ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" липня 2024 р. Справа №907/53/24

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий суддя Панова І.Ю.,

Судді Малех І.Б.,

Зварич О.В.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Державного спеціалізованого господарського підприємства Ліси України б/н від 14.06.2024 (вх. №01-05/1693/24 від 17.06.2024)

на рішення Господарського суду Закарпатської області від 30.04.2024 (повний текст рішення складено 27.05.2024)

у справі №907/53/24 (суддя Пригара Л.І.)

за позовом Фізичної особи підприємця Каналоша Олександра Тіберійовича, с. Анталовці Ужгородського району Закарпатської області

до відповідача Державного спеціалізованого господарського підприємства Ліси України, м. Київ в особі філії Ужгородське лісове господарство, с. Кам`яниця Ужгородського району Закарпатської області

про стягнення 102 740,00 грн заборгованості за надані послуги за Договорами про надання послуг №7 від 01.02.2023, №64 від 11.09.2023 та №73 від 18.10.2023

В порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст вимог позовної заяви і рішення суду першої інстанції.

Фізичною особою підприємцем Каналошем Олександром Тіберійовичем заявлено позов до відповідача Державного спеціалізованого господарського підприємства Ліси України в особі філії Ужгородське лісове господарство про стягнення 1 046 147,77 грн.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 24.01.2024 у справі №907/1189/23 постановлено роз`єднати позовні вимоги Фізичної особи підприємця Каналоша Олександра Тіберійовича, с. Анталовці Ужгородського району Закарпатської області до відповідача Державного спеціалізованого господарського підприємства Ліси України, м. Київ в особі філії Ужгородське лісове господарство, с. Кам`яниця Ужгородського району Закарпатської області про стягнення 1 046 147,77 грн; позовні вимоги Фізичної особи підприємця Каналоша Олександра Тіберійовича, с. Анталовці Ужгородського району Закарпатської області до відповідача Державного спеціалізованого господарського підприємства Ліси України, м. Київ в особі філії Ужгородське лісове господарство, с. Кам`яниця Ужгородського району Закарпатської області про стягнення 102 740 грн заборгованості за надані послуги за Договорами про надання послуг №7 від 01.02.2023, №64 від 11.09.2023 та №73 від 18.10.2023 постановлено виділити в самостійне провадження із наступним присвоєнням такому єдиного унікального номера.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач своєчасно не виконав умови Договорів про надання послуг №7 від 01.02.2023 (із змінами до нього), №64 від 11.09.2023 та №73 від 18.10.2023 в частині повної та своєчасної оплати вартості наданих позивачем послуг, пов`язаних із перевезенням, навантаженням та розвантаженням лісопродукції, внаслідок чого у відповідача виникла та рахується заборгованість перед позивчем у розмірі 102 740 грн.

Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 30.04.2024 у справі №907/53/24 задоволено позов повністю. Присуджено до стягнення з Державного спеціалізованого господарського підприємства Ліси України в особі філії Ужгородське лісове господарство на користь Фізичної особи підприємця Каналоша Олександра Тіберійовича 102 740,00 грн заборгованості.

Рішення мотивовано тим, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача суми 102 740 грн заборгованості за надані послуги за Договорами про надання послуг №7 від 01.02.2023, №64 від 11.09.2023 та №73 від 18.10.2023 є документально доведеними та обґрунтованими, відповідачем не спростованими.

Короткий зміст вимог та узагальнених доводів учасників справи.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, Державне спеціалізоване господарське підприємство Ліси України оскаржило таке в апеляційному порядку. Апеляційна скарга надійшла на адресу Західного апеляційного господарського суду 17.06.2024. В апеляційній скарзі скаржник просить скасувати рішення Господарського суду Закарпатської області від 30.04.2024 у справі №907/53/24 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог повністю.

Зазначає, що із змісту договору №7 від 01.02.2023 р. та договорів про надання послуг сторони не обумовили строк виконання Замовником свого обов`язку з оплати за надані послуги.

Окрім цього, вказує, що матеріали справи не містять доказів пред`явлення позивачем відповідачу письмової вимоги про сплату заборгованості за надані послуги, а тому, на думку відповідача, строк виконання Відповідачем свого обов`язку з оплати за надані послуги не настав.

Позивач правом на подання відзиву не скористався, про розгляд справи був належним чином повідомлений.

Відповідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.06.2024 вказану справу розподілено колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Панова І.Ю., суддів Зварич О.В. та Малех І.Б.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 08.07.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного спеціалізованого господарського підприємства Ліси України б/н від 14.06.2024 (вх. №01-05/1693/24 від 17.06.2024) на рішення Господарського суду Закарпатської області від 30.04.2024 у справі №907/53/24 та апеляційну скаргу вирішено розглядати без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Відводів суддям в порядку ст.ст. 35, 36, 37 ГПК України на адресу суду не надходило.

Фіксування судового засідання за допомогою технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч. 3 ст. 222 ГПК України.

У відповідності до вимог ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно з встановленими судом першої інстанції обставинами, і визначеними відповідно до них правовідносинами, вбачається, що:

01.02.2023 між Фізичною особою підприємцем Каналошем Олександром Тіберійовичем (виконавцем, позивачем у справі) та Державним спеціалізованим господарським підприємством Ліси України в особі філії Ужгородське лісове господарство (замовником, відповідачем у справі) було укладено Договір про надання послуг №7 (далі Договір №7), згідно із п. 1.1. якого виконавець зобов`язується на вимогу замовника організувати роботу по перевезенню, навантаженню і розвантаженню лісопродукції автомобілями ЗІЛ: державний номер НОМЕР_1 , ЗІЛ: державний номер НОМЕР_2 , Урал: державний номер НОМЕР_3 , вручну.

За умовами п. 2.1. 2.4. Договору №7, розмір плати за перевезення вантажів та інші операції й послуги, пов`язані з перевезенням, визначаються сторонами у Додатку №1, що є невід`ємною частиною цього Договору. Вартість одиниці послуг (1 м3) є договірною і підтверджується протоколом погодження ціни (Додаток №1). Підставою для розрахунку є акт виконання послуг, у якому міститься розрахунок вартості послуг, рахунок на оплату. По згоді сторін можлива попередня оплата. Розрахунки здійснюються в гривнях в безготівковій формі шляхом перерахування відповідної суми на розрахунковий рахунок виконавця.

Згідно із п. 3.1. Договору №7, замовник зобов`язується своєчасно і в повному обсязі вносити плату за виконані роботи.

Цей Договір укладено на строк до 31.03.2023, що діє з моменту підписання (п. 8.1. Договору №7).

Додатком №1 до Договору №7 від 01.02.2023 є протокол погодження ціни, згідно з яким сторони дійшли згоди щодо встановлення наступної вартості послуг, що надаються за Договором (ціна за послуги без ПДВ з власними ПММ): - послуга перевезення лісопродукції на франко-проміжний склад вартістю 250 грн; - послуга перевезення лісопродукції на франко-двір склад споживача вартістю 380 грн; - комплекс робіт по навантаженню лісопродукції вручну вартістю 40 грн/куб.м.; - комплекс робіт по розвантаженню лісопродукції вручну вартістю 40 грн/куб.м.

31.03.2023 сторонами укладено Додаткову угоду №1 до Договору №7 від 01.02.2023, згідно з якою останні домовились викласти п. 8.1. Договору №7 в наступній редакції: 8.1. Цей Договір укладено на строк до 30.06.2023, що діє з моменту підписання.

На виконання умов Договору №7 від 01.02.2023 позивачем було надано відповідачу послуги, пов`язані з перевезенням, навантаженням та розвантаженням лісопродукції,, загальною вартістю 91 350 грн, свідченням чого є підписані сторонами акти прийому передачі виконаних робіт до Договору №7 від 01.02.2023 б/н від 28.02.2023 на суму 22 910 грн, б/н від 31.03.2023 на суму 22 910 грн, б/н від 30.04.2023 на суму 11 310 грн, б/н від 31.05.2023 на суму 19 720 грн та б/н від 30.06.2023 на суму 14 500 грн.

11.09.2023 між Фізичною особою підприємцем Каналошем Олександром Тіберійовичем (виконавцем, позивачем у справі) та Державним спеціалізованим господарським підприємством Ліси України в особі філії Ужгородське лісове господарство (замовником, відповідачем у справі) було укладено Договір про надання послуг №64 (далі Договір №64), пунктом 1.1. якого визначено, що за завданням замовника виконавець надає замовнику послуги спецтехнікою: - IVECO, АО 5441 НХ, 1992 р.в., - ЗІЛ-131, НОМЕР_2 , 1990 р.в., - Урал, АО 2842 АО, 1982 р.в.

Пунктом 3.4. Договору №64 визначено, що замовник, зокрема, зобов`язаний оплачувати надані виконавцем послуги на умовах та в порядку, визначеному цим Договором.

Вартість послуг за 1 кубокілометр перевезеної деревини на відстань 15 км становить 15 грн без ПДВ. Вартість послуг навантаження (перевантаження)/розвантаження деревини за 1 м3 становить 60/50грн без ПДВ (п. 4.1., 4.2. Договору №64).

Відповідно до п. 4.3. 4.5. Договору №64, даним Договором передбачено надання послуг перевезення у розмірі 50 куб.м. лісопродукції, вартістю 16 750 грн без ПДВ. Акт про надані послуги підписується сторонами до 5 числа місяця, наступного за календарним місяцем, в якому фактично надавалися послуги. Замовник зобов`язаний оплатити визначену в акті про надані послуги вартість послуг.

За змістом п. 6.3. Договору №64, цей Договір набирає чинності з моменту підписання та діє до 31.12.2023.

На виконання умов Договору №64 від 11.09.2023 позивачем було надано відповідачу послуги, пов`язані з перевезенням, навантаженням та розвантаженням лісопродукції, загальною вартістю 9045 грн, свідченням чого є підписаний сторонами акт прийому передачі виконаних робіт до Договору №64 від 11.09.2023 б/н від 31.10.2023 на суму 9045 грн.

Між Фізичною особою підприємцем Каналошем Олександром Тіберійовичем (виконавцем, позивачем у справі) та Державним спеціалізованим господарським підприємством Ліси України в особі філії Ужгородське лісове господарство (замовником, відповідачем у справі) було укладено Договір про надання послуг №73 від 18.10.2023 (далі Договір №73), за умовами п. 1.1. якого за завданням замовника виконавець надає замовнику послуги спецтехнікою: - IVECO, АО 5441 НХ, 1992 р.в., - ЗІЛ-131, НОМЕР_2 , 1990 р.в., - Урал, НОМЕР_3 , 1982 р.в.

Згідно із п. 3.4. Договору №73, замовник зобов`язаний, зокрема, оплачувати надані виконавцем послуги на умовах та в порядку, визначеному цим Договором.

Відповідно до п. 4.1., 4.2. Договору №73, вартість послуг за 1 кубокілометр перевезеної деревини на відстань 15 км становить 15 грн без ПДВ. Вартість послуг навантаження (перевантаження)/розвантаження деревини за 1 м3 становить 60/50грн без ПДВ.

Даним Договором передбачено надання послуг перевезення у розмірі 60 куб.м. лісопродукції, вартістю 20 100 грн без ПДВ. Акт про надані послуги підписується сторонами до 5 числа місяця, наступного за календарним місяцем, в якому фактично надавалися послуги. Замовник зобов`язаний оплатити визначену в акті про надані послуги вартість послуг (п. 4.3. 4.5. Договору №73).

За умовами п. 6.3. Договору №73, цей Договір набирає чинності з моменту підписання та діє до 31.12.2023.

На виконання умов Договору №73 від 18.10.2023 позивачем було надано відповідачу послуги, пов`язані з перевезенням, навантаженням та розвантаженням лісопродукції, загальною вартістю 2345 грн, свідченням чого є підписаний сторонами акт прийому передачі виконаних робіт до Договору №73 від 18.10.2023 б/н від 30.11.2023 на суму 2345 грн.

За матеріалами справи судом встановлено, що в сукупності на виконання умов Договорів про надання послуг №7 від 01.02.2023, №64 від 11.09.2023 та №73 від 18.10.2023 позивачем було надано відповідачу послуги на загальну суму 102 740 грн.

Невиконання відповідачем умов означених Договорів у частині своєчасної та повної сплати вартості наданих позивачем послуг, пов`язаних із перевезенням, навантаженням та розвантаженням лісопродукції, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 102 740 грн, стало підставою звернення ФОП Каналоша О.Т. до суду з позовом про стягнення з відповідача означеної суми заборгованості у примусовому порядку.

При перегляді рішення господарського суду колегія суддів Західного апеляційного господарського суду керувалась наступним.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 ст. 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (стаття 509 ЦК України).

У відповідності до статей 173-174 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Частиною 1 статті 175 Господарського кодексу України встановлено, що майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Статтями 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Статтею 527 Цивільного кодексу України унормовано, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України).

Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК).

Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:

1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;

2) зміна умов зобов`язання;

3) сплата неустойки;

4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

За загальним правилом зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з частиною 1 статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 908 Цивільного кодексу України передбачено, що перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Водночас згідно із ч. 1 ст. 909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Спірні правовідносини між сторонами виникли з Договорів про надання послуг №7 від 01.02.2023 (із змінами до нього), №64 від 11.09.2023 та №73 від 18.10.2023, які за своєю правовою природою є договорами надання послуг та договорів перевезення. Предметом спору є невиконання відповідачем зобов`язання з оплати виконаних позивачем робіт передбачених умовами Договорів про надання послуг №7 від 01.02.2023 (із змінами до нього), №64 від 11.09.2023 та №73 від 18.10.2023 у розмірі 102 740 грн.

Однак відповідачем надані послуги не оплачено у повному обсязі та доказів такої сплати суду не подано, а отже, позовні вимоги Фізичної особи підприємця Каналоша Олександра Тіберійовича є обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Щодо тверджень відповідача про те, що матеріали справи не містять доказів пред`явлення позивачем відповідачу письмової вимоги про сплату заборгованості не беруться судом до уваги, оскільки в матеріалах справи містяться акти прийому-передачі виконаних робіт, які підписані та скріплені печатками обох сторін, що відповідно до договорів про надання послуг №7 від 01.02.2023 (із змінами до нього), №64 від 11.09.2023 та №73 від 18.10.2023 є належним доказами пред`явлення відповідачу вимоги про сплату наданих позивачем послуг, а також відповідач роботи прийняв, від виконання таких позивачем не відмовився, у зв?язку із чим останні підлягають сплаті.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача суми 102 740 грн заборгованості за надані послуги за Договорами про надання послуг №7 від 01.02.2023, №64 від 11.09.2023 та №73 від 18.10.2023 є документально доведеними та обґрунтованими, відповідачем не спростованими, а отже позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Висновок апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

За приписами ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ч. 1 ст. 276 ГПК України).

На підставі викладеного колегія суддів Західного апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Закарпатської області від 30.04.2024 у справі №907/53/24 ґрунтується на матеріалах справи та чинному законодавстві і підстави для його скасування відсутні, а зазначені в апеляційній скарзі доводи скаржника не обґрунтовані і не визнаються такими, що можуть бути достатньою підставою для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення.

Судові витрати в суді апеляційної інстанції.

Оскільки у цьому випадку суд апеляційної інстанції не змінює рішення, та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється (частина 14 статті 129 ГПК України). Відтак, згідно з ст.129 ГПК України сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги слід залишити за скаржником.

Керуючись ст.ст. 86,129, 236, 254, 269, 270, 275, 276, 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного спеціалізованого господарського підприємства Ліси України б/н від 14.06.2024 (вх. №01-05/1693/24 від 17.06.2024) - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Закарпатської області від 30.04.2024 у справі №907/53/24 - залишити без змін.

3. Судовий збір за перегляд справи у суді апеляційної інстанції - покласти на скаржника.

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню.

5. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Головуючий суддя Панова І.Ю.,

Суддя Малех І.Б.

Зварич О.В.