ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"18" липня 2024 р.м. Одеса Справа № 916/2340/24

Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Ю.С.

при секретарі судового засідання: Степанюк А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовні вимоги Акціонерного товариства Банк Альянс (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 50, )

до відповідачів:

1.Фермерського господарства Колос-1 (74731, Херсонська обл., Нижньосірогозький р-н, с. Змагання, вул. Пугачова, буд. 8, )

2. ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 )

про солідарне стягнення 205788,45 грн., -

за участю представників сторін: не з`явились

Суть спору: Акціонерне товариство Банк Альянс звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Фермерського господарства Колос-1 та ОСОБА_1 про солідарне стягнення 205788,45 грн., з яких: 53566 грн. строкової заборгованості за кредитом, 97120 грн. простроченої заборгованості за кредитом та 55102,45 грн. простроченої заборгованості за процентами.

Позовні вимоги Акціонерного товариства Банк Альянс обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем-1 своїх зобов`язань за договором про надання кредиту №20-089/ЮК/5-7-9 від 29.05.2020 та неналежним виконанням відповідачем-2 своїх зобов`язань за договором поруки №20-089/ЮК/5-7-9/П від 29.05.2020.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 03.06.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №916/2340/24; визначено здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін; призначено судове засідання на 20.06.2024 о 16:45. У судовому засіданні 20.06.2024 судом у протокольній формі винесено ухвалу у порядку ст. 202 ГПК України про відкладення судового засідання на 18.07.2024 о 12:45.

09.07.2024 за вх.№26303/24 до суду від відповідача-1 надійшла заява про розгляд справи без участі його представника, яка судом у судовому засіданні 18.07.2024 у протокольній формі задоволена в частині розгляду справи за відсутністю представника відповідача-1.

09.07.2024 за вх.№26326/24 до суду від відповідача-1 надійшов відзив на позовну заяву, який прийнято судом до розгляду. У поданому відзиві відповідач-1 просить суд відмовити у задоволенні позову та вказує, зокрема, наступне:

- припинення виконання відповідачем умов договору є не порушенням господарської діяльності, а дотримання об`єктивних обставин та законодавчо визначених заборон; у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України було введено воєнний стан; листом ТПП України №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 було підтверджено, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких(-го) настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких(-го) стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили);

- до моменту повномасштабного вторгнення рф, відповідач-1 належним чином здійснював оплату за кредитним договором, однак після окупації ворогом території, на якій знаходиться господарство, відповідач-1 не має змоги здійснювати господарську діяльність і виконувати договори, як в силу закону, так і в силу фактичної неможливості;

- відповідач-1 з усіма своїми активами та майном знаходиться на тимчасово окупованій території Херсонської області; після повномасштабного вторгнення окупаційних військ російської федерації на територію України, частина Херсонської області, де знаходиться відповідач-1, його виробничі активи, посівні площі, а також члени фермерського господарства опинились в тимчасовій окупації; з цього моменту, господарська діяльність призупинена, керівні органи (члени господарства, голова господарства) знаходяться на окупованій території та не можуть здійснювати господарську діяльність, голова господарства втратив доступ до електронних кабінетів та банківських рахунків; знаходження активів відповідача на окупованій території підтверджується зокрема і інформаційною довідкою з реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 27.10.2023, відповідно до якої уся земля в обробітку господарства знаходиться саме у Херсонській області, і витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 09.05.2024;

- Законом України Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України у статті 13 встановлено заборону здійснення підприємницької діяльності, а також обслуговування рахунків та здійснення платежів; таким чином, перебуваючи на окупованій території відповідач-1 не може здійснювати господарську діяльність, у тому числі здійснювати виконання господарських договорів як з об`єктивної неможливості, так і виходячи з нормативної заборони;

- оскільки відповідач-1 не може виконувати кредитний договір у зв`язку з наявністю форс-мажорних обставин та прямої законодавчої заборони, то наразі порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів позивача немає; дані обставини, тобто вчинення відповідачем дій щодо порушення прав та законних інтересів позивача можна буде встановити лише після деокупації території, на якій знаходиться господарство; окрім того, ОСОБА_1 є керівником відповідача-1, документація господарства знаходиться у нього, доступ до рахунків і платіжних систем без нього реалізувати неможливо, встановити розмір і суму платежів з боку відповідача-1 теж неможливо - лише за доказами, наданими позивачем, що зумовлює і неможливість здійснення ефективного захисту, у тому числі відповідачем-1, незважаючи на наявність представника.

11.07.2024 за вх.№26690/24 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив відповідача-1, яка прийнята судом до розгляду. У поданій відповіді на відзив позивач просить суд задовольнити позов та вказує, зокрема, наступне:

- відповідно до п.12.4 кредитного договору сторони погодили, що підтвердженням форс-мажору є сертифікат Торгово-промислової палати України; відповідачем-1 не було дотримано вимог пункту 12.4 кредитного договору, оскільки останнім не було направлено до банку сертифікат Торгово-промислової палати України, виданий на ім`я господарства з зазначенням конкретного договору; посилання господарства на лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1, а не на відповідний сертифікат, є необґрунтованим, оскільки, враховуючи висновки Верховного Суду щодо застосування ст. 14-1 Закону України Про торгово-промислові палати в Україні, Верховний Суд вважає лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 таким, що не є сертифікатом у розумінні ст. 14-1 Закону України Про торгово-промислові палати в Україні та не містить ідентифікуючих ознак конкретного договору, зобов`язання, виконання якого стало неможливим через наявність зазначених обставин;

- окрім того, форс-мажорні обставини не мають преюдиційного (заздалегідь встановленого) характеру, і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання;

- Фермерське господарство Колос-1, яке підтвердило та погодилось з умовами кредитного договору, за якими позичальник здійснюючи господарську діяльність, прийняв як сприятливі наслідки такої господарської діяльності, так і несприятливі, підписуючи кредитний договір, фактично мав усвідомлювати зміст та характер взятих на себе зобов`язань щодо виконання умов кредитного договору та їх наслідки.

У судове засідання 18.07.2024 позивач не з`явився, про дату час та місце розгляду справи належним чином повідомлений.

Відповідачі у судові засідання не з`явились, про дату, час та місце засідань належним чином повідомлені. Відповідач-1 повідомлявся шляхом оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України відповідно до ст. 12-1 Закону України Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України, а також на наявну в матеріалах справи електронну пошту та направлення ухвал суду до електронного кабінету представника відповідача-1, про що свідчать відповідні довідки про доставку ухвал суду. Відповідач-2 повідомлявся шляхом оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України відповідно до ст. 12-1 Закону України Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України. Суд виходить з того, що відповідачі знаходяться на тимчасово окупованій російською федерацією території, а тому господарський суд повідомляв відповідачів, в тому числі, в порядку повідомлення учасників справи, які знаходяться на тимчасово окупованій російською федерацією території шляхом оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, що відповідно до норм Закону України Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України є належним та можливим повідомленням, таким чином сторонам по справі забезпечуються процесуальні гарантії на участь у розгляді справи у спосіб, можливий на окупованих територіях.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, в Україні було введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Водночас, Указом Президента України від 14.03.2022 №133/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні воєнний стан в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 18 квітня 2022 року №259/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 17 травня 2022 року №341/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 12 серпня 2022 року №573/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 7 листопада 2022 року №757/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 7 листопада 2022 року №757/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 6 лютого 2023 року №58/2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 01 травня 2023 року №254/2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 26 липня 2023 року №451/2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 06 листопада 2023 року №734/2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 5 лютого 2024 року №49/2024 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 06 травня 2024 року №271/2024 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 14 травня 2024 року строком на 90 діб.

Справа №916/2340/24 розглядається судом в період оголошеного на всій території України воєнного стану через військову агресію російської федерації проти України.

Жодних заяв та/або клопотань, пов`язаних з неможливістю вчинення якихось процесуальних дій у зв`язку з воєнним станом, про намір вчинити такі дії до суду від сторін не надійшло.

Відзив на позовну заяву від відповідача-2 до суду не надійшов, з огляду на що суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами в порядку ч.9 ст. 165 ГПК України, з урахуванням поданих позивачем та відповідачем-1 заяв по суті справи.

Відповідно до ст. 240 ГПК України в судовому засіданні 18.07.2024 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, господарський суд встановив:

29.05.2020 між Акціонерним товариством Банк Альянс (кредитор, банк, позивач) та Фермерським господарством Колос-1 (позичальник, відповідач-1) був укладений договір про надання кредиту №20-089/ЮК/5-7-9.

Відповідно до п.1.1 договору банк у межах співпраці з Фондом за договором про співробітництво, надає позичальнику кредит в сумі 247806 грн. на термін по 28.05.2025 (включно), а позичальник зобов`язується сплачувати комісії та проценти за користування кредитними коштами та повернути кредит у порядку та на умовах, визначених цим договором; графік погашення кредитної заборгованості (далі - графік погашення) визначений у додатку №1 до цього договору (додаток є невід`ємною частиною цього договору).

Згідно з п.п. 1.2, 1.3 договору кінцевим терміном повернення заборгованості за цим договором (надалі - кінцевий термін повернення заборгованості) є дата, зазначена в п.1.1 цього договору, а також: 30-й (тридцятий) календарний день з дня направлення кредитором позичальнику листа-повідомлення (вимоги) або інший строк, що вказаний у такому листі-повідомленні про дострокове погашення заборгованості, відповідно до умов цього договору; 30-й (тридцятий) календарний день з дня направлення кредитором позичальнику листа-повідомлення про необхідність зміни процентної ставки (з урахуванням п.1.7.3, п.5.6. договору); погашення кредиту здійснюється позичальником відповідно до графіку погашення та не пізніше кінцевого терміну повернення заборгованості, а якщо графік погашення не встановлений - в кінцевий термін повернення заборгованості.

У відповідності до п.п. 1.6, 1.7 договору цільове призначення кредиту - придбання основних засобів, що буде використовуватись в комерційних та виробничих цілях; позичальник зобов`язаний використовувати кредит, а також придбане за кредитні кошти майно лише за цільовим призначенням, зазначеним в цьому пункті договору; за користування кредитними коштами позичальник сплачує проценти в розмірі та в порядку, визначеному положенням та цим договором.

За п.1.7.1 договору в межах строку кредитування, визначеного п.1.1 цього договору з врахуванням встановленого графіку погашення за цим договором (у випадку його встановлення), позичальник сплачує проценти за користування кредитними коштами: при дотриманні позичальником умов програми/порядку та умов цього договору - у розмірі, що станом на дату укладання цього договору складає 7 (сім) % річних (далі - компенсаційна процентна ставка); розмір компенсаційної процентної ставки переглядається та встановлюється банком кожного календарного кварталу згідно з процедурою, визначеною в розділі 5 цього договору відповідно до умов порядку; при недотриманні позичальником умов програми/порядку та/або умов цього договору, а також в інших передбачених цим договором - у розмірі, який станом на дату цього договору складає 14,38 (чотирнадцять цілих тридцять вісім сотих) % річних (далі - базова процентна ставка); розмір базової процентної ставки переглядається та встановлюється банком кожного календарного кварталу згідно з процедурою, визначеною в розділі 4 цього договору відповідно до умов порядку.

Згідно з п.1.7.2 договору за користування кредитними коштами, що не повернуті в строк (прострочена заборгованість), відповідно до п.1.1 цього договору та з врахуванням графіку погашення кредиту за цим договором (у випадку його встановлення) та/або відповідно до умов дострокового погашення кредиту встановлених внаслідок застосування банком вимоги дострокового повного або часткового виконання позичальником своїх зобов`язань за цим договором, процентна ставка за користування кредитними коштами встановлюється в наступному розмірі: компенсаційної процентної ставки, збільшеної на 5 (п`ять) процентних пунктів, у випадку, якщо на момент виникнення підстави застосування підвищеної ставки діяла компенсаційна процентна ставка; базової процентної ставки, збільшеної на 5 (п`ять) процентних пунктів, у випадку, якщо на момент виникнення підстави застосування підвищеної ставки діяла базова процентна ставка; підвищена процентна ставка нараховується починаючи з дня виникнення такого порушення та закінчуючи днем погашення простроченої суми кредиту (день погашення простроченої суми кредиту не враховується); такий розмір процентної ставки є іншим розміром процентів (ст. 625 ЦК України), що встановлений цим договором, в разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання по поверненню кредиту та/або його частини (в т.ч. після настання кінцевого терміну повернення заборгованості відповідно до п.1.2 договору), який погоджений сторонами; сторони усвідомлюють та підтверджують, що таке збільшення розміру процентної ставки не є зміною умов цього договору та/або зміною процентної ставки за цим договором, що здійснюється кредитором в односторонньому порядку, і, відповідно, не потребує укладення окремого договору про внесення змін до цього договору.

Відповідно до п.3.2 договору видача кредиту здійснюється на підставі письмової заявки позичальника на отримання кредитних коштів, далі за текстом - заявка на отримання кредиту, та документів, підтверджуючих цільове використання кредиту, шляхом перерахування коштів на рахунок постачальника за проектом (оплати розрахункових документів позичальника); таку заявку на отримання кредиту із зазначенням суми та цільового використання позичальник повинен надати кредитору не пізніше, ніж за 3 (три) банківських дня до бажаної дати отримання кредиту.

За п.п. 3.5-3.9 договору погашення кредиту здійснюється відповідно до графіку погашення та не пізніше кінцевого терміну повернення заборгованості, а якщо графік погашення не встановлений - в кінцевий термін повернення заборгованості, а також у випадку, передбаченому п.5.6 цього договору, шляхом перерахування позичальником грошових коштів на рахунок, зазначений в п.1.5 договору; якщо останній день для сплати платежу за кредитом (в т.ч. чергового) припадає на вихідний, святковий або святковим або неробочий днь, то сплата такого платежу здійснюється в перший робочий день, що слідує за таким вихідним, святковим або неробочим днем; у разі ненадходження платежів від позичальника у встановлені цим договором строки суми непогашених у строк платежів визнаються простроченими та наступного банківського дня переносяться банком на рахунки для обліку простроченої кредитної заборгованості; зобов?язання за цим договором можуть бути виконані іншою ніж позичальник особою, про що позичальник зобов`язаний письмово повідомити банк; проценти за користування кредитом нараховуються у валюті кредиту виходячи з фактичної кількості днів у місяці та у році на суму щоденного залишку фактичної заборгованості за кредитом; проценти нараховуються щомісячно в останній робочий день поточного місяця за період з дати видачі кредиту по останній календарний день поточного місяця включно, а в подальшому з першого числа поточного місяця по останній календарний день поточного місяця включно, та в день остаточного погашення заборгованості за кредитом; проценти нараховуються з моменту видачі кредиту до дати фактичного повернення кредиту за цим договором; у разі прострочення повернення заборгованості за кредитом, проценти нараховуються також на суму простроченої заборгованості за кредитом за весь період прострочення до моменту її повного погашення; сплата позичальником процентів здійснюється щомісячно в строк з 1-го по 5-те число місяця, наступного за звітним, в день, що є кінцевим терміном повернення заборгованості та/або у день остаточного повернення кредитних коштів, на рахунок, зазначений у п.1.5 цього договору; якщо дата сплати процентів за користування кредитом згідно з цим договором припадає на вихідний або святковий день, зазначені платежі повинні бути здійснені в перший банківський день після вихідного або святкового дня; у випадку порушення позичальником встановлених цим пунктом договору строків сплати процентів, сума несплачених в строк процентів, вважається простроченою; в разі наявності простроченої заборгованості за кредитом, проценти, які будуть нараховуватися за такою заборгованістю, будуть вважатися простроченими в день їх нарахування і віднесені на відповідні рахунки простроченої заборгованості; проценти, нараховані за останній період користування кредитом, сплачуються одночасно з погашенням кредиту.

У відповідності до п.п. 4.1, 5.1 договору розмір базової процентної ставки є змінюваним та розраховується як індекс UIRD3m для національної валюти + 3,5% та переглядається банком кожного календарного кварталу протягом всього строку кредитування позичальника; компенсаційна процентна ставка за кредитом встановлюється з дати укладання цього договору та відповідно до умов цього договору; розмір компенсаційної процентної ставки на дату підписання цього договору, визначений в п.1.7.1 цього договору, переглядається банком кожного календарного кварталу протягом всього строку кредитування позичальника на підставі даних фінансової та/або податкової звітності позичальника на 01 січня, 01 квітня, 01 липня, 01 жовтня.

Пунктом 7.2.6 договору передбачено, зокрема, що кредитор має право вимагати дострокового погашення всієї заборгованості позичальника за цим договором (в тому числі за рахунок звернення стягнення на предмет забезпечення), у випадках порушення позичальником будь-яких умов цього договору та/або будь-яких інших зобов`язань за цим договором, зокрема, передбачених п.8.1 цього договору.

За п.п. 8.1.1, 8.1.6 договору позичальник зобов`язується використати кредит та придбане за кредитні кошти майно на зазначені у цьому договорі цілі і забезпечити повернення одержаного кредиту, сплату нарахованих процентів, комісій та всієї заборгованості за цим договором на умовах, передбачених цим договором, в тому числі, достроково здійснити повернення кредиту, сплатити проценти та інші платежі та заборгованість за цим договором у випадках, передбачених цим договором та/або чинним законодавством України; у випадку вимоги кредитора про дострокове повернення заборгованості за цим договором, позичальник зобов`язаний здійснити таке повернення/сплату впродовж 30 (тридцяти) календарних днів з дня отримання від кредитора відповідного листа-повідомлення (вимоги) або в інший строк, що вказаний у такому листі-повідомленні (вимозі).

Відповідно до п.9.1 договору договір набирає чинності з дати його укладання та діє до повного виконання позичальником прийнятих на себе зобов`язань за договором, в тому числі повного погашення позичальником заборгованості за кредитом, процентами, комісіями, неустойками, іншими платежами/сумами, що підлягають сплаті позичальником на користь кредитора за цим договором.

Згідно з п.п. 12.1-12.4 договору сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання будь-якого з положень цього договору, якщо це невиконання стало наслідком причин, що знаходяться поза сферою контролю невиконуючої сторони; такі причини включають стихійне лихо, екстремальні погодні умови, пожежі, повені, бурі, землетруси, або військові дії, блокади, масові заворушення, терористичні акти, страйки, військові дії, громадянське безладдя, неплатоспроможність інших банків, через які здійснюють розрахунки клієнти банку та їх контрагенти, неплатоспроможність банків-кореспондентів банку, заборони або обмеження виконання договірних зобов`язань нормативного або ненормативного характеру з боку Національного банку України, інших органів влади і управління, а також інші обставини, які виникли після підписання цього договору в результаті дій (подій) непередбаченого характеру, що знаходяться поза волею сторони (надалі - форс-мажорні обставини), але не обмежуються ними; позичальник не має права вимагати від банку відшкодування нанесених йому збитків внаслідок невиконання банком своїх зобов`язань за цим договором через настання для банку форс-мажорних обставин; про настання форс-мажорних обставин сторони мають інформувати одна одну невідкладно; якщо ці обставини триватимуть більше ніж 6 (шість) місяців; підтвердженням форс-мажору є сертифікат Торгово-промислової палати України.

За п.п. 13.1-13.3 договору усі спори та розбіжності, що виникають між сторонами за цим договором, підлягають врегулюванню шляхом переговорів, у разі недосягнення між ними згоди - у судовому порядку згідно з чинним законодавством України; сторони прийшли до згоди, що місцем виконання будь-яких зобов?язань позичальника перед банком за цим договором є місцезнаходження банку; всі листи/повідомлення за цим договором будуть вважатися направленими/зробленими належним чином у разі, якщо вони здійснені у письмовій формі за підписом уповноваженого представника сторони та надіслані рекомендованим листом, кур?єром або вручені особисто за адресами сторін, зазначеними у цьому договорі або за адресами сторін, що зазначені у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на дату відправки; датою отримання таких листів/повідомлень буде вважатися дата їх особистого вручення, а у разі повернення листа на адресу банку з іншими поштовими відмітками (в тому числі закінчення терміну зберігання, відсутність адресату за вказаною адресою, відмова адресата від одержання та інше) - дата відправлення такого повідомлення; всі листи/повідомлення за цим договором також будуть вважатися направленими/зробленими належним чином у разі, якщо вони передаються в електронному вигляді засобами системи Клієнт-Банк, смс повідомлення, телеграм, вайбер тощо).

Додатком №1 до договору №20-089/ЮК/5-7-9 є графік погашення кредитної заборгованості, який визначає строки погашення, суми погашень та залишки заборгованості.

29.05.2020 між Акціонерним товариством Банк Альянс (кредитор, банк, позивач), Фермерським господарством Колос-1 (позичальник, відповідач-1) та ОСОБА_1 (поручитель, відповідач-2) був укладений договір поруки №20-089/ЮК/5-7-9/П.

Відповідно до п.1 договору поруки в порядку та на умовах, передбачених цим договором, поручитель поручається перед банком за виконання позичальником зобов`язань за договором №20-089/юк/5-7-9 про надання кредиту від 29.05.2020, включаючи всі зміни та доповнення до нього (в т.ч., але не виключно й ті, що збільшують розмір основного зобов`язання), які будуть укладені в майбутньому між банком та позичальником, надалі за текстом - кредитний договір.

Згідно з п.п. 2.1, 2.2 договору поруки згідно цього договору, порукою забезпечуються наступні зобов`язання позичальника, що випливають з кредитного договору: повернути отримані кредитні кошти (далі - кредит) в розмірі 247806 грн. в порядку та на умовах, передбачених кредитним договором, у строки (погашення кредиту здійснюється згідно умов кредитного договору та не пізніше 28.05.2025 (включно), в т.ч. з урахуванням випадків дострокового погашення), передбачені кредитним договором; щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом в розмірі 14,38% річних, інші проценти, як це передбачено кредитним договором.

За п.4 договору поруки за виконання зобов`язань за кредитним договором поручитель та позичальник відповідають перед банком як солідарні боржники.

У відповідності до п.5 договору поруки поручитель відповідає перед банком у тому ж обсязі, що і позичальник, включаючи сплату кредиту, процентів за користування кредитом, комісій, пені, інших платежів та витрат, передбачених кредитним договором, відшкодування збитків; наступним сторони домовилися, що у разі збільшення або зменшення обсягу зобов`язань позичальника за кредитним договором (в тому числі зміни розміру суми кредиту, строків виконання зобов`язань за кредитним договором, тощо), обсяг поруки згідно умов цього договору без додаткового повідомлення поручителя та укладання додаткового договору до цього договору збільшується або зменшується відповідно до обсягу забезпеченого порукою основного зобов`язання таким чином, щоб поручитель відповідав перед банком за виконання позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором в повному обсязі.

Згідно з п.14 договору поруки цей договір вступає в дію з дати його укладання, за умови його підписання сторонами і діє до повного виконання зобов`язань за кредитним договором.

На підтвердження надання кредитних коштів в матеріалах справи наявна виписка по особовому рахунку за період 29.05.2020.

25.03.2021 між Акціонерним товариством Банк Альянс (кредитор, банк, позивач) та Фермерським господарством Колос-1 (позичальник, відповідач-1) було укладено додаткову угоду №1 до договору №20-089/ЮК/5-7-9, в якій сторони внесли зміни до п.п. 4.2, 5.1 договору.

У листі від 12.01.2024 №31.1/198 позивач повідомив відповідача-1 про порушення умов кредитного договору в частині своєчасного погашення як заборгованості за кредитом, так і процентів за користування кредитом та просив в термін до 12.02.2024 достроково погасити заборгованість за кредитом в повному обсязі.

В матеріалах справи наявний розрахунок заборгованості за кредитним договором №20-089/ЮК/5-7-9, відповідно до якого залишок заборгованості за кредитом складає 150686 грн. (з урахуванням часткових сплат), залишок заборгованості за процентами - 55102,45 грн. (з урахуванням часткових сплат).

Неналежне виконання відповідачами своїх договірних зобов`язань стало підставою для звернення позивача до господарського суду з відповідним позовом про солідарне стягнення з відповідачів заявлених сум заборгованості.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про повне задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

У відповідності до ч.ч. 1,2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, який в силу вимог ч.1 ст.629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За ч.1 ст. 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

У відповідності до ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1048 ЦК України).

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Згідно зі ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За ч.1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання. У разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності боржника, такий поручитель несе відповідальність за порушення зобов`язання боржником в обсязі, що існував до такої зміни зобов`язання.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.ч. 1,7 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

У відповідності до ч.1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Обов`язок з доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, яким суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою. На сьогодні у праві існують такі основні стандарти доказування: баланс імовірностей (balance of probabilities) або перевага доказів (preponderance of the evidence); наявність чітких та переконливих доказів (clear and convincing evidence); поза розумним сумнівом (beyond reasonable doubt). Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 27.01.2022 у справі №917/996/20).

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 рішення Європейського суду з прав людини у справі Салов проти України від 06.09.2005).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі Надточий проти України від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Господарський суд вказує, що правовідносини у даній справі виникли внаслідок укладення між позивачем та відповідачем-1 договором про надання кредиту №20-089/ЮК/5-7-9 від 29.05.2020, який забезпечений договором поруки №20-089/ЮК/5-7-9/П від 29.05.2020, укладеним між позивачем та відповідачами.

Господарський суд зазначає, що відповідно до умов кредитного договору позивач зобов`язався надати кредит у розмірі 247806 грн., а відповідач-1 (позичальник) зобов`язався повернути кредит у строки, передбачені додатком №1 до договору та сплатити проценти за користування кредитом. Окрім того, у п.3.2 кредитного договору передбачено, зокрема, що видача кредиту здійснюється на підставі письмової заявки позичальника на отримання кредитних коштів, далі за текстом - заявка на отримання кредиту, та документів, підтверджуючих цільове використання кредиту, шляхом перерахування коштів на рахунок постачальника за проектом (оплати розрахункових документів позичальника). Господарський суд звертає увагу, що в матеріалах справи на підтвердження надання кредиту наявна виписка по рахунку від 29.05.2020, з якої вбачається перерахування коштів на суму 247806 грн. Окрім того, відповідач-1 у поданому відзиві не спростував та не заперечував факт укладення кредитного договору та факт надання банком кредитних коштів. Натомість, відповідач-1 своїх зобов`язань з повернення кредитних коштів в обсягах і строки, що визначені додатком №1 до договору, належним чином не виконав, у зв`язку з чим позивачем повідомлено відповідача-1 про дострокове повернення кредиту за кредитним договором.

Проаналізувавши наявні матеріали справи, враховуючи встановлені судом обставини, з урахуванням наданих позивачем виписки та розрахунку заборгованості, господарський суд дійшов висновку, що відповідач-1 прийняті на себе зобов`язання за кредитним договором щодо своєчасного та повного повернення наданих коштів в повному обсязі не виконав, у відповідача-1 наявна заборгованість за кредитом у розмірі 150686 грн., яка підтверджена матеріалами справи, з урахуванням часткових сплат, розмір заборгованості за кредитом відповідачем-1 не спростовано, з огляду на що господарський суд вважає, шо позовні вимоги Акціонерного товариства Банк Альянс про стягнення 150686 грн. заборгованості за кредитом є правомірними, обґрунтованим та такими, що підлягають задоволенню. Господарський суд враховує наданий позивачем розрахунок заборгованості, при цьому відповідачем-1 не спростовано як суму наданого кредиту, так і суми сплачених коштів та залишку суми несплаченої заборгованості за кредитом.

Іншого відповідачем-1 не доведено.

Також, господарський суд враховує висновки, викладені в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.01.2022 у справі №904/3886/21, а саме: Форс-мажорні обставини не мають преюдиціальний (заздалегідь встановлений) характер. При їх виникненні сторона, яка посилається на дію форс-мажорних обставин, повинна це довести. Сторона, яка посилається на конкретні обставини, повинна довести те, що вони є форс-мажорними, в тому числі, саме для конкретного випадку. Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність. Те, що форс-мажорні обставини необхідно довести, не виключає того, що наявність форс-мажорних обставин може бути засвідчено відповідним компетентним органом. Наявність форс-мажорних обставин засвідчується Торгово-промисловою палатою України та уповноваженими нею регіональними торгово-промисловими палатами відповідно до статей 14, 141 Закону України Про торгово-промислові палати в Україні шляхом видачі сертифіката.

Окрім того, господарський суд враховує, що у постанові Верховного Суду від 15.06.2023 у справі №910/8580/22 зазначено, що лист ТПП від 28.02.2022 є загальним офіційним документом та не містить ідентифікуючих ознак конкретного договору, виконання якого стало неможливим через наявність зазначених обставин; у постанові Верховного Суду від 07.06.2023 у справі №912/750/22 викладено висновок про те, що лист ТПП від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 не можна вважати сертифікатом у розумінні ст.14-1 Закону Про торгово-промислові палати в Україні, а також такий лист не є документом, який був виданий за зверненням відповідного суб`єкта (відповідача), для якого могли настати певні форс-мажорні обставини; отже, лист ТПП від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 не є доказом настання форс-мажорних обставин для всіх без виключення суб`єктів господарювання України з початком військової агресії російської федерації. Кожен суб`єкт господарювання, який в силу певних обставин не може виконати свої зобов`язання за окремо визначеним договором, має доводити наявність в нього форс-мажорних обставин (постанова ВС від 13.09.2023 у справі №910/7679/22).

Проаналізувавши наявні матеріали справи, з урахуванням вищевикладених правових позицій Верховного Суду, господарський суд дійшов висновку, що відповідачем-1 належним чином не доведено наявності у спірних правовідносинах сторін форс-мажорних обставин при виконанні ними своїх зобов`язань, господарський суд не вбачає підстав для застосування до спірних правовідносин умов форс-мажорних обставин, у зв`язку з чим доводи відповідача-1 щодо форс-мажорних обставин судом до уваги не приймаються.

Таким чином, господарський суд зауважує, що за наявних обставин справи форс-мажорні обставини не можуть бути підставою для звільнення від самого обов`язку виконати зобов`язання, а можуть бути підставою для звільнення від відповідальності за порушення такого невиконання.

Господарський суд вказує, що відповідач-2 поручився перед позивачем за виконання відповідачем-1 своїх зобов`язань за кредитним договором №20-089/ЮК/5-7-9 від 29.05.2020, про що між позивачем та відповідачами укладено договір поруки №20-089/ЮК/5-7-9/П від 29.05.2020, за умовами якого, зокрема, поручитель поручається перед банком за виконання позичальником зобов`язань за договором №20-089/юк/5-7-9 про надання кредиту від 29.05.2020, включаючи всі зміни та доповнення до нього (в т.ч., але не виключно й ті, що збільшують розмір основного зобов`язання), які будуть укладені в майбутньому між банком та позичальником; за виконання зобов`язань за кредитним договором поручитель та позичальник відповідають перед банком як солідарні боржники.

Проаналізувавши наявні матеріали справи, враховуючи умови укладеного між позивачем та відповідачами договору поруки, з огляду на встановлені обставини справи в частині неналежного виконання відповідачем-1 своїх зобов`язань щодо повного та своєчасного повернення наданого кредиту, господарський суд дійшов висновку про правомірність, підставність та необхідність задоволення заявлених Акціонерним товариством Банк Альянс позовних вимог про солідарне стягнення з відповідачів 150686 грн. заборгованості за кредитом.

Враховуючи факт прострочення погашення кредиту відповідачем-1, перевіривши розрахунки позивача щодо нарахованих процентів, господарський суд вбачає вірність вказаних розрахунків та відповідність розрахунків умовам кредитного договору, зокрема, щодо розміру процентів, з урахуванням часткових сплат процентів, які також відображені позивачем у розрахунку, у зв`язку з чим господарський суд дійшов висновку про правомірність, підставність та необхідність задоволення заявлених Акціонерним товариством Банк Альянс позовних вимог про солідарне стягнення з відповідачів 55102,45 грн. заборгованості за процентами. При цьому, відповідачами розмір нарахованих процентів також не спростовано, відповідачем-1 власних контррозрахунків до суду не надано.

За таких обставин, господарський суд дійшов висновку про правомірність, підставність та необхідність задоволення заявлених Акціонерним товариством Банк Альянс позовних вимог в повному обсязі.

Іншого відповідачами не доведено.

Інші наявні в матеріалах справи документи вищевикладених висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви покладаються на відповідачів.

При цьому, враховуючи висновки пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України, викладені у абз.3 п.4.1 постанови від 21.02.2013 №7 (із змінами) стосовно того, що солідарне стягнення судових витрат законом не передбачено, судовий збір покладається на відповідачів в рівних частинах на кожного.

Керуючись ст.ст. 129, 236-238, 240, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги Акціонерного товариства Банк Альянс - задовольнити повністю.

2.Солідарно стягнути з Фермерського господарства Колос-1 (74731, Херсонська обл., Нижньосірогозький р-н, с. Змагання, вул. Пугачова, буд. 8, ) та ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Акціонерного товариства Банк Альянс (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 50, ) 150686 /сто п`ятдесят тисяч шістсот вісімдесят шість/ грн. заборгованості за кредитом та 55102 /п`ятдесят п`ять тисяч сто дві/ грн. 45 коп. заборгованості за процентами.

3.Стягнути з Фермерського господарства Колос-1 (74731, Херсонська обл., Нижньосірогозький р-н, с. Змагання, вул. Пугачова, буд. 8, ) на користь Акціонерного товариства Банк Альянс (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 50, ) 1543 /одну тисячу п`ятсот сорок три/ грн. 42 коп. судового збору.

4.Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Акціонерного товариства Банк Альянс (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 50, ) 1543 /одну тисячу п`ятсот сорок три/ грн. 41 коп. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строки, визначені ст. 256 ГПК України.

Повний текст рішення складено 23 липня 2024 р.

Суддя Ю.С. Бездоля