ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.07.2024 Справа № 922/1745/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Байбака О.І.

при секретарі судового засідання Пугачові Д.І.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області (адреса: 61057, м. Харків, м.-н Театральний, буд. 1; ) Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Харківський національний університет ім. В. Н. Каразіна (адреса: 61077, м. Харків, м.-н Свободи, буд. 4; )
до Фізичної особи-підприємця Сафонової Євгенії Геннадіївни (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )
про стягнення 99675,81 грн та зобов`язання звільнити приміщення
за участю представників сторін:

позивача - Зучек Є. Н. (витяг з ЄДРПОУ);

відповідача - не з`явився;

третьої особи - не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить суд:

1) стягнути з фізичної особи-підприємця Сафонової Євгенії Геннадіївни (далі - відповідач) 99675,81 грн, з яких:

80774,25 грн - заборгованості;

18901,56 грн - пені;

2) зобов`язати фізичну особу-підприємця Сафонову Євгенію Геннадіївну звільнити державне майно за договором оренди № 1946-Н від 16.09.2005: нежитлові приміщення в будівлі пам`ятки архітектури головного корпусу Харківського національного університету ім. В. Н. Каразіна приміщення буфету на 7-му поверсі хімічної сторони - 117,2 м2 та частину приміщення коридору на 6-му поверсі хімічної сторони - 8,0 м2, загальною площею 125,2 м2, розміщені за адресою: м. Харків, пл. Свободи, буд. 4.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов укладеного між сторонами договору оренди № 1946-Н від 16.09.2005 щодо сплати орендних платежів. Позивач вказує, що внаслідок зазначених обставин він скористався своїм правом на розірвання наведеного договору в односторонньому порядку, однак відповідач орендовані приміщення не звільнив, та продовжує їх використання без належних правових підстав.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 23.05.2024 відкрито провадження у справі № 922/1745/24; розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 19.06.2024; залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Харківський національний університет ім. В. Н. Каразіна (далі третя особа), встановлено сторонам строк для подання заяв по суті спору.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 19.06.2024 підготовче засідання відкладено на 01.07.2024.

В процесі розгляду справи на стадії підготовчого провадження відповідач не скористався своїм правом щодо подачі відзиву у порядку та строки, встановлені ухвалою Господарського суду Харківської області від 23.05.2024.

Третя особа подала до суду пояснення щодо позову (вх. № 15229 від 11.06.2024), в яких підтримала позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості за договором оренди та зобов`язання звільнити орендоване майно.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 01.07.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 15.07.2024.

У судове засідання 15.07.2024 прибув представник позивача, який просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач та третя особа у судове засідання 15.07.2024 своїх уповноважених представників не направили, про причини неприбуття суд не повідомили, хоча судом вжито всіх передбачених законом заходів з метою їх повідомлення про дату, час та місце проведення судового засідання.

Третя особа надіслала до суду заяву (вх. № 17903 від 15.07.2024), в якій просить суд провести судове засідання без участі її представника.

Згідно з вимогами ст. 120 ГПК України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи та надання йому можливості реалізувати власні процесуальні права, судом засобами поштового зв`язку на його юридичну адресу, зазначені у позовній заяві та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань направлено копії ухвал від 23.05.2024 від 19.06.2024 та від 01.07.2024. Проте, вони повернулися на адресу суду з відміткою адресат відсутній за вказаною адресою (а. с. 126-130, 160-163, 177-180). Відомостей про наявність у відповідача іншої адреси матеріали справи не містять.

Згідно з вимогами п. п. 5-6 ст. 242 ГПК України, учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня. Днем вручення судового рішення, зокрема, є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

З урахуванням викладеного, судом виконано процесуальний обов`язок щодо повідомлення відповідача про розгляду справи, а останній в розумінні вимог ст. ст. 120, 242 ГПК України вважається таким, що належним чином повідомлений про такий розгляд.

Оскільки неявка на судове засідання представника відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне розглядати справу за відсутності представника відповідача, за наявними в матеріалах справи документами, як це передбачено ст. 202 ГПК України.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані суду докази та доводи, суд встановив.

Як свідчать матеріали справи, 16.09.2005 між позивачем, як орендодавцем та відповідачем, як орендарем, укладено договір оренди № 1946-Н (далі за текстом договір; а. с. 1520), відповідно до умов якого (п. 1.1.) орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування окреме індивідуально визначене майно нежитлові приміщення буфету на 7-му поверсі хімічної сторони - 117,2 м2 та частину приміщення коридору на 6-му поверсі хімічної сторони - 8,0 м2, загальною площею 125,2 м2, розміщені за адресою: м. Харків, пл. Свободи, буд. 4, що знаходяться на балансі Харківського національного університету ім. В. Н. Каразіна (далі балансоутримувач).

У подальшому до договору оренди між сторонами укладено двадцять додаткових угод, якими вносились зміни до вказаного договору (а. с. 23, 25, 26-29, 31-35, 37-41, 43-68).

Зокрема, договором № 20 договір оренди № 1946-Н викладено в новій редакції.

За умовами даного договору в редакції названих змін місячна орендна плата, визначена за результатами проведення аукціону 15580,00 грн без податку на додану вартість. Протокол електронного аукціону № LLP001-UA-235 від 21.10.2021.

Цей договір продовжено строком на 5 років, що діє з 11.05.2021 до 11.05.2026.

Співвідношення розподілу орендної плати станом на дату укладення договору: балансоутримувачу 50 відсотків від суми орендної плати, державному бюджету 50 відсотків від суми орендної плати.

Відповідно до змісту п. 2.1 договору орендар вступає у строкове платне користування майном у день підписання акта приймання-передачі майна.

На підставі п. 3.4 договору орендар сплачує орендну плату на підставі рахунків балансоутримувача. Балансоутримувач виставляє рахунок на загальну суму орендної плати із зазначенням частини орендної плати, яка сплачується на рахунок балансоутримувача, і частини орендної плати, яка сплачується до державного бюджету. Податок на додану вартість нараховується на загальну суму орендної плати. Орендар сплачує балансоутримувачу належну йому частину орендної плати разом із податком на додану вартість, нарахованим на загальну суму орендної плати. Балансоутримувач надсилає орендарю рахунок не пізніше, ніж за п`ять робочих днів до дати платежу. Протягом п`яти робочих днів після закінчення поточного місяця оренди балансоутримувач передає орендарю акт виконаних робіт на надання орендних послуг разом із податковою накладною за умови реєстрації орендаря платником податку на додану вартість.

Згідно з п. 3.8 договору на суму заборгованості орендаря зі сплати орендної плати нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення нарахування орендної плати.

За змістом п. 3.10 договору його припинення не звільняє орендаря від обов`язку сплатити заборгованість за орендною платою, якщо така виникла, у повному обсязі, ураховуючи пеню та неустойку (за наявності).

Відповідно до п. 12.7.1 договору останній може бути достроково припинений на вимогу орендодавця, якщо орендар допустив прострочення орендної плати на строк більше трьох місяців або сумарна заборгованість з орендної плати більша, ніж плата за три місяці.

Як свідчать матеріали справи, на виконання умов договору позивач актом приймання-передачі орендованого майна б/н від 16.09.2005 передав відповідачу в оренду нежитлові приміщення, визначені умовами договору (а. с. 22).

Однак, відповідач протягом дії договору не повністю сплачував орендні платежі, визначені умовами укладеного між сторонами договору. Зокрема, з січня 2023 по листопад 2023 за відповідачем утворилась заборгованість з орендної плати в сумі 80774,25 грн.

Також у зв`язку з прострочення відповідачем виконання зобов`язань зі сплати орендної плати, позивачем нараховано йому пеню в сумі 18901,56 грн за прострочення оплати кожного з щомісячних орендних платежів за період з 02.03.2023 по 06.12.2023 включно.

З огляду на викладені обставини, позивач надіслав до відповідача лист № 20-05-04864 від 11.12.2023 (а. с. 71-82), в якому вимагав погашення існуючої заборгованості за договором та нарахованої пені.

Також, цим листом позивач повідомив, що згідно з пунктом 12.7.1. розділу Строк чинності, умови зміни та припинення договору розділу II Незмінювані умови договору (далі - незмінювані умови) договору оренди № 1946-Н від 16.09.2005р. (в редакції договору № 20 від 16.11.2021р.) може бути достроково припинений на вимогу орендодавця, якщо орендар допустив прострочення сплати орендної плати на строк більше трьох місяців або сумарна заборгованість з орендної плати більша, ніж плата за три місяці.

Регіональне відділення відповідно до п. 12.8. розділу Строк чинності, умови зміни та припинення договору незмінюваних умов договору № 1946-Н від 16.09.2005р. (в редакції договору № 20 від 16.11.2021р.), заявило, що прострочення сплати орендної плати на строк більше трьох місяців є підставою для дострокового припинення договору з ініціативи орендодавця, що передбачено пунктом 12.7. договору № 20 від 16.11.2021р.

До листа від 11.12.2023р. № 20-05-04864 було додано акт звіряння взаєморозрахунків за договором оренди від 16.09.2005р. № 1946-Н станом на 06.12.2023.

Однак, відповідач на зазначений лист не відреагував, існуючого боргу не сплатив.

Листом № 20-05-05085 від 29.12.2023 позивач повідомив відповідача про дострокове припинення договору оренди від 16.09.2005р. № 1946-Н та вимагав погасити заборгованість до Державного бюджету України з орендної плати у розмірі 80774,25 грн. та пені у розмірі 18901,56 грн.

До листа від 29.12.2023 № 20-05-05085 було додано акт звіряння взаєморозрахунків з орендної плати по договору оренди від 16.09.2005 р. № 1946-Н станом на 29.12.2023 р. в двох примірниках підписаний з боку позивача

Однак, відповідач на зазначений лист не відреагував, існуючого боргу не сплатив, орендовані приміщення в передбаченому договором позивачу порядку не повернув.

Зазначені обставини стали підставами для звернення позивача до суду з позовом у даній справі.

У заявленому позові відповідач просить суд стягнути з відповідача існуючу заборгованість, пеню та зобов`язати відповідача звільнити орендовані приміщення.

Надаючи правову кваліфікацію відносинам, що стали предметом спору, суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з вимогами ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до положень ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За умовами ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з ст. 762 ЦК України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У даному випадку, факт наявності у відповідача перед позивачем заборгованості з орендної плати в сумі 80774,25 грн підтверджується матеріалами справи та відповідачем жодним чином не спростовується. Строк виконання відповідачем зобов`язань з її оплати є таким, що настав.

За таких обставин, позовні вимоги в частині стягнення зазначеного боргу з відповідача на користь державного бюджету підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про стягнення пені, суд зазначає.

Стаття 610 ЦК України вказує на те, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України, штрафні санкції можуть застосовуються у розмірі, визначеному умовами договору. При цьому їх розмір може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно з ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

У відповідності до ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Як зазначалось, п. 3.8 договору на суму заборгованості орендаря зі сплати орендної плати нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення нарахування орендної плати.

Факт прострочення відповідачем своїх зобов`язань зі сплати орендних платежів в передбачений договором строк підтверджується матеріалами справи, та відповідачем жодним чином не спростовується. Зазначене надає позивачу право на нарахування пені за таке прострочення.

Згідно з наданим позивачем розрахунком (а. с. 70) останнім нараховано до стягнення з відповідача 18901,56 грн пені за прострочення оплати кожного з щомісячних орендних платежів за загальний період прострочення з 02.03.2023 по 06.12.2023 включно.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок пені, суд констатує його арифметичну вірність. Перевірка розрахунку пені судом здійснювалась за допомогою інструменту Юридичний калькулятор (https://calc.sitebuy.pro/).

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позову в даній частині вимог та стягнення з відповідача на користь позивача 18901,56 грн пені.

Щодо вимог позивача про зобов`язання звільнити приміщення, суд зазначає.

Частиною 1 ст. 785 ЦК України передбачено, що у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Крім того, як зазначалось, у п. 4.14 договору сторони узгодили, що у разі припинення або розірвання договору орендар зобов`язаний повернути орендодавцю орендоване майно в належному стані, не гіршому, ніж на момент його передачі в оренду, та відшкодувати орендодавцю збитки в разі погіршення стану орендованого майна чи його втрати (повної або часткової) з вини орендаря.

Таким чином, на підставі ч. 1 ст. 785 ЦК України та п. 12.7.1 договору у разі дострокового припинення договору, відповідач зобов`язаний повернути позивачу орендовані приміщення. Тим більше, після такого припинення у відповідача взагалі відсутні правові підстави займати нежитлові приміщення, які він орендував відповідно до умов договору оренди.

Листом № 20-05-05085 від 29.12.2023 позивач повідомив відповідача про дострокове припинення договору оренди від 16.09.2005р. № 1946-Н з огляду на систематичне невиконання його умов, в т.ч. не внесення орендної плати більше ніж за три місяці поспіль (п. 12.7.1. розділу Строк чинності, умови зміни та припинення договору розділу II Незмінювані умови договору).

Оскільки відповідач не надав суду доказів звільнення орендованих приміщень, позов в частині зобов`язання відповідача звільнити державне майно за договором оренди № 1946-Н від 16.09.2005 (а саме: нежитлові приміщення в будівлі пам`ятки архітектури головного корпусу Харківського національного університету ім. В. Н. Каразіна приміщення буфету на 7-му поверсі хімічної сторони - 117,2 м2 та частину приміщення коридору на 6-му поверсі хімічної сторони - 8,0 м2, загальною площею 125,2 м2, розміщені за адресою: м. Харків, пл. Свободи, буд. 4) також підлягає задоволенню.

З урахуванням вимог ст. ст. 123, 126, 129 ГПК України, за наслідками розгляду справи з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 6056,00 грн судового збору.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-80, 123, 126, 129, 238-241, 247 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Сафонової Євгенії Геннадіївни (адреса: АДРЕСА_1 ; д. н. ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Державного бюджету (отримувач: ГУК Харків обл./МТГ Харків/22080200, код ЄДРПОУ отримувача: 37874947, рахунок № UA 0020649, банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.):

80774,25 грн - заборгованості;

18901,56 грн - пені.

Стягувач - Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області (адреса: 61057, м. Харків, м.-н Театральний, буд. 1; ).

Зобов`язати фізичну особу-підприємця Сафонову Євгенію Геннадіївну (адреса: АДРЕСА_1 ; д. н. ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) звільнити державне майно за договором оренди № 1946-Н від 16.09.2005: нежитлові приміщення в будівлі пам`ятки архітектури головного корпусу Харківського національного університету ім. В. Н. Каразіна приміщення буфету на 7-му поверсі хімічної сторони - 117,2 м2 та частину приміщення коридору на 6-му поверсі хімічної сторони - 8,0 м2, загальною площею 125,2 м2, розміщені за адресою: м. Харків, пл. Свободи, буд. 4.

Стягувач - Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області (адреса: 61057, м. Харків, м.-н Театральний, буд. 1; ).

Стягнути з фізичної особи-підприємця Сафонової Євгенії Геннадіївни (адреса: АДРЕСА_1 ; д. н. ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області (адреса: 61057, м. Харків, м.-н Театральний, буд. 1; ; р/р НОМЕР_2 , МФО 820172, ДКС України) 6056,00 грн судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано в строки та в порядку визначеному ст. 256, 257 ГПК України з урахуванням п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повне рішення складено "18" липня 2024 р.

Суддя О.І. Байбак