ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" квітня 2024 р. Справа№ 910/794/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко О.В.

суддів: Шаптали Є.Ю.

Тарасенко К.В.

за участю секретаря судового засідання Сабалдаш О.В.

за участю представників згідно протоколу судового засідання від 25.04.2024

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрфасадбуд» на рішення Господарського суду міста Києва від 20.07.2023

у справі № 910/794/23 (суддя Сташків Р.Б.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Атлант Мегабуд»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрфасадбуд»

про зобов`язання за власний рахунок усунути виявлені дефекти

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Атлант Мегабуд» (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрфасадбуд» (далі - відповідач, ТОВ «Укрфасадбуд») у якій просив суд зобов`язати останнього усунути недоліки конструкцій із металопластикового профілю, що поставлені та змонтовані ТОВ «Укрфасадбуд» за Договором-замовлення №81А/07/20 на виготовлення, доставку та монтаж металопластикових конструкцій від 21 липня 2020 року, укладеного сторонами на об`єкті Науково-учбовий центр з гуртожитком готельного типу, житлова частина, за адресою: місто Київ, вулиця Стуса Василя, 35-37, а саме:

- у конструкції із металопластикового профілю «В-14», що поставлена та змонтована в квартирі №305 на третьому поверсі Об`єкта, усунути недолік шляхом виконання будівельно-монтажних робіт з ліквідації (усунення) щілини (тріщини) у лівому верхньому куті конструкції;

- у конструкції із металопластикового профілю «ББ-08», що поставлена та змонтована в квартирі №310 на третьому поверсі Об`єкта, усунути недолік шляхом виконання будівельно-монтажних робіт ліквідації (усунення) щілини (тріщини) у верхній центральній частині конструкції;

- у конструкції із металопластикового профілю «ББ-05», що поставлена та змонтована в квартирі №502 на п`ятому поверсі Об`єкта, усунути недолік шляхом заміни конструкції із металопластикового профілю «ББ-05» на аналогічну конструкцію без тріщин та щілин;

- у конструкції із металопластикового профілю «В-14», що поставлена та змонтована в квартирі №507 на п`ятому поверсі Об`єкта, усунути недолік шляхом виконання будівельно-монтажних робіт з ліквідації (усунення) щілини (тріщини) у правому верхньому куті конструкції;

- у конструкції із металопластикового профілю «ББ-01», що поставлена та змонтована в квартирі №508 на п`ятому поверсі Об`єкта, усунути недолік шляхом виконання будівельно-монтажних робіт з ліквідації (усунення) щілини (тріщини) у лівому нижньому куті конструкції;

- у конструкції із металопластикового профілю «В-12», що поставлена та змонтована в квартирі №1004 на десятому поверсі Об`єкта, усунути недолік шляхом виконання будівельно-монтажних робіт з ліквідації (усунення) щілини (тріщини) у правому нижньому куті конструкції;

- у конструкції із металопластикового профілю «В-14», що поставлена та змонтована в квартирі №1006 на десятому поверсі Об`єкта, усунути недолік шляхом виконання будівельно-монтажних робіт з ліквідації (усунення) щілини (тріщини) у правому верхньому куті конструкції;

- у конструкції із металопластикового профілю «ББ-03», що поставлена та змонтована в квартирі №1013 на десятому поверсі Об`єкта, усунути недолік шляхом заміни конструкції із металопластикового профілю «ББ-03» на аналогічну конструкцію без тріщин та щілин;

- у конструкції із металопластикового профілю «ББ-04», що поставлена та змонтована в квартирі №1019 на десятому поверсі Об`єкта, усунути недолік шляхом заміни конструкції із металопластикового профілю «ББ-04» на аналогічну конструкцію без тріщин та щілин;

- у конструкції із металопластикового профілю «ББ-05», що поставлена та змонтована в квартирі №1102 на одинадцятому поверсі Об`єкта, усунути недолік шляхом виконання будівельно-монтажний робіт з ліквідації (усунення) щілини (тріщини) у лівому нижньому куті /конструкції;

- у конструкції із металопластикового профілю «В-12», що поставлена та змонтована в квартирі №1104 на одинадцятому поверсі Об`єкта, усунути недолік шляхом виконання будівельно-монтажних робіт з ліквідації (усунення) щілини (тріщини) у лівому нижньому куті конструкції;

- у конструкції із металопластикового профілю «В-14», що поставлена та змонтована в квартирі №1106 на одинадцятому поверсі Об`єкта, усунути недолік шляхом виконання будівельно-монтажних робіт з ліквідації (усунення) щілини (тріщини) у правому верхньому куті конструкції;

- у конструкції із металопластикового профілю «В-14», що поставлена та змонтована в квартирі №1113 на одинадцятому поверсі Об`єкта, усунути недолік шляхом заміни конструкції із металопластикового профілю «В-14» на аналогічну конструкцію без тріщин та щілин;

- у конструкції із металопластикового профілю «Вт-61», що поставлена та змонтована в квартирі №1114 на одинадцятому поверсі Об`єкта, усунути недолік шляхом заміни конструкції із металопластикового профілю «Вт-61» на аналогічну конструкцію без тріщин та щілин».

Позов мотивований тим, що відповідач за умовами Договору №81А/07/20 від 21.07.2020 не виконує свої гарантійні зобов`язання з усунення дефектів на металопластикових конструкціях.

Заперечуючи проти позовних вимог відповідач зазначив, що ним були надані послуги за договором №81А/07/20 належним чином, а позивачем такі послуги прийнято без зауважень, що підтверджується відповідними актами приймання-передачі виконаних робіт, а також надано гарантійний талон на ПВХ конструкції. Позивачем не доведено, що виявлені ним дефекти на вікнах є гарантійним випадком.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.07.2023 позов задоволено частково.

Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрфасадбуд» усунути недоліки конструкцій із металопластикового профілю, що поставлені та змонтовані ТОВ «Укрфасадбуд» за Договором-замовлення №81А/07/20 на виготовлення, доставку та монтаж металопластикових конструкцій від 21 липня 2020 року укладеного Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрфасадбуд» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Атлант Мегабуд» на об`єкті Науково-учбовий центр з гуртожитком готельного типу, житлова частина, за адресою: місто Київ, вулиця Стуса Василя, 35-37, а саме:

- у конструкції із металопластикового профілю «В-14», що поставлена та змонтована в квартирі №305 на третьому поверсі Об`єкта, усунути недолік шляхом виконання будівельно-монтажних робіт з ліквідації (усунення) щілини (тріщини) у лівому верхньому куті конструкції;

- у конструкції із металопластикового профілю «ББ-08», що поставлена та змонтована в квартирі №310 на третьому поверсі Об`єкта, усунути недолік шляхом виконання будівельно-монтажних робіт ліквідації (усунення) щілини (тріщини) у верхній центральній частині конструкції;

- у конструкції із металопластикового профілю «ББ-05», що поставлена та змонтована в квартирі №502 на п`ятому поверсі Об`єкта, усунути недолік шляхом заміни конструкції із металопластикового профілю «ББ-05» на аналогічну конструкцію без тріщин та щілин;

- у конструкції із металопластикового профілю «В-14», що поставлена та змонтована в квартирі №507 на п`ятому поверсі Об`єкта, усунути недолік шляхом виконання будівельно-монтажних робіт з ліквідації (усунення) щілини (тріщини) у правому верхньому куті конструкції;

- у конструкції із металопластикового профілю «ББ-01», що поставлена та змонтована в квартирі №508 на п`ятому поверсі Об`єкта, усунути недолік шляхом виконання будівельно-монтажних робіт з ліквідації (усунення) щілини (тріщини) у лівому нижньому куті конструкції;

- у конструкції із металопластикового профілю «В-12», що поставлена та змонтована в квартирі №1004 на десятому поверсі Об`єкта, усунути недолік шляхом виконання будівельно-монтажних робіт з ліквідації (усунення) щілини (тріщини) у правому нижньому куті конструкції;

- у конструкції із металопластикового профілю «В-14», що поставлена та змонтована в квартирі №1006 на десятому поверсі Об`єкта, усунути недолік шляхом виконання будівельно-монтажних робіт з ліквідації (усунення) щілини (тріщини) у правому верхньому куті конструкції;

- у конструкції із металопластикового профілю «ББ-03», що поставлена та змонтована в квартирі №1013 на десятому поверсі Об`єкта, усунути недолік шляхом заміни конструкції із металопластикового профілю «ББ-03» на аналогічну конструкцію без тріщин та щілин;

- у конструкції із металопластикового профілю «ББ-05», що поставлена та змонтована в квартирі №1102 на одинадцятому поверсі Об`єкта, усунути недолік шляхом виконання будівельно-монтажний робіт з ліквідації (усунення) щілини (тріщини) у лівому нижньому куті /конструкції;

- у конструкції із металопластикового профілю «В-12», що поставлена та змонтована в квартирі №1104 на одинадцятому поверсі Об`єкта, усунути недолік шляхом виконання будівельно-монтажних робіт з ліквідації (усунення) щілини (тріщини) у лівому нижньому куті конструкції;

- у конструкції із металопластикового профілю «В-14», що поставлена та змонтована в квартирі №1106 на одинадцятому поверсі Об`єкта, усунути недолік шляхом виконання будівельно-монтажних робіт з ліквідації (усунення) щілини (тріщини) у правому верхньому куті конструкції;

- у конструкції із металопластикового профілю «В-14», що поставлена та змонтована в квартирі №1113 на одинадцятому поверсі Об`єкта, усунути недолік шляхом заміни конструкції із металопластикового профілю «В-14» на аналогічну конструкцію без тріщин та щілин;

- у конструкції із металопластикового профілю «Вт-61», що поставлена та змонтована в квартирі №1114 на одинадцятому поверсі Об`єкта, усунути недолік шляхом заміни конструкції із металопластикового профілю «Вт-61» на аналогічну конструкцію без тріщин та щілин».

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрфасадбуд» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Атлант Мегабуд» 1 342 грн судового збору.

У решті позову відмовлено.

Частково задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що позовна вимога, яка стосується усунення недоліків конструкції із металопластикового профілю «ББ-04», що поставлена та змонтована в квартирі №1019 на десятому поверсі Об`єкта, шляхом заміни конструкції із металопластикового профілю «ББ-04» на аналогічну конструкцію без тріщин та щілин не може бути задоволена, оскільки з наданих позивачем актів виконання робіт не підтверджується факт того, що відповідачем було встановлено конструкції із металопластикового профілю «ББ-04» на десятому поверсі.

Щодо решти позовних вимог місцевий господарський суд зазначив, що надані позивачем пояснення та докази у своїй сукупності є більш вірогідними ніж заперечення відповідача, а тому частково задовольнив позовні вимоги.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрфасадбуд» 10.08.2023 (згідно поштового трекінгу на конверті) звернулося до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, у якій просить суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 20.07.2023 у справі № 910/794/23 в частині задоволених позовних вимог та прийняти в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Крім того, до апеляційної скарги долучено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та клопотання про призначення експертизи.

Апеляційна скарга мотивована тим, що недоліки металопластикових конструкцій, про які зазначає позивач у своєму позові, не є гарантійним випадком, а доказів зворотного позивачем до суду не надано.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 910/794/23 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В. судді: Шаптала Є.Ю., Станік С.Р.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.08.2023 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/794/23. Відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, які визначені главою 1 розділу Господарського процесуального кодексу України, за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрфасадбуд» на рішення Господарського суду міста Києва від 20.07.2023 у справі № 910/794/23.

18.09.2023 матеріали справи надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.09.2023 поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Укрфасадбуд» пропущений строк на подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 20.07.2023, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрфасадбуд» на рішення Господарського суду міста Києва від 20.07.2023 у справі № 910/794/23 розгляд справи призначено на 16.11.2023.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.11.2023 задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрфасадбуд» про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.11.2023 розгляд справи відкладено на 25.01.2024.

12.01.2024 на адресу суду надійшло клопотання від Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрфасадбуд», сформоване в системі «Електронний суд», про проведення судового засідання у справі № 910/794/23, призначеного на 25.01.2024, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

У зв`язку з перебуванням судді Станіка С.Р. у відпустці з 01.01.2024 по 19.01.2024 та з 22.01.2024 по 26.01.2024, протоколом повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 25.01.2024 у справі №910/794/23 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В., судді: Шаптала Є.Ю., Тарасенко К.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.01.2024 справу №910/794/23 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрфасадбуд» на рішення Господарського суду міста Києва від 20.07.2023 прийнято колегією суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В., судді: Шаптала Є.Ю., Тарасенко К.В. Розгляд справи призначено на 21.03.2024 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. Особа, яка братиме участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду: представник ТОВ «Укрфасадбуд» - Сітарчук Олена Олегівна.

У зв`язку з тим, що головуючий суддя Тищенко О.В. у призначену дату судового засідання (21.03.2024) перебуватиме у відряджені, ухвалою від 08.03.2024 розгляд справи призначено на 25.04.2024 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. Особа, яка братиме участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду: представник ТОВ «Укрфасадбуд» - Сітарчук Олена Олегівна.

У судове засідання 25.04.2024 з`явилися представники позивача та відповідача.

Представник позивача у судовому засіданні 25.04.2024 просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення Господарського суду міста Києва від 20.07.2023 у справі №910/794/23 залишити без змін. Також представник позивача просив залишити без задоволення клопотання відповідача про призначення у справі експертизи.

Представники відповідача у судовому засіданні 25.04.2024 просили задовольнити апеляційну скаргу, скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 20.07.2023 у справі №910/794/23 та ухвалили нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. Крім того, просив задовольнити клопотання про призначення експертизи.

Розглянувши клопотання скаржника про призначення судової будівельно-технічної експертизи, проведення якої відповідач просив доручити експертам Київського науково-дослідному інституту судових експертиз, колегія суддів дійшла висновку про відмову в його задоволенні з огляду на таке.

Згідно з ч. 1 ст. 98 Господарського процесуального кодексу України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права (ч. 2 ст. 98 Господарського процесуального кодексу України). Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. (ч. 3 ст. 98 ГПК України).

Відповідно до положень ст. 99 Господарського процесуального кодексу України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Приписами частини другої статті 182 Господарського процесуального кодексу України зокрема передбачено, що у підготовчому засіданні суд вирішує питання про призначення експертизи, виклик у судове засідання експертів, свідків, залучення перекладача, спеціаліста (п.8).

З матеріалів справи вбачається, що дана справа розглядалася судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання). 04.04.2023 представник відповідача ознайомився з матеріалами справи, що підтверджується розпискою, наявною у справі. 14.04.2023 до Господарського суму міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Додаткових заяв та клопотань відповідачем до суду не подано.

Натомість, відповідач подає клопотання про призначення експертизи разом зі своєю апеляційною скаргою, тобто уже на стадії апеляційного розгляду справи.

При цьому, відповідно до положень ч. 1 та ч. 3 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Колегія суддів зазначає, що як вбачається з матеріалів справи, представник відповідача був обізнаний про хід справи в суді першої інстанції, однак своїм процесуальним правом на подання такого клопотання, у передбачений вимогами Господарського процесуального кодексу України порядок і строк, не скористався.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні клопотання апелянта про призначення судової будівельно-технічної експертизи.

У відповідності до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Згідно до ч.1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 21.07.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Атлант Мегабуд» (далі - замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрфасадбуд» (далі - виконавець) було укладено договір №81А/07/20 на виготовлення, доставку та монтаж металопластикових конструкцій (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору виконавець, за замовленням замовника, зобов`язується виготовити, поставити та здійснити монтаж конструкцій із металопластикових профілів, (далі - «Конструкції») на об`єкті: м. Київ, вул. Стуса, 35/37, Науково-учбовий центр з гуртожитком готельного типу, житлова частина, з попередньо зазначеним об`єктом 3227 кв.м, а замовник зобов`язується прийняти зазначені Конструкції та виконані роботи, оплативши їх вартість згідно з п. 5.1 Договору.

Виконавець гарантує замовникові відповідність виготовлених та змонтованих Конструкцій встановленим в Україні нормам та правилам (ДСТУ Б В.2.6-15:2011 «Блоки віконні та дверні полівінілхлоридні» та ДСТУ В.2.6-146:2010 «Установка відповідно проектування та встановлення вікон і дверей») (п. 8.1 Договору).

Відповідно до п. 8.2 Договору після монтажу Конструкцій та підписання замовником акта виконаних робіт, виконавець видає замовникові гарантійний талон на Конструкції. Згідно з зазначеним гарантійним талоном, термін гарантійного обслуговування встановлюється - 60 (шістдесят) місяців.

Згідно з п. 8.3 Договору за умов правильної експлуатації замовником Конструкцій виконавець зобов`язується протягом гарантійного терміну, передбаченого пунктом 8.2 Договору усувати за власний рахунок всі недоліки Конструкцій, виявлені замовником протягом гарантійних термінів експлуатації змонтованих Конструкцій. Ліквідація недоробок і дефектів здійснюється на підставі дефектного акта, оформленого сторонами.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач виконав роботи на об`єкті: м. Київ, вул. Стуса35/37 житлова частина, а позивач прийняв дані роботи, а саме:

- монтаж конструкцій з металопластикових профілів, зокрема, «ББ-08», «В-14», відповідно до акту виконаних робіт 3 поверх від 07.10.2020;

- монтаж конструкцій з металопластикових профілів, зокрема, «ББ-01», «ББ-05», «В-14», відповідно до акту виконаних робіт 5 поверх від 31.10.2020;

- монтаж конструкцій з металопластикових профілів, зокрема, «ББ-03», «В-12», «В-14», відповідно до акту виконаних робіт 10 поверх від 31.12.2020;

- монтаж конструкцій з металопластикових профілів, зокрема, «ББ-05», «В-12», «В-14», «Вт-61» відповідно до акту виконаних робіт 11 поверх від 31.12.2020;

Згідно п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Як правильно зазначено судом першої інстанції, за своєю правовою природою укладений договір між сторонами є змішаним та регулюється нормами ЦК України щодо поставки та підряду.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідності до статті 712 Цивільного кодексу України, продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною другою цієї статті визначено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі статтею 673 Цивільного кодексу України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується. Якщо продавець при укладенні договору купівлі-продажу був повідомлений покупцем про конкретну мету придбання товару, продавець повинен передати покупцеві товар, придатний для використання відповідно до цієї мети. У разі продажу товару за зразком та (або) за описом продавець повинен передати покупцеві товар, який відповідає зразку та (або) опису. Якщо законом встановлено вимоги щодо якості товару, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, який відповідає цим вимогам. Продавець і покупець можуть домовитися про передання товару підвищеної якості порівняно з вимогами, встановленими законом.

Як вбачається з умов Договору, сторони у п. 1.1 узгодили загальні параметри Конструкції, а у п. 8.1 - вказали про гарантування виконавцем відповідності виготовлених та змонтованих Конструкцій встановленим в Україні нормам та правилам (ДСТУ Б В.2.6-15:2011 «Блоки віконні та дверні полівінілхлоридні» та ДСТУ В.2.6-146:2010 «Установка відповідно проектування та встановлення вікон і дверей»).

Відповідачем надано Сертифікати відповідності №UA.BUD.308105-20 з терміном дії з 27.08.2020 по 26.08.2025 та №UA.BUD.108004-18 з терміном дії з 27.08.2018 по 26.08.2020 якими підтверджується відповідність продукції вимогам ДСТУ Б В.2.7-130:2007 та ДБН В.1.1-7:2016.

Як правильно зазначено судом першої інстанції, сторонами визнається факт того, що відповідач у період з 07.10.2020 по 31.12.2020 належним чином виконав свої обов`язки за Договором та встановив на об`єкті позивача (м. Київ, вул. Стуса, 35/37, житлова частина) Конструкції (металопластикові профілі, підвіконня), що підтверджується підписаними Актами виконаних робіт, які надані сторонами.

Позивач підтвердив, що приймаючи надані відповідачем роботи за Договором якість встановлених Конструкцій відповідала вимогам Договору, жодних претензій позивач не мав, однак, з плином часу (жовтень 2022 року) на металопластикових конструкціях було виявлено значні недоліки у вигляді тріщин на змонтованих конструкціях.

На підтвердження цих обставин позивачем долучено з позовом фотографії вікон, які за твердженням позивача були встановлені відповідачем за Договором та підлягають ремонту за рахунок відповідача.

Враховуючи зазначене, 26.10.2022 позивачем було направлено на адресу відповідача лист з вимогою направити уповноважених представників на Об`єкт для фіксації виявлених протягом гарантійного строку недоліків та визначення подальших шляхів їх усунення, що підтверджується матеріалами справи.

15.12.2022 позивач повторно направив лист відповідачу з вимогою направити уповноважених представників та усунути виявлені недоліки.

Оскільки відповідачем не було виконано свого обов`язку із надання гарантійного обслуговування Конструкцій відповідно до умов п. 8.2 та п. 8.3 Договору це стало підставою для звернення до суду із даним позовом.

Статтею 675 ЦК України встановлено, що товар, який продавець передає або зобов`язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу. Договором або законом може бути встановлений строк, протягом якого продавець гарантує якість товару (гарантійний строк). Гарантія якості товару поширюється на всі комплектуючі вироби, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до статті 676 Цивільного кодексу України гарантійний строк починається з моменту передання товару покупцеві, якщо інше не встановлено договором купівлі-продажу.

Згідно зі статтею 679 Цивільного кодексу України продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту. Якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару, продавець відповідає за його недоліки, якщо він не доведе, що вони виникли після його передання покупцеві внаслідок порушення покупцем правил користування чи зберігання товару, дій третіх осіб, випадку або непереборної сили.

Частиною 6 статті 269 Господарського кодексу України передбачено, що постачальник (виробник) зобов`язаний за свій рахунок усунути дефекти виробу, виявлені протягом гарантійного строку, або замінити товари, якщо не доведе, що дефекти виникли внаслідок порушення покупцем (споживачем) правил експлуатації або зберігання виробу. У разі усунення дефектів у виробі, на який встановлено гарантійний строк експлуатації, цей строк продовжується на час, протягом якого він не використовувався через дефект, а при заміні виробу гарантійний строк обчислюється заново від дня заміни.

Гарантійний строк це період в часі, протягом якого постачальник гарантує якість товару та можливість його використання за призначенням за умови дотримання споживачем правил експлуатації або зберігання виробу. Тобто, саме протягом вказаного строку, який за загальним правилом обчислюється з моменту передання товару покупцеві, постачальник виконує гарантійні зобов`язання, несе відповідальність за дотримання вимог щодо якості поставленого товару, які обумовлено сторонами або установлено положеннями чинного законодавства.

Відповідальність продавця за недоліки товару може наступати у випадках, якщо недоліки виникли до передання товару покупцеві або якщо їх виникнення обумовлене причинами, що виникли до передачі товару. І, відповідно, коли недоліки товару виявлені після переходу до покупця ризику випадкової загибелі та випадкового знищення товару, саме на покупця у такому випадку покладається обов`язок доведення того, що недоліки чи їх причини виникли до передачі йому товару.

Водночас, у випадку встановлення недоліків товару, на який надана гарантія щодо якості (встановлено гарантійний строк), існує презумпція вини постачальника (виробника). У такому випадку для звільнення себе від відповідальності саме постачальник (виробник) повинен довести, що дефекти виникли внаслідок порушення покупцем (споживачем) правил експлуатації або зберігання виробу.

Наведена позиція викладено у постанові Верховного Суду від 20.01.2020 у справі №910/18335/20.

Як вже було зазначено вище, умовами п. 8.2 та п. 8.3 Договору сторони погодили, що після монтажу Конструкцій та підписання замовником акта виконаних робіт, виконавець видає замовникові гарантійний талон на Конструкції.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач у грудні 2020 року виписав гарантійний талон на ПВХ конструкції до Договору №81А/07/20 від 21.07.2020. Згідно з зазначеним гарантійним талоном, термін гарантійного обслуговування встановлюється - 60 (шістдесят) місяців з дати підписання актів прийнятих робіт по монтажу вікон на об`єкті: м. Київ, вул. Стуса 35/37.

Відповідач не заперечував факту наявності пошкоджень на металопластикових конструкціях, які ним було встановлено за Договором, однак він не визнає того факту, що такі тріщини могли з`явитися через погану якість конструкцій та стверджує, що це не є гарантійним випадком і Гарантією не покривається.

Крім того, відповідач зазначає, що на підставі отриманого листа позивача від 25.10.2022, представник відповідача - Кочубей Олексій Володимирович, який обіймає посаду заступника директора ТОВ «Укрфасадбуд», в узгоджений із позивачем день та час прибув на об`єкт по вулиці Стуса, буд. 35/37 в місті Києві, де у супроводі жінки - менеджера позивача здійснив огляд представлених конструкцій ПВХ профілю на 3, 5, 10 та 11 поверхах. Зауваження представника відповідача та його пояснення представнику позивача щодо характеру та способу спричинених конструкціям пошкоджень знайшов порозуміння та згоду, що ці порушення не є гарантійними випадками та Гарантією не покриваються, оскільки мають виражений характер зовнішнього фізичного впливу з використанням механічного застосування твердих предметів на ПВХ конструкції, де в окремих кімнатах вибиті та вирвані шматки профілю.

Разом з тим, доказів зазначеного відповідачем до матеріалів справи не надано.

Обов`язок з доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, яким суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою.

На сьогодні у праві існують такі основні стандарти доказування: «баланс імовірностей» (balance of probabilities) або «перевага доказів» (preponderance of the evidence); «наявність чітких та переконливих доказів» (clear and convincing evidence); «поза розумним сумнівом» (beyond reasonable doubt).

Законом України №132-IX від 20.09.2019 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні» (набув чинності 17.10.2019), зокрема, внесено зміни до Господарського процесуального кодексу України та змінено назву статті 79 ГПК України з «Достатність доказів» на нову - «Вірогідність доказів» та викладено її у новій редакції, фактично впровадивши в господарський процес стандарт доказування «вірогідності доказів».

Стандарт доказування «вірогідності доказів», на відміну від «достатності доказів», підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати саме ту їх кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Відповідно до ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.06.2020 у справі № 924/233/18.

Слід зауважити, що Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17).

Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі «Дж. К. та Інші проти Швеції» («J.K. AND OTHERS v. SWEDEN») ЄСПЛ наголошує, що «у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування «поза розумним сумнівом («beyond reasonable doubt»). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням «балансу вірогідностей». … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри».

Схожий стандарт під час оцінки доказів застосовано у рішенні ЄСПЛ від 15.11.2007 у справі «Бендерський проти України» («BENDERSKIY v. Ukraine»), в якому суд, оцінюючи фактичні обставини справи, звертаючись до балансу вірогідностей, вирішуючи спір, виходив з того, що факти встановлені у експертному висновку, є більш вірогідним за інші докази.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Як правильно зазначено судом першої інстанції, на підтвердження факту виявлення тріщин на змонтованих конструкціях позивачем надано відповідні фотографії цих конструкцій, достовірність яких відповідачем не заперечуються. Крім того, відповідач не заперечує факт того, що до нього звертався позивач із листом про необхідність у наданні послуг по гарантійному обслуговуванні конструкцій за умовами п. 8.2 та 8.3 Договору.

У своїх письмових поясненнях відповідач підтверджує, що його представник здійснив виїзд на місце встановлених відповідачем металопластикових конструкцій та не заперечує, щодо наявності тріщин на конструкціях.

Разом з тим, твердження відповідача стосовно того, що дефекти виникли внаслідок порушення покупцем (споживачем) правил експлуатації або зберігання металопластикових конструкцій відхиляються, оскільки не підтверджуються жодними доказами у цій справі.

Посилання відповідача стосовно того, що позивач без зауважень прийняв роботи по встановленню металопластикових конструкцій та підтвердив якість конструкцій при підписанні відповідних актів приймання не звільняє відповідача від гарантійного обов`язку встановленого розділом 8 Договору.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази з урахуванням приписів ст.ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що надані позивачем пояснення та докази у своїй сукупності є більш вірогідними ніж заперечення відповідача.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства; Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Враховуючи положення п. 8.3 Договору та Гарантійний талон на ПВХ конструкції відповідач зобов`язаний протягом гарантійного терміну, усувати за власний рахунок усі недоліки конструкцій виявлені позивачем.

Матеріали справи не містять доказів усунення відповідачем недоліків конструкцій із металопластикового профілю, що поставлені та замовлені ТОВ «Укрфасадбуд» за Договором-замовлення №81А/07/20 на виготовлення, доставку та монтаж металопластикових конструкцій від 21 липня 2020 року.

Колегія суддів зазначає, що позовна вимога, яка стосується усунення недоліків конструкції із металопластикового профілю «ББ-04», що поставлена та змонтована в квартирі №1019 на десятому поверсі Об`єкта, шляхом заміни конструкції із металопластикового профілю «ББ-04» на аналогічну конструкцію без тріщин та щілин не може бути задоволена, оскільки з наданих позивачем актів виконання робіт не підтверджується факт того, що відповідачем було встановлено конструкції із металопластикового профілю «ББ-04» на десятому поверсі.

Отже, судом першої інстанції правомірно частково задоволено позовні вимоги позивача, враховуючи доведення останнім своїх вимог, а відповідачем не подано суду більш вірогідних доказів, ніж ті, які надані позивачем.

Згідно ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів також зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод. (рішення Суду у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03, від 28.10.2010).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні. Господарський суд першої інстанції під час вирішення спору вірно встановив фактичні обставини справи, належним чином дослідив наявні докази, а тому в задоволенні апеляційної Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрфасадбуд» слід відмовити, а оскаржуване рішення Господарського суду міста Києва від 20.07.2023 - залишити без змін.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 232-241, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрфасадбуд» на рішення Господарського суду міста Києва від 20.07.2023 у справі №910/794/23 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 20.07.2023 у справі №910/794/23 залишити без змін.

3. Судовий збір за подачу апеляційної скарги залишити за Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрфасадбуд».

4. Матеріали справи №910/794/23 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до ст.ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови підписано 18.07.2024 після виходу судді з відпустки.

Головуючий суддя О.В. Тищенко

Судді Є.Ю. Шаптала

К.В. Тарасенко