ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.07.2024 Справа № 914/2758/22

м. Львів

Господарський суд Львівської області у складі судді Ростислава Матвіїва за участю секретаря судового засідання Дарії Зубкович розглянув матеріали справи за позовом заступника керівника Львівської обласної прокуратури в інтересах держави в особі

позивача: Департаменту освіти і науки Львівської обласної державної адміністрації, м. Львів,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіскотломонтаж-Львів», м. Львів,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Комунального закладу Львівської обласної ради «Навчально-реабілітаційний центр «Левеня», м. Львів,

предмет позову: стягнення 466 190,63 грн,

підстава позову: завищення вартості виконаних робіт,

за участю представників:

прокуратури: Букаловська Любов Євгенівна,

позивача: не з`явився,

відповідача: Шалапай Ірина Олегівна,

третьої особи: не з`явився.

1. ПРОЦЕС

1.1. До Господарського суду Львівської області 03.11.2022 надійшла позовна заява заступника керівника Львівської обласної прокуратури в інтересах держави в особі позивачів: Департаменту освіти і науки Львівської обласної державної адміністрації, Комунального закладу Львівської обласної ради «Навчально-реабілітаційний центр «Левеня», до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіскотломонтаж-Львів» про стягнення 466 190,63 грн.

1.2. Ухвалою суду від 07.11.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Хід судових засідань відображено в ухвалах суду та протоколах судових засідань.

1.3. Зокрема 08.03.2023 розгляд справи зупинено до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду судового рішення у справі № 905/1907/21, 31.10.2023 провадження у справі поновлено, 22.11.2023 залишено без розгляду позов заступника керівника Львівської обласної прокуратури в частині інтересів держави в особі позивача 2, продовжено розгляд справи за позовом прокурора в особі Департаменту освіти і науки Львівської обласної державної адміністрації до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіскотломонтаж-Львів». 27.01.2023 відповідачем подано відзив на позовну заяву, 02.02.2023 прокуратурою подано відповідь на відзив.

1.4. У судовому засіданні 27.12.2023 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті. У судовому засіданні 15.02.2024 залучено до участі у справі в статусі третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на стороні позивача Комунальний заклад Львівської обласної ради «Навчально-реабілітаційний центр «Левеня».

1.5. Відводів складу суду сторонами не заявлено.

1.6. У судове засідання 09.07.2024 з`явилися прокурор та представник відповідача. Позивач і третя особа систематично не забезпечують участі представників у судових засіданнях, хоча, суд надсилав кореспонденцію як на юридичну адресу таких учасників справи, так і на електронні адреси: ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 Відповідно до клопотань від 08.11.2023 і від 23.11.2023 третя особа і позивач просили розглядати справу за відсутності представників.

1.7. Відповідно до ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Повторна неявка позивача без повідомлень причин неявки і за відсутності клопотань про відкладення судового засідання не є підставою для відкладення розгляду справи.

1.8. У судовому засіданні 09.07.2024 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

2. СУТЬ СПОРУ ТА ПРАВОВА ПОЗИЦІЯ СТОРІН

2.1. Відповідно до позовної заяви за наслідками виконання договору по виконанню робіт були складені акти виконаних робіт, роботи оплачені, однак роботи виконано не відповідно до технічної документації, оскільки використано плити теплоізоляційні іншої густини, ніж було погоджено: густиною 125 мм замість 135 мм. Тому заявлено вимогу про стягнення грошових коштів з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіскотломонтаж-Львів» на користь обласного бюджету Департаменту освіти та науки Львівської обласної державної адміністрації на розрахунковий рахунок Комунального закладу Львівської обласної ради «Навчально-реабілітаційний центр «Левеня». Однак після залишення без розгляду позову в частині інтересів держави в особі позивача 2 - Комунального закладу Львівської обласної ради «Навчально-реабілітаційний центр «Левеня», прокуратурою 22.11.2023 подано заяву про уточнення прохальної частини позовної заяви: стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіскотломонтаж-Львів» на користь Департаменту освіти і науки Львівської обласної державної адміністрації завищену вартість робіт по об`єкту «Капітальний ремонт, утеплення фасаду корпусу № 1 Комунального закладу Львівської обласної ради «Навчально-реабілітаційний центр «Левеня» на вул. В. Великого, 87а в м. Львів» в сумі 466 190,63 грн до обласного бюджету на розрахунковий рахунок НОМЕР_1.

2.2. Позивач підтримує позовні вимоги та просить задовольнити позов про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіскотломонтаж-Львів» 466 190,63 грн на користь Департаменту освіти і науки Львівської обласної державної адміністрації до обласного бюджету.

2.3. Відповідач заперечує позовні вимоги з тих підстав, що при прийнятті робіт з боку замовника жодних зауважень до використаного матеріалу висловлено не було; мінераловатні плити включені в акти виконаних робіт по вартості, зазначеній в твердій ціні; товарознавча експертиза проведена з порушенням КПК України, у висновку відсутні маркетингові дослідження та вказівки на ДСТУ, які порушені підрядником, а також експерт надає юридичну оцінку обставин і зазначає про юридичні висновки; довідка перевірки в якості спеціаліста базується на вихідних даних, отриманих з порушенням процедури. Також відповідач заперечує правову природу грошових коштів, заявлених до стягнення як збитків, так як відсутні складові цивільного порушення, необхідного для стягнення збитків. Крім цього, стверджує про відсутність порушеного права позивача так, як він не є стороною договору, платником коштів чи замовником робіт.

3. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ІЗ МАТЕРІАЛІВ СПРАВИ

3.1. Комунальним закладом Львівської обласної ради «Навчально-реабілітаційний центр «Левеня» як замовником і Товариством з обмеженою відповідальністю «Сервіскотломонтаж-Львів» як підрядником (відповідач - відповідно до обставин справи) 29.10.2018 укладено договір на виконання робіт по об`єкту «Капітальний ремонт, утеплення фасаду корпусу № 1 Комунального закладу Львівської обласної ради «Навчально-реабілітаційний центр «Левеня» на вул. В. Великого, 87а в м. Львів».

3.2. Відповідач склав і підписав технічне завдання від 10.10.2018, в якому визначив вимоги до теплоізоляційних плит: товщина - 120 мм, густина - 135 кг/м3, теплопровідність - 0,044 Вт/(м*К), розрахунковий вміст вологи за масою - 1,0 %, коефіцієнт теплозасвоєння - 0,62 Вт/(м2 * К), коефіцієнт паропроникності - 0,4 мг /(м*год*па), границя міцності на розрив перпендикулярно поверхні - не менше 0,012 МПа.

3.3. Договірна ціна є твердою і становить 5 996 928,00 грн. Вартість робіт по договору в межах бюджетного фінансування на 2018 рік становить 1 649 024,44 грн (п. 3.2 договору). Додатковою угодою № 3 внесено зміни в цей пункт і розмір бюджетного фінансування встановлено в сумі 1 208 946,80 грн. А додатковою угодою № 5 вказаний пункт доповнено абзацом про вартість робіт в межах бюджетного фінансування на 2019 рік в розмірі 4 786 981,20 грн.

3.4. Фінансування робіт здійснюється за рахунок коштів державного бюджету і місцевих бюджетів (п. 4.2).

3.5. Розрахунки проводяться тільки за фактично виконані роботи упродовж 30-ти календарних днів після підписання замовником представлених підрядником належно оформлених актів виконаних робіт та довідки, рахунку на оплату, шляхом проміжних платежів, та тільки в межах бюджетних призначень та при умові поступлення коштів на рахунок замовника по об`єкту (п. 4.3 договору).

3.6. Комунальний заклад Львівської обласної ради «Навчально-реабілітаційний центр «Левеня» через Державну казначейську службу України і через ГУ ДКСУ у Львівській області здійснив на користь відповідача платежі на загальну суму 5 996 928,00 грн відповідно до платіжних доручень від 13.11.2018, від 26.12.2018, від 27.05.2019, від 07.06.2019, від 12.07.2019, від 15.08.2019, від 26.12.2019.

3.7. Сторонами договору підписано акти приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2018 року на суми 466 178,40 грн, 4 762,80 грн, 739 005,60 грн, акт № 1 за червень 2019 на суму 215 298,00 грн, акт № 1 за липень 2019 на суму 2 263 462,80 грн, акти за серпень 2019 на суму 797 271,60 грн, на суму 5 558,40 грн, на суму 7 158,00 грн, на суму 1 232 553,68 грн, на суму 203 540,68 грн, акти за грудень на суму 44 912,30 грн, 17 225,74 грн, тобто всього на загальну суму 5 996 928,00 грн.

3.8. В актах за липень і серпень 2019 року відображено використання в облаштуванні фасаду мінераловатних плит IZOVAT, товщиною 120 мм, в кількостях 129,57 м куб., 52,1 м куб., 51,376 м куб., вартістю 3 888,25 грн. Відомості про густину плит не зазначено.

3.9. Згідно з видатковою накладною № 55 від 30.05.2019 відповідач придбав у Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплоторгсервіс-Захід» мінераловатні плити IZOVAT 125 мм (1000*600*120 - 2 шт) на суму 884 176,52 грн, плити теплоізоляційні з еструдованого пінопласту на суму 114 951,20 грн, поребрик на суму 26 845,00 грн, профіль на суму 4 672,58 грн, світильник світлодіодний зовнішнього освітлення Racer Mini LED на суму 166 100,00 грн, тобто всього на суму 1 436 094,36 грн. Відомості щодо густини плит також не зазначено.

3.10. Львівським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром 11.12.2020 на підставі постанови Головного управління Національної поліції у Львівській області від 03.12.2020 складено висновок стосовно ринкової вартості одного квадратного метра, однієї упаковки та одного кубічного метра нової плити мінераловати, марки IZOVAT 125, товщиною 120 мм, густиною 125 кг/м куб., розмір плити 1000*600*120 мм. Висновком встановлено ринкову вартість досліджуваної нової плити теплоізоляційної з мінеральної вати станом на грудень 2018 - грудень 2019 за 1 м кв. - 319,86 грн з урахуванням ПДВ, за 1 м куб. - 2 665,48 грн з урахуванням ПДВ, за одну упаковку (1,2 м кв.) - 383,83 грн з урахуванням ПДВ.

3.11. Крім цього, у висновку є покликання на постанову про призначення судової експертизи, в якій зазначалося, що товщина теплоізоляційних плит повинна становити 120 мм, густина 135 кг/ м куб., теплопровідність 0,044 Вт/(м К), однак використовувались теплоізоляційні плити, товщиною 120 мм, густиною 135 кг/ м куб.

3.12. Надалі, 10.02.2021, начальником відділу контролю у сфері будівництва Західного офісу Держаудитслужби складено довідку перевірки в якості спеціаліста (надання консультацій) щодо відповідності фактично виконаних робіт ТОВ «Сервіскотломонтаж Львів» проектно-кошторисній документації, договірній ціні та актам виконаних робіт, з врахуванням висновку експерта Львівського НДЕЕКЦ МВС України, по об?єкту «Капітальний ремонт фасаду, утеплення фасаду корпусу № 1 Комунального закладу Львівської обласної ради «Навчально-реабілітаційний центр «Левеня» по вул. В. Великого, 87а в м. Львів».

3.13. Відповідно до такої довідки ринкова вартість 1 м3 досліджуваної нової плити теплоізоляційної з мінеральної вати на синтетичному зв`язуючому IZOVAT 125 торгівельної марки «IZOVAT», довжиною 1000 мм, шириною 600 мм, товщиною 120 мм станом на грудень 2018 року - грудень 2019 року становила 2 665,48 грн (з ПДВ). Згідно з наданими для перевірки документами (актами виконаних робіт), при виконанні робіт з утеплення фасадів мінераловатними плитами, товщиною 120 мм (ЕН15-78-1), підрядником у актах приймання виконаних будівельних робіт задекларовано мінераловатні плити IZOVAT, товщиною 120 мм, в кількості 233,046 куб. м, вартістю 3 888,25 грн за 1 куб. м (без врахування ПДВ).

3.14. Таким чином, зроблено висновок, що з врахуванням результатів судової товарознавчої експертизи та даних протоколу випробувань, завищення вартості плит теплоізоляційних по утепленню фасадів мінераловатними плитами, товщиною 120 мм, в кількості 233,046 куб. м становить 466 189,88 грн (3888,25 грн *1,2 (ПДВ) * 233,046 куб. м - 2 665,48 грн * 233,046 куб. м - 1 081 369,33 грн - 621 179,45 грн = 466 189,88 грн).

3.15. Водночас у цій довідці після визначення розміру завищеної вартості плит, вказано, що завищення вартості при фактичному використанні плит зі щільністю 125 кг/м куб. замість плит зі щільністю 135 кг/м куб., передбачених тендерною документацією замовника та технічним завданням підрядника в складі пропозиції, призвело до нанесення матеріальної шкоди (збитків) центру на відповідну суму.

3.16. Крім цього, 03.03.2021 Волинським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром складено висновок про документальне підтвердження завищення вартості виконаних робіт, що призвело до матеріальної шкоди (збитків) на суму 466 190,63 грн.

3.17. Товариство з обмеженою відповідальністю «Судово-експертне бюро України» 17.06.2021 склало висновок експерта за заявою ОСОБА_1 для подання до Франківського районного суду м. Львова. Висновком встановлено, що використаний під час утеплення фасаду мінераловатний матеріал (мінераловатні плити IZOVAT 125) на об`єкті «Капітальний ремонт, утеплення фасаду корпусу № 1 Комунального закладу Львівської обласної ради «Навчально-реабілітаційного центру «Левеня» на вул. В. Великого, 87а в м. Львові» відповідає характеристикам, зазначеним в проектно-технічній документації вимогам до теплоізоляційних матеріалів, визначеним ДСТУ БВ.2.6-189 «Методи вибору теплоізоляційного матеріалу для утеплення будівель».

3.18. Під час розгляду справи відповідач подав висновок Івано-Франківського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 29.01.2024, відповідно до якого дійсна (ринкова) вартість 1 м куб. мінеральної вати Izovat 125, товщиною 120 мм, густиною 125 кг/м куб. станом на жовтень 2018 - грудень 2019 становить 3 188,12 грн без ПДВ або 3 825,74 грн з ПДВ.

3.19. Стосовно директора відповідача ОСОБА_1 складено обвинувальний акт від 22.04.2021 за наслідком незаконного заволодіння бюджетними коштами в розмірі 466 180,63 грн.

ВИСНОВКИ СУДУ

4.1. Щодо звернення з позовом у цій справі прокурором суд зазначає таке.

4.2. Згідно з абз. 1-2 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

4.3. Аналіз частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» дає підстави стверджувати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; у разі відсутності такого органу.

4.4. Так, захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду. Аналогічна правова позиція про застосування вказаних норм права викладена в постановах Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 20.09.2018 по справі № 924/1237/17, від 06.02.2019 у справі № 927/246/18, від 22.10.2019 у справі № 914/648/17, постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 07.12.2018 у справі № 924/1256/17, постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 587/430/16-ц.

4.5. Сторона договору - Комунальний заклад Львівської обласної ради «Навчально-реабілітаційний центр «Левеня» (скорочено НРЦ) є у спільній власності територіальних громад Львівської області, засновником є Львівська обласна рада, а уповноваженим органом засновника щодо Центру є Управління майном спільної власності Львівської міської ради (п. 1.2 Статуту НРЦ).

4.6. Комунальний заклад Львівської обласної ради «Навчально-реабілітаційний центр «Левеня» є бюджетною установою (п. 1.8 Статуту).

4.7. До компетенції Управління майном спільної власності належать, зокрема погодження кошторису Комунального закладу Львівської обласної ради «Навчально-реабілітаційний центр «Левеня», здійснення контролю за використанням майна НРЦ (п. 10.3 Статуту).

4.8. Водночас галузеве управління діяльністю Комунального закладу Львівської обласної ради «Навчально-реабілітаційний центр «Левеня» здійснює Департамент освіти та науки Львівської обласної державної адміністрації, до компетенції якого входить, зокрема виконання функцій головного розпорядника коштів, здійснення фінансування НРЦ, здійснення контролю за фінансово-господарською діяльністю НРЦ відповідно до законодавства, затвердження кошторису НРЦ, контроль за ефективністю використання фінансових ресурсів, цільового і ефективного використання бюджетних коштів (п. 10.5 Статуту).

4.9. Зазначене підтверджує наявність у позивача функцій владних повноважень стосовно НРЦ, тому прокурором правильно визначено Департамент освіти та науки Львівської обласної державної адміністрації в статусі позивача як суб`єкта владних повноважень у спірних правовідносинах.

4.10. До позовної заяви долучено листування прокуратури та позивача. Зокрема Львівська обласна прокуратура звернулась 12.09.2022 із запитом до позивача про надання інформації, чи вживались заходи щодо стягнення з відповідача до бюджету завищеної вартості робіт в сумі 466 190,63 грн.

4.11. Відповідаючи на запит, позивач листом від 19.09.2022 ствердив, що йому не було відомо про встановлені прокуратурою факти і тому він не вчиняв жодних для відновлення порушених прав; що він є головним розпорядником коштів по Програмі розвитку освіти Львівщини на 2017 - 2020 роки; зазначив про відсутність передбачених на сплату судового збору коштів і просив забезпечити представництво інтересів держави в особі Департаменту в суді для відновлення порушених прав та повернення грошових коштів у обласний бюджет.

4.12. Враховуючи наведене, прокурор вживав заходів щодо забезпечення позивачу можливості самостійного здійснення своїх функцій та стягнення заборгованості в судовому порядку, проте, такі вчинено не було. Тому у цій справі прокурор не виступає як альтернативний суб`єкт звернення до суду, а правомірно та відповідно до закону захищає інтереси держави.

4.13. Повідомленням від 29.09.2022 Львівська обласна прокуратура повідомила позивача про скерування до суду позовної заяви про стягнення 466 190,63 грн.

5. Щодо клопотання відповідача про закриття провадження

5.1. Відповідач вважає, що спір між позивачем і ним відсутній, оскільки позивач не є стороною договору, який є підставою позову. Тому стягнення коштів на користь Департаменту освіти і науки Львівської обласної державної адміністрації - не сторони договору - є неможливим.

5.2. Відповідно до ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду 27 квітня 2023 року у cправі № 910/548/22 вказав, що господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК України можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Аналогічну правову позицію висловили Велика Палата Верховного Суду у справі №13/51-04 (постанова від 26.06.2019) і Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду, зокрема у справі № 916/144/18 (постанова від 25.07.2019).

5.3. Із висловленого відповідачем не вбачається такої сукупності умов, які б дозволяли стверджувати, що предмет спору - стягнення 466 190,63 грн за позовом прокурора став відсутнім після відкриття провадження. Крім цього, право на визначення складу учасників справи і сторін спору, як і визначення предмету спору і позовних вимог, належить особі, яка звертається з позовом до суду. Тому зазначені відповідачем підстави не можуть слугувати для закриття провадження у справі № 914/2758/22, а спір підлягає розгляду по суті.

6. Щодо суті позовних вимог суд зазначає таке.

6.1. Як встановлено судом вище, підставою виникнення правовідносин між сторонами був договір на виконання робіт по об`єкту «Капітальний ремонт, утеплення фасаду корпусу № 1 Комунального закладу Львівської обласної ради «Навчально-реабілітаційний центр «Левеня» на вул. В. Великого, 87а в м. Львів», укладений між Комунальним закладом Львівської обласної ради «Навчально-реабілітаційний центр «Левеня» як замовником і Товариством з обмеженою відповідальністю «Сервіскотломонтаж-Львів» як підрядником.

6.2. Відповідно до ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. А відповідно до ст. 875 Цивільного кодексу України договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта. За договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

6.3. Факт погодження договірної твердої ціни в розмірі 5 996 928,00 грн, факт виконання відповідачем робіт на суму 5 996 928,00 грн і їх оплати Комунальним закладом Львівської обласної ради «Навчально-реабілітаційний центр «Левеня» матеріалами справи підтверджуються і сторонами не заперечуються. Натомість спір виник через встановлення підрядником плит теплоізоляційних не з тими характеристиками, які було визначені технічним завданням.

6.4. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 857 Цивільного кодексу України робота, виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, а в разі їх відсутності або неповноти - вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру. Виконана робота має відповідати якості, визначеній у договорі підряду, або вимогам, що звичайно ставляться, на момент передання її замовникові.

6.5. Відповідно до ч. 1 ст. 877 Цивільного кодексу України підрядник зобов`язаний здійснювати будівництво та пов`язані з ним будівельні роботи відповідно до проектної документації, що визначає обсяг і зміст робіт та інші вимоги, які ставляться до робіт та до кошторису, що визначає ціну робіт.

6.6. Відповідно до актів виконаних робіт за липень, серпень 2019 року підрядник виконував, зокрема такі роботи як утеплення фасадів мінераловатними плитами, товщиною 120 мм, з опорядженням декоративним розчином за технологією «CEREZIT» з використанням мінераловатних плит IZOVAT 120 мм, вартістю 3 888,25 грн за 129,57 м куб., 3 888,25 грн за 52,1 м куб., 3 888,25 грн за 51,376 м куб.

6.7. Прокурор і заявник доводять завищення вартості мінераловатних плит, встановлених на об`єкті, що і стало підставою для визначення прокурором ціни позову у розмірі 466 189,88 грн.

6.8. Так, висновком від 11.12.2020 встановлено ринкову вартість досліджуваної нової плити теплоізоляційної з мінеральної вати станом на грудень 2018 - грудень 2019 за 1 м куб. - 2 665,48 грн з урахуванням ПДВ. Так, у висновку вказувалось, що теплоізоляційні плити не відповідають вимогам проекту, бо є різниця в такій складовій як густина, а не товщина: плити мали бути густиною 135 кг/м куб., а фактично встановлено з густиною 125 кг/м куб.

6.9. Щодо експертного висновку Товариства з обмеженою відповідальністю «Судово-експертне бюро України» від 17.06.2021 про те, що використаний під час утеплення фасаду мінераловатний матеріал відповідає характеристикам, зазначеним в проектно-технічній документації вимогам до теплоізоляційних матеріалів, визначеним ДСТУ БВ.2.6-189 «Методи вибору теплоізоляційного матеріалу для утеплення будівель», то в ньому експерт стверджує, що використаний під час утеплення фасаду матеріал (125 мм) по товщині відповідає проектно-технічній документації, а за показником теплопровідності (0,035 Вт/(м*К) - 0,035 Вт/(м*К) є кращим за прийнятий у проектно-технічній документації показник (0,041 Вт/(м*К). Висновків щодо ринкової ціни теплоізоляційних плит у цьому документі не зроблено.

6.10. Аналізуючи ці два висновки, суд зауважує, що експертний висновок відповідача про те, що закуплені мінераловатні плити відповідають ДБН, не спростовує висновків експертизи долученої до позову. Крім цього, експертиза відповідача не має жодних висновків і згадок стосовно густини плити, тоді як саме стосовно невідповідності густини поставлених плит виник спір. Тобто подані сторонами висновки експертиз від 03.03.2021 і від 17.06.2021 дають відповіді на різні питання, тому не суперечать одна одній. Водночас жоден із висновків не має порівняльної інформації про таку підставу позову як вартості встановлення плити іншої густини, ніж передбачено технічним завданням.

6.11. Щодо поданого відповідачем висновку експертизи від 29.01.2024, то відповідно до нього дійсна (ринкова) вартість 1 м куб. мінеральної вати «Izovat 125», товщиною 120 мм, густиною 125 кг/м куб. станом на жовтень 2018 - грудень 2019 становить 3 188,12 грн без ПДВ або 3 825,74 грн з ПДВ. Серед даних для проведення експертизи експертом взято відомості ТзОВ «ІММ», Фізичної особи - підприємця Тарновецький Ю.Т., інтернет-магазину 247 і Товариства з обмеженою відповідальністю «ОБІО». Суд зауважує, що експертний висновок від 11.12.2020, долучений до позовної заяви, також використовував дані Товариства з обмеженою відповідальністю «ОБІО», що видно з додатку № 1 до такого висновку, однак ринкова вартість визначена в розмірі 2 665,48 грн з урахуванням ПДВ. Крім цього, готуючи висновок від 29.01.2024, в таблиці порівняння цін вказано достатньо широкий інтервал коливання цін: за жовтень 2018 між 2 089,97 грн і 3 820,00 грн, за жовтень 2019 - між 2 194,61 грн і 4 100,00 грн.

6.12. Враховуючи наявність двох протилежних експертних висновків щодо ринкової вартості плит (від 11.12.2020 і від 29.01.2024), суд не надає переваги кінцевим висновкам жодному з них. За час розгляду справи клопотань про призначення судової експертизи жодним із учасників справи не заявлялось. Із власної ініціативи призначати судову експертизу для визначення ринкової ціни мінеральної вати «Izovat 125», товщиною 120 мм, у суду не було підстав для забезпечення дотримання принципу змагальності сторін та дотримуючись меж предмету спору, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню у відповідному спорі.

6.13. Водночас не спростованим є факт того, що здійснюючи експертні дослідження, визначалась ринкова вартість мінераловатних плит, товщиною 120 мм, густиною 125 кг/м куб., тобто таких плит, які були фактично встановлені, а не тих, які мали бути встановлені. Суд акцентує, що товщина плит 120 мм відповідає вимогам до теплоізоляційних плит, погоджених в технічному завданні, у тому числі, підписаному директором відповідача 10.10.2018. Тобто порушення в частині використання плит не з тією товщиною плит, яка була погоджена, не доведене.

6.14. Натомість у довідці Відділу контролю у сфері будівництва Західного офісу Держаудитслужби від 10.02.2021 після визначення розміру завищеної вартості плит, товщиною 120 мм, вказано, що завищення вартості при фактичному використанні плит зі щільністю 125 кг/м куб. замість плит зі щільністю 135 кг/м куб., передбачених тендерною документацією замовника та технічним завданням підрядника в складі пропозиції, призвело до нанесення матеріальної шкоди (збитків) Центру на відповідну суму.

6.15. Суд заважує, що крім довідки, факт встановлення плит із густиною не 135 кг/м куб., а 125 кг/м куб., відображено і у висновку від 11.12.2020, і у висновку від 03.03.2021, і не заперечується відповідачем, адже за його замовленням проведено експертне дослідження саме стосовно плит з густиною 125 кг/м куб.

6.16. Суд резюмує, що суть порушення, допущеного підрядником - встановлення теплоізоляційних плит іншої густини, ніж передбачалось технічним завданням, не відповідає кінцевим висновкам експертних досліджень. Так, заявлена до стягнення сума є різницею між вартістю плит теплоізоляційних, товщиною 120 мм, вартістю 3 888,25 грн і 2 665,48 грн. Така відповідно до висновків експертів і підстав позову призвела до заподіяння матеріальної шкоди замовнику.

6.17. Суд зауважує, що поняття шкоди та збитків закріплені в ст. ст. 22, 1166 Цивільного кодексу України, ст. ст. 225 Господарського кодексу України, які передбачають, серед іншого, види збитків: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода); вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом. Тобто різниця в закупівельній ціні не має ознак збитків чи шкоди, для яких ще й потрібно доводити повний склад правопорушення.

6.18. Встановивши використання підрядником теплоізоляційних плит меншої густини - 125 кг/м куб. замість погоджених 135 кг/м куб., замовник має можливість захищати своє право відповідно до правових норм, що регламентують договір підряду. Так, ст. 852 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо підрядник відступив від умов договору підряду, що погіршило роботу, або допустив інші недоліки в роботі, замовник має право за своїм вибором вимагати безоплатного виправлення цих недоліків у розумний строк або виправити їх за свій рахунок з правом на відшкодування своїх витрат на виправлення недоліків чи відповідного зменшення плати за роботу, якщо інше не встановлено договором. За наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

6.19. Однак заявляючи до стягнення різницю між завищеною і ринковою вартістю плит, заявник не доводить, що такі відступи від умов договору погіршили роботу, що б давало право на зменшення плати за роботу.

6.20. Суд нагадує, що висновки досліджень та доводи прокурора і позивача спрямовані на визначення розміру матеріальної шкоди (збитків) на загальну суму 466 190,63 грн внаслідок допущення порушення - невідповідність густини мінераловатної плити. Однак суть дослідження і встановлення обставини завищення вартості при фактичному використанні плит зі щільністю 125 кг/м куб. замість плит зі щільністю 135 кг/м куб., не відповідає висновкам дослідження. В основу дослідження не покладено порівняння вартості плит тієї густини, яка мала бути застосована, з фактично використаною. Незважаючи на суть порушення - використання плит іншої густини, експерти досліджували ринкову вартість тих плит, які були фактично встановлені, а не тих, які мали бути встановлені. Також немає жодного експертного висновку про розмір шкоди, пов`язаної із заміною неякісних плит, не проведено дослідження порівняння енергоефективності та теплопровідності стін через встановлення плит іншої густини, ніж було погоджено технічним завданням.

6.21. Відповідно до ст. 853 Цивільного кодексу України якщо після прийняття роботи замовник виявив відступи від умов договору підряду або інші недоліки, які не могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (приховані недоліки), у тому числі такі, що були умисно приховані підрядником, він зобов`язаний негайно повідомити про це підрядника. У разі виникнення між замовником і підрядником спору з приводу недоліків виконаної роботи або їх причин на вимогу будь-кого з них має бути призначена експертиза.

6.22. Однак як встановлено вище, сторони не проводили експертизу стосовно виявлення недоліків виконаної роботи, їх обсягів, наслідків, способів і вартості їх усунення. Експертизи стосовно визначення ринкової вартості теплоізоляційних плит і різниці між вартістю, заактованою сторонами в актах виконаних робіт, не є релевантними до вказаної норми закону і до суті порушення підрядника.

6.23. Відповідно до ст. 858 Цивільного кодексу України, якщо робота виконана підрядником з відступами від умов договору підряду, які погіршили роботу, або з іншими недоліками, які роблять її непридатною для використання відповідно до договору або для звичайного використання роботи такого характеру, замовник має право, якщо інше не встановлено договором або законом, за своїм вибором вимагати від підрядника: безоплатного усунення недоліків у роботі в розумний строк; пропорційного зменшення ціни роботи; відшкодування своїх витрат на усунення недоліків, якщо право замовника усувати їх встановлено договором. Якщо відступи у роботі від умов договору підряду або інші недоліки у роботі є істотними та такими, що не можуть бути усунені, або не були усунені у встановлений замовником розумний строк, замовник має право відмовитися від договору та вимагати відшкодування збитків.

6.24. Проте позовні вимоги про стягнення 466 190,63 грн як різниці між ринковою і фактично застосованою вартістю плит не є по своїй правовій природі пропорційним зменшенням ціни робіт виявленим недолікам, адже, як уже зазначав суд вище, обсяг таких недоліків, їх наслідки та вартість їх усунення не досліджувалися і доказів встановлення таких суд не подано.

6.25. Так, до стягнення заявлено суму коштів, які не визначені як збитки (шкода), пов`язані із невідповідністю робіт - використанням плит іншої густини: 125 замість 135 мм. Однак проведені дослідження стосуються порівняння ринкової і заактованої ціни плити, до того ж не такої, яка мала бути встановлена (з густиною 135 кг/м куб.), а фактично встановленої. Тобто визначена сума не відповідає суті порушення і не є збитками, яких Центр зазнав у зв`язку із встановленням плит іншої густини, ніж передбачалося.

6.26. Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, в тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи. Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду і на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були (аналогічний висновок викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі

6.27. Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 04.10.2023 у справі № 446/1/22 також зазначає, що суду завжди необхідно враховувати, до яких наслідків призведе застосування того чи іншого способу захисту: чи призведе це до тієї кінцевої мети, яку прагне досягнути позивач, звертаючись до суду.

6.28. Відповідно до обставин справи метою укладення договору між відповідачем і третьою особою було здійснення утеплення зовнішніх стін будинку - фасаду корпусу № 1 Комунального закладу Львівської обласної ради «Навчально-реабілітаційний центр «Левеня». Відповідно інтереси закладу, який займається реабілітацією дітей, полягали в отриманні якісно виконаних робіт, якісно утеплених стін. Оскільки для утеплення було використано теплоізоляційні плити з характеристиками, відмінними від технічного завдання, в частині недотримання такої характеристики як густина, то відбувається порушення прав закладу на отримання якісно виконаних робіт по утепленню стін та комфортного і допустимого перебування дітей в закладі. Однак в межах спору в цій справі така обставина не доводилась, а доводи спрямовувались на підтвердження факту різниці ринкової і заактованої вартості плит, та задоволення вимоги про стягнення такої різниці на користь позивача. Крім цього, порівняння ринкової вартості плит здійснювалося по тих характеристиках, які були фактично застосовані, у тому числі з неправильною густиною 125 кг/м куб., що також не відповідає суті виявленого порушення та реального захисту інтересів Центру.

6.29. Враховуючи зазначене, суд підсумовує, що не доведена правова підстава для стягнення 466 190,63 грн як завищеної вартості встановлених теплоізоляційних плит за обставини, коли встановлено плити невідповідної густини і саме в цьому полягає виявлене порушення, наслідки врегулювання якого передбачені ст. ст. 852, 853, 858 Цивільного кодексу України. Тому підстав для задоволення позову немає. Тому в задоволенні позову суд відмовляє.

6.30. Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір залишається за особою, що його сплатила.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 126, 129, 237, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 29.07.2024.

Суддя Матвіїв Р.І.