подальшими змінами та доповненнями), договір споживача про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії є публічним договором приєднання та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України на основі типового договору, що є додатком 3 до цих Правил.

Оператор системи розподілу зобов`язаний на головній сторінці свого вебсайту, а також у друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності, та у власних центрах обслуговування споживачів розмістити редакцію договору про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії та роз`яснення щодо укладення та приєднання споживача до договору споживача про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії.

Договір споживача про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії за ініціативою споживача або оператора системи відповідно до визначених цими Правилами випадків, як правило, укладається шляхом приєднання споживача за заявою-приєднанням до розробленого оператором системи розподілу договору на умовах складеного оператором системи розподілу паспорта точки розподілу/передачі.

За змістом частини першої статті 633 Цивільного кодексу України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Частина перша статті 634 Цивільного кодексу України визначає, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

За цим договором оператор системи надає споживачу послуги з розподілу (передачі) електричної енергії, параметри якості якої відповідають показникам, визначеним Кодексом системи передачі, затвердженим постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 309, та Кодексом систем розподілу, затвердженим постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 310, за об`єктом, технічні параметри якого фіксуються в Паспорті точки розподілу (передачі) електричної енергії за об`єктом споживача, який є Додатком 2 до цього договору, та в особовому рахунку споживача, облікових базах даних оператора системи.

Пунктом 2.3 договору передбачено, що споживач оплачує за розподіл (передачу) електричної енергії згідно з умовами глави 5 цього договору та інші послуги оператора системи згідно з Додатком 4 "Порядок розрахунків".

Відповідно до пункту 3.4 договору споживач, що не є побутовим, зобов`язаний протягом трьох календарних днів після закінчення розрахункового місяця надати постачальнику послуг комерційного обліку (оператору системи) звіт із показами засобів обліку за розрахунковий місяць (Додаток 11 до цього договору). При обладнанні комерційних засобів обліку засобами дистанційної передачі даних інформація про покази засобів обліку за розрахунковий місяць формується через канали дистанційного зв`язку.

Перевірка достовірності даних комерційних засобів обліку безпосередньо на місці їх встановлення забезпечується сторонами за необхідності, але не рідше ніж один раз на шість місяців, про що складається відповідний акт контрольного огляду засобу вимірювальної техніки.

У разі ненадання споживачем звіту з даними комерційних засобів обліку протягом трьох календарних днів після закінчення розрахункового місяця та за відсутності переданої (зчитаної) з них інформації засобами дистанційної передачі даних, а також за відсутності контрольного огляду засобу комерційного обліку протягом розрахункового місяця обсяг спожитої (розподіленої) електричної енергії за розрахунковий місяць визначається розрахунковим шляхом за значенням середньодобового споживання попереднього розрахункового місяця.

Згідно з пунктом 5.1 договору його ціною є вартість послуг з розподілу (передачі) електричної енергії на об`єкт (об`єкти) споживача, зазначені в Паспорті точки (точок) розподілу електричної енергії за об`єктом споживача.

Тариф (ціна) на послуги з розподілу (передачі) електричної енергії та терміни оплати послуг зазначаються в Додатку 4 "Порядок розрахунків" (п. 5.3 договору).

Пунктом 5 Додатку 4 "Порядок розрахунків" до договору визначено, що споживач здійснює повну оплату вартості обсягу електричної енергії, заявленого на відповідний розрахунковий період, наступним чином:

попередня оплата здійснюється споживачем самостійно за 5 днів до початку розрахункового періоду з наступним перерахунком (остаточним розрахунком), що проводиться відповідно до фактичного обсягу розподіленої електричної енергії протягом відповідного розрахункового періоду, 100% від прогнозованих обсягів споживання електричної енергії на розрахунковий місяць;

остаточний розрахунок за розподілену електричну енергію та інші платежі згідно з умовами цього договору здійснюються споживачем на підставі отриманих у оператора системи розподілу рахунків протягом 5-ти операційних днів з дня їх отримання.

При остаточному розрахунку за розподілену електроенергію оператор системи розподілу враховує здійснену споживачем попередню оплату станом на кінець розрахункового періоду (п. 6 Додатку 4 "Порядок розрахунків" до договору).

Згідно з пунктом 8 Додатку 4 "Порядок розрахунків" до договору за підсумком місяця оператор системи розподілу надає споживачу:

- акт приймання-передачі наданих послуг з розподілу електричної енергії;

- акт про надання послуг із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії.

Оформлені належним чином акти споживач повертає оператору системи у п`ятиденний термін. У разі неповернення споживачем належно оформленого акта та за відсутності заперечень останній вважається підтвердженим.

Рахунки на оплату послуг із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії, пеню, інфляційні збитки, річні виписуються оператором системи розподілу окремо та надаються споживачу. Тривалість періоду для здійснення споживачем розрахунків за послуги з розподілу електричної енергії, із забезпечення перетікань реактивної електроенергії, пеню, інфляційні збитки, річні має не перевищувати 5 операційних днів з дня отримання рахунка (п. 9 Додатку 4 "Порядок розрахунків" до договору).

Додатком 10 до договору є договір про надання послуг із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії, за умовами пункту 1.1 якого оператор системи надає послуги із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії до електроустановок споживачів, що експлуатують електромагнітно незбалансовані установки з неефективним співвідношенням активної і реактивної потужності, а споживач вживає вичерпних технологічних заходів щодо забезпечення перетікань реактивної електричної енергії у своїх електричних мережах та/або здійснює оплату оператору системи за перетікання реактивної електричної енергії згідно з умовами цього договору та додатками до нього, що є його невід`ємними частинами.

Відповідно до умов пункту 4.4 договору про надання послуг із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії (Додаток 10 до договору) оплата послуг з компенсації перетікань реактивної електричної енергії проводиться споживачем на підставі рахунка, виставленого оператором системи. Розрахунок плати за перетікання реактивної електричної енергії здійснюється відповідно до Методики обчислення плати та оформлюється згідно з порядком розрахунків за перетікання реактивної електричної енергії.

Споживач зобов`язаний здійснити оплату рахунку, що надається йому оператором системи, у термін, що не перевищує 5 робочих днів з дня отримання.

На виконання умов договору позивач в період з вересня 2023р. по грудень 2023р. надав послуги відповідачу на суму 701 775,62грн., з яких: вересень 2023 розподіл 194 115,68грн., реактив 12 425,41грн.; жовтень 2023 розподіл 226 205,41грн., реактив 9 406,21грн.; листопад 2023 року розподіл 201 716,59грн., реактив 5 755,62грн.; грудень 2023 року розподіл 48 515,32грн., реактив 3 635,38грн.

Відповідачем було сплачено вартість за перетікання реактивної електричної енергії на загальну суму 13 489,81 грн. за вересень 2023р. та жовтень 2023р.

Факт надання послуг на вказані суми підтверджується підписаними сторонами актами приймання-передачі наданих послуг підписаними сторонами без будь-яких заперечень.

Взаємовідносини між учасниками роздрібного ринку електричної енергії, до яких, зокрема, належать оператор системи розподілу та споживач, визначені Правилами роздрібного ринку електроенергії, затвердженими постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 (далі Правила, ПРРЕЕ).

Згідно з пунктом 4.1 цих Правил розрахунки за електричну енергію та послуги, що надаються на роздрібному ринку, між учасниками цього ринку здійснюються у грошовій формі відповідно до укладених договорів.

Розподіл електричної енергії та забезпечення перетікання реактивної електричної енергії за своєю сутністю є послугами, що надаються оператором системи розподілу.

Статтею 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення глави 63 "Послуги. Загальні положення" Цивільного кодексу України можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Відповідно до положень частини першої статті 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Пунктом 4.2 ПРРЕЕ визначено, що послуги з розподілу або передачі електричної енергії оплачуються відповідно до умов договору споживача з електропостачальником або споживачем, або електропостачальником на зазначений у відповідних договорах поточний рахунок оператора системи.

За змістом пункту 4.33 ПРРЕЕ споживачі, які відповідно до методики, затвердженої центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики в електроенергетичному комплексі, зобов`язані здійснювати розрахунки за перетікання реактивної електричної енергії, вносять плату за перетікання реактивної електричної енергії на поточний рахунок оператора системи, на території здійснення ліцензованої діяльності якого приєднані електроустановки споживачів, відповідно до умов договору про надання послуг із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії, який може бути додатком до договору споживача про розподіл (передачу) електричної енергії.

Наявними у матеріалах справи актами приймання-передачі наданих послуг підтверджується факт належного виконання позивачем своїх зобов`язань щодо надання відповідачу послуг з розподілу електричної енергії та з перетікання реактивної електричної енергії за вказаний вище період, у зв`язку з чим у відповідача виникло зобов`язання з оплати цих послуг у порядку, визначеному умовами договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії та договору про надання послуг із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії.

Станом на сьогоднішній день заборгованість за договором про надання послуг з розподілу електричної енергії на умовах договору від 15.02.2011 року № ПР/Е11-281/НЮдч-1059 складає 688 285,81грн., яка підлягає до стягненню і підтверджується матеріалами справи.

Доказів погашення заборгованості відповідачем не надано.

Щодо стягнення 3 % річних в розмірі 8 942,70грн. за період з 21.10.2023р. по 01.05.2024р., суд зазначає наступне.

Положеннями ст.611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За приписами ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Статтею 617 ЦК України встановлено підстави звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання, а саме: особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Норми ст.ст. 614, 617 ЦК України кореспондуються із нормами ст. 218 ГК України, згідно з якими учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Особливості регулювання грошових зобов`язань встановлено статтею 625 ЦК України, відповідно до якої боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Формулювання ст.625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів.

Отже, за змістом наведеної норми закону нарахування 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Відповідно до п.10 Додатку 4 до Договору за внесення платежів, передбачених цим Договором, з порушенням термінів, визначених п.5 цього Додатку, Споживач спланує Оператору системи пеню у розмірі 0,5% від суми простроченого платежу (але не більше подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на день прострочення) за кожен, день прострочення включно по день фактичної оплати, та санкції, що сплачуються відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України (індекс інфляції та 3% річних).

Приймаючи до уваги встановлений факт прострочення відповідачем виконання основного грошового зобов`язання, вимоги про стягнення з нього 3% річних за вказаний вище період заявлено позивачем обґрунтовано.

Перевіривши розрахунок позивача, суд приходить до висновку, що він є правомірним, обґрунтованим, відповідає вимогам чинного законодавства, тому в цій частині позов підлягає задоволенню.

Щодо посилань відповідача на форс-мажорні обставини у зв`язку із веденням в Україні з 24.02.2022 року воєнного стану, суд зазначає, що сам по собі воєнний стан не є підставою для звільнення від сплати спірної заборгованості.

Так, відповідно до листа Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 визнано форс-мажорною обставиною військову агресію Російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану 24.02.2022. Торгово-промислова палата України підтверджує, що зазначені обставини з 24.02.2022 до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними.

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків, згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт та ситуації, що з ним пов`язані (включаючи, але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, ембарго, діями іноземного ворога): загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибухи, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані положеннями відповідних рішень або актами державних органів влади, закриття морських проток, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також обставини, викликані винятковими погодними умовами чи стихійним лихом - епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув гранту, інші стихійні лиха, тощо (ч. 2 ст. 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати України").

Відповідно до ч. 1 ст. 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати України" Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності.

У постанові Верховного Суду від 30.11.2021 у справі №913/785/17 визначено, що форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них, як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання.

Листом від 28.02.2022 Торгово-Промисловою палатою України було засвідчено форс-мажорні обставини, зокрема, військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 год. 30 хв. 24.02.2022, проте, Відповідач не довів, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання.

Доведення наявності непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов`язання. Саме вона має подавати відповідні докази в разі виникнення спору. У даному випадку, Відповідачем документально не доведено вплив конвенційної заборони та воєнного стану на спроможність виконувати конкретно визначені обов`язки.

Щодо зменшення 3% річних суд зазначає, що проценти не є ані штрафною санкцією, ані компенсацією збитків.

Відсотки річних та інфляційні втрати є способом захисту майнових прав і інтересів кредитора, що полягає у відшкодуванні йому матеріальних втрат від знецінення коштів у результаті інфляційних процесів, і гарантують отримання компенсації від боржника за використання утримуваних ним грошових коштів за весь час прострочення в їх сплаті.

Оскільки стягнення боргу з урахуванням 3% річних від простроченої суми не є неустойкою, а стаття 625 ЦК України не передбачає можливості зменшення судом її розміру, а отже клопотання відповідача про зменшення суми у відповідній частині є безпідставним.

Згідно із приписами ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 634 Цивільного кодексу України встановлено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно з ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України).

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.3 ст.74 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами ст.76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст.ст.78, 79 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З урахуванням вищевикладеного, суд визнає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору у сумі 10 458,43грн. покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76, 77 79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Комунального підприємства "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства Марганецької міської ради", 53400, Дніпропетровська область, м.Марганець, вул.Дніпровська, 2-А, на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, 5, ) в особі Філії "Енергозбут" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (01135, м. Київ, вул. Жилянська, 97, ) в особі Виробничого підрозділу "Дніпровське регіональне відділення "Енергозбут" (49124, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Іларіонівська, 6Б) заборгованість за послуги з розподілу реактивної електричної енергії за період з вересня 2023 по грудень 2023 в розмірі 688 285,81грн., 3 % річних за період з 21.10.2023 по 01.05.2024 в розмірі 8 942,70грн. та судовий збір в розмірі 10 458,43грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 22.07.2024

Суддя С.П. Панна