УХВАЛА

26 липня 2024 року м. Чернігівсправа № 927/628/24

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Белов С.В.,

розглянувши матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Агроресурс-А, код 39374096, вул. Перша Виставкова,29М, м. Кропивницький, 25014;

до відповідача: Фермерського господарства Лосьове, код 40627689,

с.Лосівка, Семенівський р-н, Чернігівська обл., 15400;

про стягнення заборгованості за договором поставки в сумі 670088,66 грн

Товариство з обмеженою відповідальністю Агроресурс-А звернулось до Господарського суду Чернігівської області з позовом до Фермерського господарства Лосьове про стягнення 670088,66 грн заборгованості, а саме: 439417,16грн боргу, 66580,22 грн пені, 80124,84 грн штрафу, 83966,44 грн - 36 % річних.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем договору поставки № 6489/23/П/ЧНКВ від 26.05.2023.

Ухвалою суду від 15.07.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та встановлено сторонам строки для подання заяв по суті.

23.07.2024 представник відповідача через систему Електронний суд подав клопотання, у якому просить зупинити провадження у справі до закінчення війни та повернення голови ФГ Лосьове як єдиного уповноваженого представника відповідача з лав Збройних Сил України.

Подана заява обґрунтована тим, що єдиним уповноваженим представником ФГ Лосьове з достатнім кваліфікаційним рівнем є його керівник Лось О. Ф., який перебуває на військовій службі у складі Збройних Сил України. До заяви додані докази зарахування ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 227 ГПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадках, зокрема, перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Суд звертає увагу, що зупинення провадження у справі - це тимчасове й повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені. Тобто на відміну від відкладення розгляду справи, зупинення провадження у справі, здійснюється без зазначення строку до усунення обставин, які зумовили зупинення провадження. Тому провадження у справі потрібно зупиняти за наявності беззаперечних підстав для цього.

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, чим обумовлюється неможливість розгляду такої справи.

Необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування в стані невизначеності учасників процесу, що свідчить про порушення положень частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), що покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справ упродовж розумного строку. Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України (далі - ЄСПЛ).

ЄСПЛ зазначає, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 Конвенції (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ від 08.11.2005 у справі Смірнова проти України, від 27.04.2000 у справі Фрідлендер проти Франції). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ від 30.11.2006 у справі Красношапка проти України).

Виходячи з аналізу положень статті 2 ГПК України, на господарське судочинство покладено обов`язок забезпечення розумності строків розгляду справ, а на сторони - неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Статтею 56 ГПК України визначено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Тлумачення змісту пункту 3 частини першої статті 227 ГПК України у взаємозв`язку з положеннями частин першої - третьої статті 56 ГПК України із застосуванням філологічного та логічного способів їх інтерпретації свідчить, що закріплена законодавцем у статті 227 цього Кодексу норма щодо обов`язку суду зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан стосується та може бути застосована фактично щодо фізичних осіб, оскільки інститут представництва юридичної особи в суді надає можливість її участі в судовому процесі через уповноваженого представника.

Лось О.Ф., який подав заяву про зупинення провадження у справі, є керівником відповідача, але не є стороною у даній справі, а стороною у справі відповідачем є саме ФГ Лосьове, яке є юридичною особою, тому, зважаючи на наведені норми права, вказане виключає застосування пункту 3 частини 1 статті 227 ГПК України.

Щодо посилання на відсутність у відповідача інших уповноважених осіб, окрім Лося О.Ф., які наділені повноваженнями діяти в інтересах ФГ Лосьове в порядку самопредставництва, суд зазначає, що такі обставини мають суб`єктивний характер, оскільки суб`єкт господарювання самостійно визначає порядок та структуру організації своєї діяльності.

Разом з тим, наявні матеріали та обставини справи дозволяють суду надати ґрунтовну оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами спору та здійснити розгляд справи.

Аналогічні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 17.11.2022 у справі №910/9721/18 та від 01.11.2022 у справі №926/1794/21.

За таких обставин, суд доходить висновку про відсутність підстав для зупинення провадження у справі на підставі п. 3 ч. 1 ст. 227 ГПК України, а тому заява відповідача задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 120, 227, 233-235 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

Відмовити відповідачу у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі.

Ухвала складена та підписана 26.07.2024.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя С.В. Белов

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/