ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
24.07.2024 Справа № 27/89б (905/999/24)
Господарський суд Донецької області у складі судді Демідової П.В., розглянувши матеріали справи №27/89б (905/999/24)
за позовом: Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України», м.Київ,
до відповідача-1: ОСОБА_1 , м.Київ,
до відповідача-2: ОСОБА_2 , м.Київ,
в межах справи про банкрутство за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервісоптторг», м.Дніпропетровськ до боржника Закритого акціонерного товариства «Донецькбланкіздат» м.Донецьк
В провадженні Господарського суду Донецької області перебуває справа №27/89б про банкрутство Закритого акціонерного товариства «Донецькбланкіздат» м.Донецьк, на стадії ліквідаційної процедури, повноваження ліквідатора виконує арбітражний керуючий Заріцький Ю.М.
Пунктом 8 частини 1 статті 20 ГПК України передбачено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.
Приписами ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про відшкодування шкоди та/або збитків, завданих боржнику; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.
З огляду викладене, враховуючи, що предметом позову є майно боржника-банкрута, подана заява підлягає розгляду судом в межах якого перебуває справа про банкрутство, тобто в межах справи №27/89б.
Заявлені вимоги відносяться до юрисдикції та підсудні Господарському суду Донецької області, але є не достатніми для прийняття позовної заяви до розгляду, у зв`язку з не додержанням позивачем вимог п.2 ч.1 ст.164 ГПК України.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Згідно з приписами частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання позовної заяви немайнового характеру сплачується 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Велика палата Верховного суду у постановах від 26.02.2019 у справі №907/9/17 та від 04.10.2023 у справі №906/1026/22 зазначила, що наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову. Зміст заявленої вимоги про звернення стягнення на майно ґрунтується на наявності грошових вимог позивача до відповідача на підставі окремого договору, наслідком задоволення таких вимог та виконання судового рішення є припинення грошових вимог позивача. Отже, позовні вимоги про звернення стягнення на заставлене майно мають вартісну оцінку, носять майновий характер і розмір ставок судового збору за їх подання визначається за вимогами статті 4 Закону України «Про судовий збір», виходячи з розміру грошових вимог позивача, на задоволення яких спрямовано позов.
Виходячи з викладених положень вимоги позивача щодо визнання прав іпотекодержателя є вимогами немайнового характеру, а звернення стягнення на групу нежитлових приміщень №47а, загальною площею 184,2кв.м, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 та на групу нежитлових приміщень №47, загальною площею 115,8кв.м, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 є майновими вимогами.
Відповідно до п.3 ч.3 ст.162, п.п.1-3 ч.1 ст.163 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці. Ціна позову визначається: 1) у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку; 2) у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна; 3) у позовах, які складаються з кількох самостійних вимог - загальною сумою всіх вимог.
З огляду на викладене при поданні позовної заяви позивачу необхідно було вказати в ній ціну позову та сплатити судовий збір, виходячи з вартості предмета іпотеки, визначеної в договорі іпотеки, за ставкою, передбаченою законом для вимог майнового характеру або визначити ціну позову виходячи з розміру позовних вимог.
При цьому, враховуючи поділ предмету іпотеки та зазначення позивачем розміру грошових вимог боржника в сумі 4 669 527,92грн на задоволення яких спрямовано позов, ціною позову за вимогами щодо звернення стягнення на майно є 4 669 527,92грн, у зв`язку
з чим сума судового збору за звернення з такими вимогами складає 70 042,92грн (4 669 527,92*1,5%).
Враховуючи зазначене, сума судового збору, яка підлягала сплаті позивачем за подання позовної заяви складає 76 098,92грн.
Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 12 112,00грн, тобто судовий збір сплачено не в повному обсязі, у зв`язку з чим доплаті підлягає 63 986,92грн.
У відповідності до ст.174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
На підставі викладеного, враховуючи, що Акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» не дотримано вимоги господарського процесуального законодавства, позов підлягає залишенню без руху.
Керуючись ст.ст. 164, 174 Господарського процесуального кодексу України, суд, -
1.Залишити без руху позовну заяву Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України».
2.Акціонерному товариству «Державний експортно-імпортний банк України» усунути недоліки позовної заяви шляхом подачі до суду доказів сплати судового збору в сумі 63 986,92грн.
3.Встановити строк для усунення недоліків п`ять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
4.Роз`яснити, що в разі не усунення всіх недоліків у встановлений судом строк, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулась з позовною заявою (ч.4 ст.174 Господарського процесуального кодексу України).
6.Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Суддя П.В. Демідова