СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2024 року м. Харків Справа № 922/1864/23

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Пуль О.А., суддя Білоусова Я.О. , суддя Мартюхіна Н.О.;

за участі секретаря судового засідання Голозубової О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду в режимі відеоконференції апеляційну скаргу (вх.№1050Х/2) Товариства мисливців і рибалок «Лісівник» на рішення Господарського суду Харківської області від 13.03.2024 та додаткове рішення від 10.04.2024 у справі №922/1864/23 (повний текст рішення складено та підписано 01.04.2024 та 18.04.2024 додаткового рішення Господарським судом Харківської області у складі: головуючого судді Жигалкіна І.П., судді Прохорова С.А., судді Шарко Л.В. у приміщенні Господарського суду Харківської області)

за позовом фізичної особи ОСОБА_1 , м.Харків,

до Товариства мисливців і рибалок «Лісівник», смт.Пересічне Харківського району Харківської області,

за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, - фізичної особи ОСОБА_2 , смт.Пересічне Харківського району Харківської області,

про визнання недійсним рішення загальних зборів Товариства мисливців і рибалок «Лісівник», оформлене протоколом №3 від 01.10.2022,-

ВСТАНОВИВ:

09.05.2023 ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом (вх.№1864/23), у якому просив визнати недійсним рішення загальних зборів Товариства мисливців та рибалок «Лісівник» (), оформлене протоколом №3 від 01.10.2022. Також позивач просив судові витрати покласти на відповідача.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.05.2023 для розгляду даної справи визначено склад суду - суддю Суслову В.В.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 12.05.2023 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу 10-денний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду: доказів направлення відповідачу копії позовної заяви та копій доданих до неї документів листом з описом вкладення; доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі, а саме у розмірі 2684,00 грн (квитанцію або платіжне доручення в оригіналі); доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (в оригіналі або належним чином завірених копіях).

16.05.2023 позивач, усуваючи недоліки позовної заяви, подав уточнену позовну заяву, відповідно до якої просив визнати недійсним рішення загальних зборів Товариства мисливців і рибалок «Лісівник», оформлене протоколом №3 від 01.10.2022; скасувати запис про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу від 05.10.2022 за №013000366, який вчинено державним реєстратором Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Харків) Шаповаловим В.В., щодо зміни відомостей про членів керівних органів громадського формування; зміни кінцевого бенефіціарного власника (контролера) або зміни відомостей про кінцевого бенефіціарного власника (контролера); зміни керівника або відомостей про керівника юридичної особи; зміни місцезнаходження юридичної особи; зміни найменування юридичної особи (повного та/або скороченого); зміни фізичних осіб або зміни відомостей про фізичних осіб - платників податків, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо; зміни до установчих документів, які не пов`язані з внесенням змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; відновити становище, що існувало до порушення права позивача, шляхом відновлення у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису про ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) як керівника Товариства мисливців і рибалок «Лісівник» () та особу, яка має право без довіреності вчиняти дії від імені Товариства мисливців і рибалок «Лісівник».

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 18.05.2023 у справі №922/1864/23 у складі судді Суслової В.В., зокрема, прийнято позовну заяву (уточнену) до розгляду та відкрито провадження у справі №922/1864/23. Ухвалено справу розглядати за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 18.05.2023 у даній справі заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову (вх.№12236 від 16.05.2023) задоволено.

24.05.2023 представник Товариства мисливців та рибалок «Лісівник» звернувся до господарського суду з клопотанням (вх.№13109) про визнання зловживанням процесуальними правами, зокрема, зазначив, що з відомостей з сайту «Судова влада України» убачається, що представник позивача 11.05.2023 (до винесення судом ухвали про залишення позовної заяви без руху у справі №922/1864/23 подав до Господарського суду Харківської області ще дві позовні заяви до одного і того ж самого відповідача про визнання протиправним рішення загальних зборів Товариства мисливців і рибалок «Лісівник», оформлене протоколом №3 від 01.10.2022. 11.05.2023 за результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями позовна заява розподілена на суддю Жельне С.Ч. із присвоєнням номеру справи №922/1885/23. У подальшому ухвалою Господарського сулу Харківської області від 07.06.2023 у справі №922/1885/23 повернуто позовну заяву та додані до неї документи позивачу. Цього ж дня 11.05.2023 представник позивача засобами електронного зв`язку подав до Господарського суду Харківської області позовну заяву від 09.05.2023 до Товариства мисливців та рибалок «Лісівник» про скасування рішення загальних зборів Товариства мисливців і рибалок «Лісівник», оформлене протоколом №3 від 01.10.2022, яка за результатами автоматизованого розподілу судової прави між суддями розподілена на суддю Пономаренко Т.О. з присвоєнням номеру справи №922/1887/23. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 29.05.2023 у справі №922/1887/23 повернуто позовну заяву (вх.№1887/23 від 11.05.2023) позивачу. Ураховуючи наведене, відповідач зазначив, що у даній справі позивачем здійснено зловживання правом, тобто вчинено інші дії, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями, наслідком чого є право суду залишити позовну заяву без розгляду або повернути позивачу. Просив суд визнати зловживанням процесуальними правами дії представника ОСОБА_1 - адвоката Мица Ю.В. з подачі до Господарського суду Харківської області позовної заяви від 09.05.2023, метою якої є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями. Позовну заяву у справі №922/1864/23-залишити без розгляду у зв`язку зі зловживанням процесуальними правами. Застосувати до представника позивача штраф за зловживання процесуальними правами.

26.06.2023 представник Товариства мисливців та рибалок «Лісівник», адвокат Ганга Д.Г., подав до господарського суду заяву (вх.16318) про відвід судді, в якій просив задовольнити клопотання відповідача про відвід судді Суслової В.В. та передати дану справу №922/1864/23 на повторний авторозподіл.

Господарський суд протокольною ухвалою від 13.06.2023 відмовив у задоволенні клопотання про зловживання позивачем процесуальними правами у зв`язку з його необґрунтованістю (а.с.184, том 1).

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 27.06.2023 у даній справі відмовлено у задоволенні заяви Товариства мисливців та рибалок «Лісівник» про відвід судді Суслової В.В. (вх.№16318 від 26.06.2023) з підстав необґрунтованості. Разом з тим, заявлено та задоволено самовідвід судді Суслової В.В. від участі в розгляді справи №922/1864/23. Матеріали справи №922/1864/23 передано для здійснення повторного автоматизованого розподілу та визначення іншого складу суду для розгляду справи, відповідно до ст.32 Господарського процесуального кодексу України. В ухвалі від 27.06.2023 господарський суд, зокрема, зазначив, що доводи відповідача щодо порушення порядку визначення судді для розгляду справи є необґрунтованими. Посилання відповідача на подання позивачем до суду інших позовних заяв суд оцінив критично, оскільки вказані обставини не можуть свідчити про упередженість чи необ`єктивність судді в розумінні положень ст.35 Господарського процесуального кодексу України. Суд зазначив, що на час надходження до суду 09.05.2023 позовної заяви у цій справі, інших позовних заяв позивача до цього самого відповідача, з тим же предметом та з тих же підстав до суду подано не було. Крім того, на час відкриття провадження у справі №922/1864/23 відповідно до інформації з КП «Діловодство господарського суду» не було відкрито проваджень в інших справах до відповідача (Товариства мисливців та рибалок «Лісівник»), з тим же предметом та з тих же підстав. Отже, доводи відповідача щодо маніпуляції автоматизованим розподілом справ між суддями та вибір судді суд визнав необґрунтованими.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.06.2023 для розгляду даної справи при визначено склад суду - суддю Байбака О.І.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 03.07.2023 прийнято справу до розгляду в новому складі суду. Розгляд справи розпочато спочатку зі стадії підготовчого провадження.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 04.07.2023 ухвалено призначити для розгляду справи №922/1864/23 колегію суддів. Матеріали справи №922/1864/23 передано для здійснення автоматизованого розподілу з метою визначення складу суду для розгляду даної справи.

Згідно з протоколом автоматичного визначення складу колегії суддів від 04.07.2023 для розгляду справи визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Байбак О.І., суддя Жельне С.Ч., суддя Чистякова І.О.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 05.07.2023 заявлено та задоволено самовідвід колегії суддів: головуючий суддя - Байбак О.І., судді - Жельне С.Ч., Чистякова І.О. від участі в розгляді справи №922/1864/23. Заяву Товариства мисливців та рибалок «Лісівник» про відвід судді Байбака О. І. (вх.№17327 від 04.07.2023) залишено без задоволення. Матеріали справи №922/1864/23 передано для здійснення повторного автоматизованого розподілу та визначення іншого складу суду для розгляду справи, відповідно до ст.32 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.07.2023 для розгляду зазначеної справи визначено склад колегії суддів: головуючого судді Калініченко Н.В., судді Буракової А.М., судді Лавренюк Т.А.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 06.07.2023 заявлено та задоволено самовідвід колегії суддів: головуючий суддя - Калініченко Н.В., судді - Буракова А.М., Лавренюк Т.А. від участі в розгляді справи №922/1864/23. Матеріали справи №922/1864/23 передано для здійснення повторного автоматизованого розподілу та визначення іншого складу суду для розгляду справи відповідно до ст.32 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.07.2023 для розгляду зазначеної справи визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Трофімов І.В., суддя Ольшанченко В.І., суддя Аюпова Р.М.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 10.07.2023 заявлено та задоволено самовідвід колегії суддів: головуючий суддя - Трофімов І.В., судді - Ольшанченко В.І., Аюпова Р.М. від участі в розгляді справи №922/1864/23. Матеріали справи №922/1864/23 передано для здійснення повторного автоматизованого розподілу та визначення іншого складу суду для розгляду справи, відповідно до ст.32 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.07.2023 для розгляду зазначеної справи визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Новікова Н.А., суддя Хотенець П.В., суддя Калантай М.В.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 12.07.2023 заявлено та задоволено самовідвід колегії суддів: головуючий суддя - Новікова Н.А., судді Хотенець П.В. та Калантай М.В. від участі у розгляді справи №922/1864/23. Матеріали справи №922/1864/23 передано для здійснення повторного автоматизованого розподілу та визначення іншого складу суду для розгляду справи відповідно до ст.32 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.07.2023 для розгляду зазначеної справи визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Присяжнюк О.О., суддя Погорелова О.В., суддя Аріт К.В.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 14.07.2023 заявлено та задоволено самовідвід колегії суддів: головуючий суддя - Присяжнюк О.О., судді - Аріт К.В., Погорелова О.В. від участі в розгляді справи №922/1864/23. Матеріали справи №922/1864/23 передано для здійснення повторного автоматизованого розподілу та визначення іншого складу суду для розгляду справи, відповідно до ст.32 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.07.2023 для розгляду зазначеної справи визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Жигалкін І.П., суддя Лаврова Л.С., суддя Пономаренко Т.О.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 20.07.2023 заяву судді Пономаренко Т.О. про самовідвід від участі в розгляді справи №922/1864/23 - задоволено. Заяву судді Лаврової Л.С. про самовідвід від участі в розгляді справи №922/1864/23 - задоволено. Матеріали справи №922/1864/23 передано для здійснення автоматизованого розподілу та визначення іншого складу суду із заміною відведеного судді (суддів) для розгляду справи, відповідно до ст.32 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.07.2023 для розгляду зазначеної справи визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Жигалкін І.П., суддя Жиляєв Є.М., суддя Сальнікова Г.І.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 25.07.2023 заяву судді Жиляєва Є.М. про самовідвід від участі у розгляді справи №922/1864/23 - задоволено. Заяву судді Сальнікової Г.І. про самовідвід від участі в розгляді справи №922/1864/23 - задоволено Матеріали справи №922/1864/23 передано для здійснення автоматизованого розподілу та визначення іншого складу суду із заміною відведеного судді (суддів) для розгляду справи, відповідно до ст.32 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.07.2023 для розгляду зазначеної справи визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Жигалкін І.П., суддя Ємельянова О.О., суддя Прохоров С.А.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 31.07.2023 у складі колегії суддів: головуючого судді Жигалкіна І.П., судді Ємельянової О.О., судді Прохорова С.А. призначено справу №922/1864/23 до розгляду у підготовчому засіданні на 10.08.2023 о 12:50 год.

10.08.2023 представником Товариства мисливців і рибалок «Лісівник», адвокатом Гангою Д.Г., подано заяву (вх.21259), в якій просив задовольнити клопотання відповідача про відвід колегії суддів: Головуючий суддя Жигалкін І.П., судді Ємельянова О.О., Прохоров С.А. та передати дану справу № 922/1864/23 на повторний авторозподіл.

Господарський суд, розглянувши заяву про відвід (вх.№21259/23 від 10.08.2023) колегії суддів: Головуючий суддя Жигалкін І.П., судді Ємельянова О.О., Прохоров С.А., 10.08.2023 постановив протокольну ухвалу про визнання заявленого відводу необґрунтованим та про відмову в задоволенні заяви про відвід.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 11.08.2023 заяву судді Ємельянової О.О. про самовідвід від участі в розгляді справи №922/1864/23 - задоволено. Матеріали справи №922/1864/23 передано для здійснення автоматизованого розподілу та визначення іншого складу суду із заміною відведеного судді (суддів) для розгляду справи відповідно до ст.32 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.08.2023 для розгляду зазначеної справи визначено склад колегії суддів: головуючого судді Жигалкіна І.П., судді Прохорова С.А., судді Добрелі Н.С.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 16.08.2023 заяву про самовідвід судді Добрелі Н.С. у справі №922/1864/23 задоволено. Матеріали справи №922/1864/23 передано для здійснення автоматизованого розподілу та визначення іншого складу суду із заміною відведеного судді (суддів) для розгляду справи, відповідно до ст.32 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.08.2023 для розгляду зазначеної справи визначено склад колегії суддів: головуючого судді Жигалкіна І.П., судді Прохорова С.А., судді Кухар Н.М.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 24.08.2023 заяву про самовідвід судді Кухар Н.М. у справі №922/1864/23 - задоволено. Матеріали справи №922/1864/23 передано для здійснення автоматизованого розподілу та визначення іншого складу суду із заміною відведеного судді (суддів) для розгляду справи відповідно до ст.32 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.08.2023 для розгляду зазначеної справи визначено склад колегії суддів: головуючого судді Жигалкіна І.П., судді Прохорова С.А., судді Рильової В.В.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 31.08.2023 заяву про самовідвід судді Рильової В.В. у справі №922/1864/23 - задоволено. Матеріали справи №922/1864/23 передано для здійснення автоматизованого розподілу та визначення іншого складу суду із заміною відведеного судді (суддів) для розгляду справи відповідно до ст.32 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.09.2023 для розгляду зазначеної справи визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Жигалкін І.П., суддя Прохоров С.А., суддя Шарко Л.В.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 15.09.2023 призначено справу №922/1864/23 до розгляду у підготовчому засіданні на 12.10.2023 о 12:30 год.

12.10.2023 представник Товариства мисливців та рибалок «Лісівник», адвокат Ганга Д.Г., подав до господарського суду заяву (вх.№27825) про відвід колегії суддів: головуючого судді Жигалкіна І.П., судді Шарко Л.В., судді Прохорова С.А., в якій просив передати дану справу №922/1864/23 на повторний авторозподіл.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 12.10.2023 заяву (вх.№27825 від 12.10.2023) представника Товариства мисливців та рибалок «Лісівник», адвоката Дмитра Ганги, про відвід колегії суддів - залишено без розгляду.

Оспорюваним рішенням Господарського суду Харківської області від 13.03.2024 у справі №922/1864/23 у складі колегії суддів: головуючого судді Жигалкіна І.П., судді Шарко Л.В., судді Прохорова С.А. позов задоволено повністю. Визнано недійсним рішення загальних зборів Товариства мисливців та рибалок «Лісівник», оформлене протоколом №3 від 01.10.2022. Скасовано запис про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу від 05.10.2022 за №013000366, який вчинено державним реєстратором Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Харків) Шаповаловим В.В., щодо зміни відомостей про членів керівних органів громадського формування; зміни кінцевого бенефіціарного власника (контролера) або зміни відомостей про кінцевого бенефіціарного власника (контролера); зміни керівника або відомостей про керівника юридичної особи; зміни місцезнаходження юридичної особи; зміни найменування юридичної особи (повного та/або скороченого); зміни фізичних осіб або зміни відомостей про фізичних осіб - платників податків, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо; зміни до установчих документів, які не пов`язані з внесенням змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Вирішено відновити становище, що існувало до порушення права позивача, шляхом відновлення у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису про ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) як керівника Товариства мисливців і рибалок «Лісівник» () та особу, яка має право без довіреності вчиняти дії від імені Товариства мисливців і рибалок «Лісівник» ().

Задовольняючи позовні вимоги, господарський суд мотивував судове рішення тим, що господарським судом поза сумнівом дотримані критерії, встановлені ЄСПЛ щодо неупередженості та легітимності суду. Обставини, наведені представником відповідача, адвокатом Дмитром Гангою, в обґрунтування заяви про відвід судді, не знайшли свого підтвердження, отже, колегією у складі суддів: головуючий суддя Жигалкін І.П., суддя Ємельянова О.О., суддя Прохоров С.А. постановлено протокольну ухвалу, якою визнано заяву представника відповідача про відвід зазначеної колегії не обґрунтованою, а з підстав подання заяви про відвід у день засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншого складу суду. Колегія суддів ухвалою від 11.08.2023 задовольнила заяву судді Ємельянової О.О. про самовідвід від участі у розгляді справи №922/1864/23 та передала матеріали справи №922/1864/23 для здійснення автоматизованого розподілу та визначення іншого складу суду із заміною відведеного судді (суддів) для розгляду справи відповідно до ст.32 Господарського процесуального кодексу України. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.09.2023 для розгляду зазначеної справи визначено склад колегії суддів: Жигалкін І.П. - головуючий суддя, судді - Прохоров С.А., судді Шарко Л.В. Вказана колегія суддів, розглянувши справу по суті заявлених позовних вимог разом з іншими доводами, зазначила, що відсутність у Законі України «Про громадські об`єднання» будь-яких приписів з приводу порядку скликання загальних зборів учасників не надає органам управління відповідача скликати збори у спосіб на власний розсуд, а зобов`язує їх керуватися приписами Цивільного кодексу України, адже громадська організація є непідприємницьким товариством. Для виявлення належного та добросовісного ставлення до свого обов`язку повідомити членів товариства про скликання відповідних загальних зборів відповідач повинен був керуватися приписами частини 4 ст.32 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» і надіслати повідомлення про дату, час та місце проведення зборів і їх порядок денний на зареєстровану адресу проживання позивача, яке останній не змінював, листом з описом вкладення. Не зробивши цього, відповідач використав недостатню визначеність положень закону та власного статуту, з метою формального виправдання неповідомлення позивача про скликання відповідних загальних зборів. Господарський суд дійшов висновку, що дії відповідача, вчинені ним з метою скликання та проведення загальних зборів, що згідно з даними, викладеними у протоколі №3 від 01.01.2022, відбулися 01.10.2022, не відповідають вимогам закону та засадам добросовісності й розумності. Як наслідок, такими діями порушено право позивача на участь в управлінні Товариством мисливців і рибалок «Лісівник» через неповідомлення позивача як члена товариства про дату, час, місце проведення відповідних загальних зборів та їх порядок денний. З урахуванням викладеного, господарський суд задовольнив позовні вимоги ОСОБА_1 у частині визнання недійсним рішення загальних зборів Товариства мисливців і рибалок «Лісівник», оформленого протоколом №3 від 01.10.2022. Стосовно вимог про скасування запису про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу від 05.10.2022 за № 013000366, який вчинено державним реєстратором Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Харків) Шаповаловим В.В., та про відновлення становища, що існувало до порушення права позивача, шляхом відновлення у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису про ОСОБА_1 як керівника Товариства мисливців і рибалок «Лісівник» та особу, яка має право без довіреності вчиняти дії від імені Товариства мисливців і рибалок «Лісівник» господарський суд зазначив, що ці вимоги є похідними від вимоги про визнання недійсним рішення загальних зборів Товариства мисливців і рибалок «Лісівник», оформленого протоколом №3 від 01.10.2022, адже спрямовані на відновлення становища, що існувало до виконання вказаного рішення зборів. Оскільки саме на підставі вищевказаного протиправного рішення загальних зборів Товариства мисливців і рибалок «Лісівник», оформленого протоколом №3 від 01.10.2022, вчинено реєстраційні дії та внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запис про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу від 05.10.2022 за №013000366, то скасування такого запису буде належним та ефективним способом захисту прав позивача. Оскільки статут відповідача передбачає лише автоматичне зняття з обліку члена товариства, який не сплачує внески, але жодним чином не автоматичну втрату такою особою статусу члена товариства без будь-якого рішення повноважного органу управління, то твердження відповідача та третьої особи про втрату позивачем статусу члена Товариства мисливців і рибалок «Лісівник» господарський суд також визнав юридично неспроможними. З урахуванням викладеного господарський суд задовольнив позов і в цій частині вимог.

Додатковим рішенням Господарського суду Харківської області від 10.04.2024 у даній справі у задоволені заяви (вх.№7451 від 19.03.2024) представника Товариства мисливців та рибалок «Лісівник», адвоката Ганги Д.Г., про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу - відмовлено. Відмовляючи у задоволенні вказаної заяви, господарський суд виходив з того, що сума витрат на правову допомогу у розмірі 20000,00 грн не підлягає відшкодуванню відповідачу за рахунок позивача, оскільки позов задоволено повністю.

Товариство мисливців і рибалок «Лісівник» з рішенням та додатковим рішенням господарського суду не погодилось, звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 13.03.2024 у справі №922/1864/23 та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, а також скасувати додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 10.04.2024 у справі №922/1864/23 та ухвалити нове, яким у повному обсязі задовольнити заяву відповідача про розподіл судових витрат. Розподілити судові витрати.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає таке:

-09.05.2023 та 11.05.2023 представник позивача подав до господарського суду три позовні заяви від одного і того ж позивача до одного і того ж відповідача, які стосуються однієї і тієї ж підстави позову (рішення загальних зборів Товариства мисливців та рибалок «Лісівник», оформлене протоколом №3 від 01.10.2022, спеціально штучно, на його думку, видозмінивши предмети позовів, хоча по суті позови є тотожними. У даному випадку мало місце зловживання представником позивача своїми процесуальними правами, а саме, вчинено дії, що мали на меті маніпуляцію автоматизованим розподілом справ між суддями Господарського суду Харківської області, що є неприпустимим та ставило під сумнів об`єктивність та неупередженість складу суду, що був обраний, зокрема, судді Суслової В.В., однак суд першої інстанції проігнорував вказані обставини та продовжив розгляд справи;

-господарським судом створювались перешкоди в участі представника відповідача під час розгляду справи, оскільки йому необґрунтовано відмовлено у задоволенні заяви про проведення судового засідання в режимі відеоконференції;

- господарським судом допущено порушення норм процесуального права щодо вирішення питання про відвід складу суду, що призвело до того, що справу розглянуто неповноважним складом суду, адже в ухваленні цього рішення брав участь суддя, якому заявлено відвід і підстави його відводу були обґрунтованими. Господарський суд не мав права вирішувати питання про відвід протокольною ухвалою, без винесення окремого документа- вмотивованої ухвали суду;

- господарський суд під час розгляду справи всупереч вимогам пункту 4 частини 5 ст.13 та частини 3 ст.198 Господарського процесуального кодексу України не сприяв відповідачу в реалізації ним прав, передбачених цим Кодексом, не забезпечив здійснення відповідачем його процесуальних прав і виконання ним обов`язків;

- господарський суд не у повному обсязі з`ясував обставини, що мають значення для справи, які не підтверджуються та суперечать матеріалами справи, зокрема, помилково встановив такі обставини: - що з кінця лютого 2022 року у зв`язку з широкомасштабним вторгненням та збройною агресією України Товариство мисливців і рибалок «Лісівник» не вело основної діяльності через окупацію основної частини мисливських угідь Харківської області та приведення їх у непридатний стан; - що з 16.08.2020 по 11.06.2022 позивач тимчасово перебував за межами території України; - ОСОБА_3 , який був членом Товариства мисливців та рибалок «Лісівник» і за змістом осіб, які брали участь у загальних зборах відповідача від 01.10.2022, брав участь у загальних зборах, того ж дня, 01.10.2022 був призначений окупаційною владою країни-агресора «головою військово-цивільної адміністрації Харківського району Харківської області»; -що позивач не самоусунувся від участі в роботі товариства; - що позивач не втратив статусу члена Товариства мисливців та рибалок «Лісівник»; - що дії відповідача, вчинені ним з метою скликання та проведення загальних зборів, які відбулися 01.10.2022, не відповідають вимогам закону за засадам доброчесності й розумності; -господарський суд протиправно застосував до даних правовідносин норми Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю»; - застосований господарським судом спосіб захисту порушеного права позивача, не є ефективним;

- додаткове рішення суду також підлягає скасуванню, оскільки воно є похідним.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 15.04.2024 заяву суддів Східного апеляційного господарського суду Фоміної В.О. (головуючий суддя), Крестьянінова О.О., Шевель О.В. про самовідвід у справі №922/1864/23 задоволено. Справу №922/1864/23 передано для здійснення повторного автоматизованого розподілу.

Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.04.2024 у зв`язку з самовідводом колегії суддів для розгляду справи сформовано такий склад суду: головуючий суддя-доповідач Пуль О.А., суддя Білоусова Я.О., суддя Тарасова І.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 22.04.2024 витребувано у Господарського суду Харківської області матеріали справи №922/1864/23, необхідні для розгляду скарги, та ухвалено надіслати їх до Східного апеляційного господарського суду. Відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження матеріалів справи №922/1864/23.

26.04.2024 до Східного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 30.04.2024 апеляційну скаргу Товариства мисливців і рибалок «Лісівник» залишено без руху. Встановлено заявнику апеляційної скарги 10-денний строк з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги. Роз`яснено заявнику апеляційної скарги, що не усунення недоліків, визначених цією ухвалою, має наслідки передбачені статтями 174, 260 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 13.05.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства мисливців і рибалок "Лісівник" на рішення Господарського суду Харківської області від 13.03.2024 та додаткове рішення від 10.04.2024 у справі №922/1864/23. Повідомлено учасників справи про призначення розгляду апеляційної скарги на 13.06.2024 о 12:30 годині у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, у залі засідань №104.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 10.06.2024 заяву представника Товариства мисливців і рибалок «Лісівник», адвокату Ганзі Д.Г., про участь у всіх судових засіданнях у справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, задоволено. Ухвалено судове засідання у справі №922/1864/23, призначене на 13.06.2024 о 12:30 год., провести за участі представника Товариства мисливців і рибалок «Лісівник», адвоката Ганги Д.Г., у режимі відеоконференції за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку.

Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.06.2024 у зв`язку з відпусткою судді Тарасової І.В. для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Пуль О.А., суддя Білоусова Я.О., суддя Мартюхіна Н.О.

Відповідно до положень частини 14 ст.32 Господарського процесуального кодексу України у разі зміни складу суду на стадії підготовчого провадження розгляд справи починається спочатку, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. У разі зміни складу суду на стадії розгляду справи по суті суд повторно розпочинає розгляд справи по суті, крім випадку, коли суд ухвалить рішення про повторне проведення підготовчого провадження.

13.06.2024 через систему «Електронний суд» від ОСОБА_2 надійшла заява (вх.№8051) про розгляд справи без його участі.

У судовому засіданні 13.06.2024, яке проходило в режимі відеоконференції, представники відповідача вимоги апеляційної скарги підтримали у повному обсязі та просили суд задовольнити апеляційну скаргу.

Представник позивача проти вимог апеляційної скарги заперечував, вважає її безпідставною та необґрунтованою. Просить суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, рішення та додаткове рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Після заслуховування правової позиції сторін ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 13.06.2024 повідомлено учасників справи про оголошення перерви у судовому засіданні до 25.07.2024 до 14:30 год. Ухвалено судове засідання у справі №922/1864/23, призначене на 25.07.2024 о 14:30 год., провести за участі адвоката Ганги Д.Г. у режимі відеоконференції за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку.

У судовому засіданні 25.07.2024 розгляд справи продовжено зі стадії, на якій було оголошено перерву, та заслухано пояснення представника позивача.

Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи та вимоги, заслухавши представників сторін, перевіривши законність та обґрунтованість рішення та додаткового рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду виходить з такого.

Предметом розгляду даної справи є визнання недійсним рішення загальних зборів Товариства мисливців і рибалок «Лісівник», оформлене протоколом №3 від 01.10.2022; скасування запису про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу від 05.10.2022 за №013000366 та відновлення становища, що існувало до порушення права позивача, шляхом відновлення у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису про ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) як керівника Товариства мисливців і рибалок «Лісівник» () та особу, яка має право без довіреності вчиняти дії від імені Товариства мисливців і рибалок «Лісівник».

Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 09.05.2023 Товариство мисливців та рибалок «Лісівник» є громадською організацією, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Органом управління товариства є рада, керівником юридичної особи є ОСОБА_2 .

Матеріали справи містять докази, подані позивачем до позовної заяви, зокрема, засвідчені копії: Статуту Товариства мисливців і рибалок «Лісівник» у редакції від 2017 року та Статуту Товариства мисливців і рибалок «Лісівник» у редакції 2022 року, рішенням загальних зборів Товариства мисливців і рибалок «Лісівник», оформленого протоколом №19 від 17.09.2018, протоколу №1 засідання Ради Товариства мисливців і рибалок «Лісівник» від 20.03.2021.

Спірним рішенням загальних зборів Товариства мисливців і рибалок «Лісівник», оформленого протоколом №3 від 01.10.2022, за результатом розгляду порядку денного постановлено: 1.Головою загальних зборів організації обрано ОСОБА_2 , секретарем загальних зборів організації обрано ОСОБА_4 . 2. Обрано головою (керівником) Товариства мисливців і рибалок «Лісівник» ОСОБА_2 . З урахуванням, що голова Товариства мисливців і рибалок «Лісівник» очолює раду товариства та входить до складу ради за посадою, обрано раду у кількості 3-х осіб, а саме, персонально за їх згодою: ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 . 3.Змінено та визначено нову юридичну адресу Товариства мисливців і рибалок «Лісівник», а саме: АДРЕСА_1 . 4.Прийнято та затверджено Статут Товариства мисливців і рибалок «Лісівник» у новій редакції та уповноважено головуючого та секретаря загальних зборів організації підписати зазначений Статут у новій редакції. 5.Виключити з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 в якості фізичної особи платника податків, яка має право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори тощо. 6.Виключено повну та скорочену назву російською мовою. Основне найменування (нове та скорочене) залишити без змін.

Господарським судом разом з іншим встановлено, що позивач, ОСОБА_1 , у 2005 році набув статусу члена Товариства мисливців і рибалок «Лісівник» () і з того ж часу займав посаду керівника вказаного товариства. З кінця лютого 2022 року у зв`язку із широкомасштабним вторгненням та збройною агресією РФ проти України Товариство мисливців і рибалок «Лісівник» () не вело основної діяльності через окупацію основної частини мисливських угідь Харківської області та приведення їх у непридатний стан. З 16.08.2020 по 11.06.2022 позивач тимчасово перебував за межами території України. 04.05.2023 позивачем отримано від державного реєстратора копію рішення загальних зборів Товариства мисливців і рибалок «Лісівник», оформленого протоколом №3 від 01.10.2022, що визнається самим позивачем і підтверджується відомостями, що містяться на сторінці 5 витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 09.05.2023 за №30653501. Судом першої інстанції також встановлено, що відповідач не направляв письмових повідомлень позивачу про скликання, час та місце проведення загальних зборів членів відповідача, рішення яких були в подальшому оформлені протоколом №3 від 01.10.2022.

Заявник апеляційної скарги зазначає, що при подачі позову до господарського суду мало місце зловживання позивачем процесуальними правами (подання трьох позовних заяв однакового змісту з недоліками позовної заяви) та порушення господарським судом норм процесуального (прийняття судового рішення неповноважним складом суду) і матеріального права при розгляді справи по суті заявлених вимог.

Щодо доводів апеляційної скарги про зловживання позивачем своїми процесуальними правами внаслідок подання повторно ще двох аналогічних позовних заяв, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно зі статтею 2 та частиною 1 статті 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд здійснює правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Водночас порядок звернення до господарського суду, а також здійснення судового провадження у господарській справі регламентовано відповідними нормами процесуального права - Господарським процесуальним кодексом України.

Відповідно до частини першої статті 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Таким чином, право на розгляд справи означає право особи звернутися до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом, до підсудності якого вона віднесена. Особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя.

За приписами статті 162 Господарського процесуального кодексу України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи. Позовна заява повинна містити, зокрема, зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову. У позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.

Тобто визначення відповідача/відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача.

Відповідно до пункту 5 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України одним із принципів господарського судочинства є диспозитивність, суть якого визначена у статті 14 цього Кодексу та полягає в тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Частиною 2 статті 46 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу: 1) позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу; 2) позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження; 3) відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Згідно з частиною 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Обов`язок добросовісного користування процесуальними правами передбачає їх використання не на шкоду іншим учасникам, а також не всупереч завданням господарського судочинства.

Згідно з частинами 2, 3 статті 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема, подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями. Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Зловживання процесуальними правами - це процесуальне правопорушення, яке характеризується умисними недобросовісними діями учасників господарського процесу (їх представників), що призводять до порушення процесуальних прав інших учасників процесу, з метою перешкоджання господарському судочинству, що є підставою для застосування судом процесуальних санкцій (позбавлення права на процесуальну дію або застосування судом інших негативних юридичних наслідків, передбачених законом). Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 05.04.2023 у справі №922/4278/21, від 27.07.2023 у справі № 910/12713/22.

Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені Господарським процесуальним кодексом України (пункт 68 постанови Верховного Суду від 19.02.2021 у справі №904/2979/20).

ЄСПЛ зазначав, що зловживанням правами є шкідливе здійснення права її власником в такий спосіб, який явно не відповідає або суперечить цілям, для яких таке право надане/створене. Для того, щоб визначити, чи певна поведінка складає зловживання правами, суд ретельно розглядає цілі, які заявник переслідує (рішення у справі «Миролюбов і інші проти Латвії» - Mirolubovs and Others v. Latvia від 15.06.2007, заява №798/05).

У зв`язку з цим суд розглядає «основний зміст», «загальну атмосферу» або «загальний напрямок» дій відповідної особи (зокрема, рішення ЄСПЛ у справі «М`Бала М`Бала проти Франції» - M'Bala M'Bala v. France від 11.02.1966, заява №25239/13) і їх «безпосередній і більш широкий контекст» (рішення ЄСПЛ у справі «Перінчек проти Швейцарії» - Perinсek v. Switzerland від 15.10.2015, заява №27510/08).

Як зазначалося вище та з`ясовано під час вивчення матеріалів справи, 09.05.2023 та 11.05.2023 представником позивача подані три окремі позовні заяви до одного і того самого відповідача з одним і тим самим обґрунтуванням про визнання недійсним рішення загальних зборів Товариства мисливців та рибалок «Лісівник», оформленого протоколом №3 від 01.10.2022. При цьому зміст цих трьох позовних заяв є тотожнім. Разом з цим, прохальна частина кожної із заяв містить різне формулювання, а саме: визнання недійсним, визнання протиправним, скасування вказаного рішення загальних збрів Товариства мисливців та рибалок «Лісівник», оформленого протоколом №3 від 01.10.2022.

У даній справі позивач подав позовну заяву 09.05.2023 та просив суд прийняти цю позовну заяву до розгляду, визнати недійсним рішення загальних зборів Товариства мисливців і рибалок «Лісівник», оформлене протоколом №3 від 01.10.2022. Судові витрати просив покласти на відповідача.

З матеріалів справи убачається, що 11.05.2023 представником позивача також подана позовна заява (від 09.05.2023) ОСОБА_1 до Товариства мисливців та рибалок «Лісівник» про визнання протиправним рішення загальних зборів Товариства мисливців та рибалок «Лісівник, оформлене протоколом №3 від 01.10.2022. За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями позовна заява розподілена на суддю Жельне С.Ч. із присвоєнням номеру справи №922/1885/23. У подальшому ухвалою Господарського сулу Харківської області від 07.06.2023 у справі №922/1885/23 повернуто позовну заяву та додані до неї документи позивачу.

Цього ж дня 11.05.2023 представник позивача засобами електронного зв`язку подав до Господарського суду Харківської області позовну заяву (від 09.05.2023) до Товариства мисливців та рибалок «Лісівник» про скасування рішення загальних зборів Товариства мисливців і рибалок «Лісівник», оформлене протоколом №3 від 01.10.2022, яка за результатами автоматизованого розподілу судової прави між суддями розподілена на суддю Пономаренко Т.О. з присвоєнням номеру справи №922/1887/23. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 29.05.2023 у справі №922/1887/23 повернуто позовну заяву (вх.№1887/23 від 11.05.2023) позивачу (а.с.71-88, том 1).

У подальшому 16.06.2023 у даній справі позивач подав уточнену позовну заяву (вх.№12246), в якій просив визнати недійсним рішення загальних зборів Товариства мисливців і рибалок «Лісівник», оформлене протоколом №3 від 01.10.2022; скасувати запис про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу від 05.10.2022 за №013000366, який вчинено державним реєстратором Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Харків) Шаповаловим В.В., щодо зміни відомостей про членів керівних органів громадського формування; зміни кінцевого бенефіціарного власника (контролера) або зміни відомостей про кінцевого бенефіціарного власника (контролера); зміни керівника або відомостей про керівника юридичної особи; зміни місцезнаходження юридичної особи; зміни найменування юридичної особи (повного та/або скороченого); зміни фізичних осіб або зміни відомостей про фізичних осіб - платників податків, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо; зміни до установчих документів, які не пов`язані з внесенням змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; відновити становище, що існувало до порушення права позивача, шляхом відновлення у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису про ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) як керівника Товариства мисливців і рибалок «Лісівник» () та особу, яка має право без довіреності вчиняти дії від імені Товариства мисливців і рибалок «Лісівник».

Отже, наявні в матеріалах справи докази (додані відповідачем до клопотання про зловживання процесуальними правами) безумовно підтверджують, що лише після завершення автоматизованого розподілу та визначення складу суду по трьом позовним заявам позивач усунув недоліки позовної заяви та уточнив її вимоги саме у даній справі, разом з цим дві інші позовні заяви повернуті господарським судом через не усунення позивачем недоліків позовних заяв.

Ураховуючи зазначене, колегія суддів бере до уваги як обґрунтовані твердження відповідача про те, що такі дії можуть свідчити про намагання позивача вплинути (штучно створеним втручанням) на автоматизований розподіл судової справи та визначення складу суду. Оскільки такі дії позивача створюють ситуацію, коли позивач має вибір серед визначеного складу суду, що є неприпустимим, порушує основні засади та принципи судочинства, викликає обґрунтовані сумніви в справедливості судового процесу у іншої сторони.

Висновки місцевого господарського суду щодо необґрунтованості та відмову у задоволенні клопотання про зловживання процесуальними правами позивача викладені в протокольній ухвалі від 13.06.2023 (а.с.184, том 1).

Однак суд апеляційної інстанції вважає такі висновки господарського суду помилковими, адже матеріали справи не містять обґрунтованого мотивування причин подання 09.05.2023 та 11.05.2023 декількох позовних заяв з тотожним змістом та ідентичними вимогами до однієї і тієї самої особи.

Натомість колегія суддів вважає такі дії позивача свідомими, умисними та направленими на маніпулювання системою автоматизованого розподілу судових справ та такими, що фактично зводяться до «обрання» судді, який буде здійснювати розгляд справи, а, отже, є обґрунтовані підстави вважати дії позивача зловживанням процесуальними правами.

Відповідно до статті 129 Конституції України судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Основними засадами судочинства, зокрема, є законність; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частина 1 статті 7 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» гарантує кожному захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно до закону.

Однією із гарантій незалежності та безсторонності судді при здійсненні розгляду справи є випадковість визначення складу суду у певному спорі.

Недобросовісні дії позивача, які призвели до нівелювання принципу випадковості вибору складу суду, визнаються судом апеляційної інстанції зловживанням своїми процесуальними правами, а зловживання процесуальними правами потребує реагування з боку суду.

Кожна сторона несе тягар наслідків своїх дій. Процесуальним законом передбачено наслідки зловживання процесуальними правами, крім іншого, у вигляді залишення позовної заяви без розгляду (частина 3 ст.43 Господарського процесуального кодексу України). Саме такі наслідки за нехтування позивачем загальних принципів судочинства та повну зневагу до таких принципів, створення позивачем штучної ситуації як інструменту для маніпулювання системою автоматизованого розподілу судових справ колегія суддів вважає за необхідне застосувати до позивача.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що доводи апеляційної скарги в частині наявності у діях позивача ознак зловживання процесуальними правами знайшли підтвердження в матеріалах справи.

Стосовно доводів заявника апеляційної скарги про те, що господарським судом допущено порушення норм процесуального права щодо вирішення питання про відвід складу суду, що призвело до того, що справу розглянуто неповноважним складом суду, адже в ухваленні цього рішення брав участь суддя, якому заявлено відвід і підстави його відводу були обґрунтованими, колегія суддів зазначає таке.

Згідно з частиною 2 статті 8 Закону «Про судоустрій і статус суддів» суддя розглядає справи, одержані згідно з порядком розподілу судових справ, установленим відповідно до закону.

Визначення складу господарського суду унормовано статтею 32 Господарського процесуального кодексу України, згідно з частиною першою якої визначення судді, а в разі колегіального розгляду - судді-доповідача для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою під час реєстрації документів, зазначених в частині 2 статті 6 цього Кодексу, а також в інших випадках визначення складу суду на будь-якій стадії судового процесу, з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, за принципом випадковості та в хронологічному порядку надходження справ.

Підпунктом 17.4 пункту 17 Розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України визначено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи визначення судді або колегії суддів (судді-доповідача) для розгляду конкретної справи здійснюється: до приведення Положення про автоматизовану систему документообігу суду у відповідність із цією редакцією Кодексу в частині порядку визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи, але не довше, ніж три місяці з дня набрання чинності цією редакцією Кодексу, - за допомогою автоматизованої системи документообігу суду за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу; після приведення Положення про автоматизовану систему документообігу суду у відповідність із цією редакцією Кодексу в частині порядку визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи - за допомогою автоматизованої системи документообігу суду за правилами, встановленими цією редакцією Кодексу.

Особливості розподілу судових справ встановлюються Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (частина 19 ст.32 Господарського процесуального кодексу України).

Рішенням Ради суддів України затверджене Положення про автоматизовану систему документообігу суду, яке визначає порядок функціонування автоматизованої системи документообігу в судах (у тому числі місцевих та апеляційних господарських судах),та яке забезпечує, зокрема, об`єктивний та неупереджений розподіл судових справ між суддями з додержанням принципів випадковості та в хронологічному порядку надходження судових справ, з урахуванням завантаженості кожного судді (збалансованого навантаження) (пункти 1.3.1, 1.4.2 цього Положення).

За змістом розділу 2.3 Положення про автоматизовану систему документообігу суду розподіл судових справ здійснюється в суді в день їх реєстрації, на підставі інформації, внесеної до автоматизованої системи, уповноваженою особою апарату суду, відповідальною за здійснення автоматизованого розподілу судових справ (підпункт 2.3.1). У разі задоволення відводу або самовідводу заміна судді здійснюється автоматизованою системою на підставі рішення про відвід (самовідвід) у порядку, зазначеному в підпункті 2.3.23 пункту 2.3 цього Положення (підпункт 2.3.25 Положення).

Згідно з частиною 5 статті 15 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» справи розподіляються з урахуванням спеціалізації суддів, навантаження кожного судді, заборони брати участь у перегляді рішень для судді, який брав участь в ухваленні судового рішення, про перегляд якого порушується питання (крім перегляду за нововиявленими обставинами), перебування суддів у відпустці, відсутності у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відрядження, а також інших передбачених законом випадків, через які суддя не може здійснювати правосуддя або брати участь у розгляді судових справ.

Недопустимість участі судді, зокрема повторної, у розгляді справи передбачена статтями 35, 36 Господарського процесуального кодексу України. Так, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно із закріпленим у статті 39 Господарського процесуального кодексу України порядком вирішення заявленого відводу та самовідводу зазначене питання вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість, постановляючи за результатами вирішення заяви про відвід ухвалу.

Наслідки відводу суду (судді) визначені статтею 40 Господарського процесуального кодексу України відповідно до частини 2 якої в разі задоволення заяви про відвід одному або декільком суддям, які розглядають справу колегіально, справа розглядається в тому самому суді таким самим складом колегії суддів із заміною відведеного судді або суддів, або іншим складом суддів, який визначається у порядку, встановленому статтею 32 цього Кодексу.

За змістом наведених норм законодавства у їх взаємозв`язку після задоволення заяви про відвід (самовідвід) судді чи колегії суддів у певній справі відповідний суддя чи судді, які були у складі відведеної колегії суддів, не можуть брати подальшу участь у розгляді такої справи та не повинні брати участь при її розподілі (перерозподілі) автоматизованою системою.

Подібні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 15.06.2023 у справі №907/726/18.

Апеляційна скарга, зокрема, обґрунтована тим, що господарським судом при розгляді справи допущено порушення норм процесуального права при вирішенні питання про відвід складу суду, що призвело до того, що справу розглянуто неповноважним складом суду. Зокрема, господарський суд не мав права вирішувати питання про відвід протокольною ухвалою, без винесення окремого документа- вмотивованої ухвали суду. 12.10.2023 Господарський суд Харківської області виніс незаконну ухвалу про залишення без розгляду заяви про відвід колегії суддів: головуючого судді Жигалкіна І.П., судді Шарко Л.В., судді Прохорова С.А. у зв`язку з зловживанням процесуальними правами, яких не було. За наявності обґрунтованого сумніву у неупередженості складу суду у відповідача, обумовленого тим, що фактично спір по суті даної справи є приватним інтересом позивача як члена родини суддів Господарського суду Харківської області Погорелової О.В. та Трофімова І.В., які є його дітьми, і у зв`язку з виконанням своїх суддівських обов`язків постійно контактують з приводу службових питань з суддями Господарського суду Харківської області, який веде розгляд справи, то суд першої інстанції був зобов`язаний задовольнити заявлений представником відповідача відвід.

Як убачається з матеріалів справи, згідно з протоколом автоматизованого розподілу вперше судової справи №922/1864/23 між суддями від 09.05.2023 для розгляду даної справи визначено склад суду - суддю Суслову В.В.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 18.05.2023 у справі №922/1864/23 у складі судді Суслової В.В., зокрема, прийнято позовну заяву (уточнену) до розгляду та відкрито провадження у справі №922/1864/23. Ухвалено справу розглядати за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін.

26.06.2023 представник Товариства мисливців та рибалок «Лісівник», адвокат Ганга Д.Г., подав до господарського суду заяву (вх.16318) про відвід судді, в якій просив задовольнити клопотання відповідача про відвід судді Суслової В.В. та передати дану справу №922/1864/23 на повторний авторозподіл.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 27.06.2023 у даній справі відмовлено у задоволенні заяви Товариства мисливців та рибалок «Лісівник» про відвід судді Суслової В.В. (вх.№16318 від 26.06.2023) з підстав необґрунтованості.

Як зазначалося вище, у ході розгляду справи суддями Господарського суду Харківської області у подальшому неодноразово заявлено та задоволено ухвалами суду 22 самовідводи суддів.

Також 10.08.2023 представник відповідача, адвокат Ганга Д.Г., подав до господарського суду заяву (вх.№21259) про відвід колегії суддів у складі: головуючий суддя Жигалкін І.П., суддя Ємельянова О.О., суддя Прохоров С.А.

Протокольною ухвалою Господарського суду Харківської області від 10.08.2023, розглянувши вказану заяву про відвід колегії суддів у складі: головуючий суддя Жигалкін І.П., суддя Ємельянова О.О., суддя Прохоров С.А., порадившись на місці, господарський суд визнав заявлений відвід необґрунтованим та відмовив у задоволенні заяви про відвід (вх.№21259/23 від 10.08.2023). Суд зазначив, оскільки заява надійшла у день засідання, заява не підлягає на розгляд іншого складу суду. Також судом зазначено, що від судді Ємельянової О.О. надійшла заява про самовідвід судді Ємельянової О.О. від розгляду справи №922/1864/23. Дана заява про самовідвід судді Ємельянової О.О. буде розглянута у порядку процесуального законодавства та буде постановлено окремий процесуальний документ у нарадчій кімнаті.

Апелянт зазначає, що винесення господарським судом протокольної ухвали з приводу вирішення питання про відвід не відповідає вимогам Господарського процесуального кодексу України. Господарський суд вирішив заяву про відвід без виходу до нарадчої кімнати шляхом ухвалення протокольного рішення про залишення заяви без задоволення із занесенням в протокол судового засідання, що не відповідає вимогам Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши заперечення у цій частині апеляційної скарги, колегія суддів зазначає таке.

Згідно з пунктом 11 ст.39 Господарського процесуального кодексу України за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Положення Господарського процесуального кодексу України не містять норми про те, що ухвала про відвід постановляється судом, не виходячи до нарадчої кімнати, та заноситься до протоколу судового засідання.

Згідно з вимогами Господарського процесуального кодексу України господарським судом повинна бути оформлена письмово як окремий документ та постановлена ухвала з приводу вирішення питання про відвід, то виключно у такий саме спосіб та процесуальній формі господарський суд повинен був постановити ухвалу про вчинення такої процесуальної дії.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 11.08.2023 заяву судді Ємельянової О.О. про самовідвід від участі в розгляді справи №922/1864/23 задоволено. Матеріали справи №922/1864/23 передано для здійснення автоматизованого розподілу та визначення іншого складу суду із заміною відведеного судді (суддів) для розгляд справи відповідно до ст.32 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.09.2023 для розгляду даної справи визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Жигалкін І.П., суддя Прохоров С.А., суддя Шарко Л.В.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 15.09.2023 призначено справу №922/1864/23 до розгляду у підготовчому засіданні на 12.10.2023 о 12:30 год.

12.10.2023 представник Товариства мисливців та рибалок «Лісівник», адвокат Ганга Д.Г., подав до господарського суду заяву (вх.№27825) про відвід колегії суддів: головуючого судді Жигалкіна І.П., судді Шарко Л.В., судді Прохорова С.А., в якій просив передати дану справу №922/1864/23 на повторний авторозподіл.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 12.10.2023 заяву (вх.№27825 від 12.10.2023) представника Товариства мисливців та рибалок «Лісівник», адвоката Дмитра Ганги, про відвід колегії суддів - залишено без розгляду. Ухвала мотивована тим, що аналогічна заява вже подавалася до суду адвокатом Гангою Д.Г. 10.08.2023 за вхідним №21259 щодо відводу колегії суддів у складі: головуючий суддя Жигалкін І.П., судді Ємельянова О.О. та Прохоров С.А., де просив суд передати справу №922/1864/23 на повторний розподіл, така заява не відрізняється від заяви поданої 12.10.2023. Господарський суд, розглянувши заяву про відвід, дійшов висновку, що обставини, наведені представником відповідача, адвокатом Гангою Д.Г., на обґрунтування заяви про відвід судді, не знайшли свого підтвердження. Крім того, зазначив, що заявлений адвокатом Гангою Д.Г. відвід є безпідставним та необґрунтованим і може бути кваліфікований з боку суду як зловживання процесуальними правами. Подана представником Товариства мисливців та рибалок «Лісівник», адвокатом Дмитром Гангою, заява (вх.№27825 від 12.10.2023) про відвід колегії суддів у даній справі визнана зловживанням процесуальними правами, відтак господарський суд дійшов висновку про залишення цієї заяви без розгляду на підставі частини 3 статті 43 Господарського процесуального кодексу України та частини 2 ст.118 Господарського процесуального кодексу України.

Стосовно висновку суду про те, що подання заяви про відвід є зловживанням процесуальними правами, колегія суддів зазначає таке.

Право учасника справи за наявності сумнівів у безсторонності суду заявити відвід одному із суддів або всьому складу суду, що розглядають справу, закріплене законодавством і спрямоване на усунення будь-яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості суду і, як наслідок, забезпечення довіри до судових рішень.

Для гарантування того, що суд, який розглядає справу, є об`єктивним і неупередженим, чинне процесуальне законодавство встановлює порядок розгляду відводу, передбачений ст. 39 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідач, реалізуючи своє передбачене господарським процесуальним законодавством право заявити відвід судді, звернувся до суду із відповідною заявою.

Така заява (вх.№27825 від 12.10.2023) представника Товариства мисливців та рибалок «Лісівник», адвоката Дмитра Ганги, про відвід колегії суддів: головуючого судді Жигалкіна І.П., судді Шарко Л.В., судді Прохорова С.А., подана відповідачем вперше і обґрунтована наявністю у нього сумнівів у об`єктивності та неупередженості цього складу колегії суддів.

З матеріалів справи убачається, що представник відповідача декілька разів подавав заяву про відвід, однак різному складу суду, який змінювався у даній справі у зв`язку з поданням суддями заяв про самовідвід.

Відповідно до вимог господарського процесуального законодавства подана заява про відвід підлягала вирішенню у порядку статей 38-39 Господарського процесуального кодексу України із наданням зазначеним доводам відповідної оцінки.

Проте господарський суд усупереч наведеним положенням законодавства, відповідного порядку розгляду заяви про відвід не дотримався, натомість ухвалою від 12.10.2023 залишив її без розгляду з передбачених частиною 3 ст.43 Господарського процесуального кодексу Українипідстав.

Ця стаття закріплює неприпустимість зловживання процесуальними правами. Так, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема, заявлення завідомо безпідставного відводу. Якщо подання заяви визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути таку заяву.

Зловживання процесуальними правами є можливим, якщо внаслідок реалізації права створюється перешкода у вирішенні завдань господарського судочинства. Механізм зловживання процесуальними правами зводиться до того, що особа, яка прагне до досягнення певних правових наслідків, здійснює процесуальні дії, з якими закон пов`язує настання таких наслідків, при цьому її дії мають штучний характер, тобто не ґрунтуються на об`єктивних обставинах. Під зловживанням процесуальними правами слід розуміти умисні і несумлінні дії учасників процесу, що знаходить своє вираження, зокрема, у вчиненні дій, неспівмірних з наслідками, до яких вони можуть призвести; використанні наданих прав усупереч їх призначенню з метою обмеження можливості реалізації чи обмеження прав інших учасників провадження; перешкоджанні діяльності суду з правильного та своєчасного розгляду і вирішення справ; необґрунтованому перевантаженні роботи суду.

Заявлення відповідачем відводу вперше складу колегії суддів: головуючому судді Жигалкіну І.П., судді Шарко Л.В., судді Прохорова С.А., не може вважатися зловживанням процесуальними правами, оскільки такі дії не мають системного характеру, а сама заява про відвід мотивована посиланнями на обставини, які заявник вважав обґрунтованими.

Така правова позиція наведена Верховним Судом у постанові від 12.02.2020 у справі №214/2502/16-ц.

За таких обставин суду першої інстанції, з метою забезпечення виконання вимог господарського процесуального законодавства, належало вирішити заявлений відвід згідно з встановленим статтями 38-39 Господарського процесуального кодексу України порядком.

Порушення місцевим господарським судом порядку вирішення відводу свідчить про обґрунтованість доводів апеляційної скарги у наведеній частині.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Правова конструкція «суд, встановлений законом» є структурним елементом права на справедливий суд, закріпленого статтею 6 Конвенції, що передбачає дві умови відповідності цьому критерію: організаційну (організація судової системи повинна регулюватися законами у їх буквальному значенні) та юрисдикційну (суд повинен діяти у спосіб та відповідно до повноважень, передбачених законом, у межах своєї компетенції).

Термін «повноважний склад суду» слід сприймати як наявність повноважень суддів щодо здійснення ними своїх професійних обов`язків: компетентність у розумінні наявності повноважень на розгляд справ у суді відповідно до предмета спору, вирішення справ судом певної інстанції та судом, який має повноваження на розгляд справ у межах територіальної юрисдикції, визначеної Господарським процесуальним кодексом України, що забезпечує право на розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Судова практика свідчить, що вказана підстава для скасування судових рішень застосовується у випадку, коли оскаржуване судове рішення прийняте судом з порушенням правил юрисдикції (підсудності) (статті 20-31 Господарського процесуального кодексу України) або з порушенням порядку визначення складу суду (статті 32, 36 Господарського процесуального кодексу України).

Судочинство, яке здійснюється з порушенням наведених правил, за наявності сумнівів у безсторонності і неупередженості суду, не може вважатися правосуддям, оскільки вирішення справи неповноважним складом суду належить до безумовних підстав перегляду судових рішень.

Така правова позиція наведена Верховним Судом у постанові від 14.05.2024 у справі №917/231/16.

Таким чином, колегія суддів вважає, що у суді першої інстанцій був порушений порядок вирішення відводу, у зв`язку з чим справу розглянуто і вирішено неповноважним складом суду.

Оскільки вказані обставини є безумовною підставою для скасування судового рішення на підставі пункту 1 частини 3 статті 277 Господарського процесуального кодексу України, тому рішення Господарського суду Харківської області від 13.03.2024 у даній справі підлягає скасуванню, а апеляційна скарга - частковому задоволенню.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що на підставі матеріалів справи та норм процесуального права здійснено аналіз лише тих доводів апеляційної скарги та доказів, які мають значення для справи.

З огляду на те, що розгляд цієї справи у суді першої інстанції здійснено неповноважним складом суду, зважаючи на висновок апеляційного господарського суду про скасування оскаржуваного рішення суду та залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду у порядку частини 3 ст.43 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції не розглядає та не оцінює доводи апеляційної скарги, які стосуються оскаржуваного рішення по суті заявлених вимог.

Щодо вимоги заявника апеляційної скарги про скасування додаткового рішення суду колегія суддів виходить з такого.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу при розгляді заяви відповідача, господарський суд Харківської області виходив з того, що сума витрат на правову допомогу не підлягає відшкодуванню відповідачу за рахунок позивача, оскільки позов задоволено повністю.

Однак, розглянувши апеляційну скаргу Товариства мисливців і рибалок «Лісівник», колегія суддів даною постановою Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку про часткове її задоволення, скасування рішення Господарського суду Харківської області від 13.03.2024 у справі №922/1864/23 та залишення без розгляду позову ОСОБА_1 .

Порядок розподілу судових витрат регламентований статтями 129-130 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 5 статті 130 Господарського процесуального кодексу України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

Разом з тим, чинне процесуальне законодавство також визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Відповідно до частини 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з частиною 1 статті 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Водночас за змістом частини четвертої статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини 5 та 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

У розумінні положень частин 5 та 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Окрім цього, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі № 927/237/20).

Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України", заява № 19336/04).

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Визначивши розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, суд здійснює розподіл таких витрат.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом з тим, у частині 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначено критерії, керуючись якими, суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку /дії / бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, також визначені положеннями частин 6, 7 та 9 статті 129 цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5 та 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5 - 7 та 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами 5 - 7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21.

За змістом частини третьої статті 237 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) однією з підстав виникнення представництва є договір.

Частиною першою статті 627 Цивільного кодексу України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон №5076-VI) адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Так, договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (стаття 1 Закону № 5076-VI).

Закон № 5076-VI формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту визначає гонорар.

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц; пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).

Велика Палата Верховного Суду постанові від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 зауважує, що неврахування судом умов договору про надання правової допомоги щодо порядку обчислення гонорару не відповідає принципу свободи договору, закріпленому у статті 627 Цивільного кодексу України.

На підтвердження надання адвокатських послуг заявником через систему «Електронний суд» надано: договір про правову допомогу №13/03/2023-1 від 13.03.2023, додаткову угоду №1 від 19.05.2023 до договору про правову допомогу №13/03/2023-1 від 13.03.2023, акт приймання-передачі наданих послуг №1 до договору про правову допомогу №13/03/2023-1 від 13.03.2023 (а.с.5-13, том 5).

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначав, що несе витрати на правову допомогу та очікує понести витрати на професійну правничу допомогу, яка надається АО «Іваненко та партнери» за договором про надання правової допомоги, у орієнтованому розмірі - 20000,00 грн.

Як убачається з матеріалів справи, інтереси відповідача в суді першої інстанції представляв адвокат Адвокатського Об`єднання «Іваненко та партнери» - Ганга Д.Г., що діяв на підставі ордеру серії ВІ №1132842 на надання правничої (правової) допомоги ТМР «Лісівник» на підставі договору про правову допомогу №13/03/2023-1 від 13.03.2023 (а.с.57, том 1).

13.03.2023 між Товариством мисливців і рибалок «Лісівник» та Адвокатським об`єднанням «Іваненко та партнери» укладено договір про правову допомогу, відповідно до пункту 1.1 якого сторони визначили, що в порядку і на умовах, визначених цим договорам, адвокатське об`єднання надає правову допомогу клієнту у будь-яких спорах із третіми особами, у тому числі у спорах із ОСОБА_6 (далі - доручення).

У пункті 1.2 договору сторони погодили, що виконання доручення за цим договором здійснюється адвокатами Адвокатського об`єднання (надалі - адвокат), зокрема, адвокатом Гангою Дмитром Григоровичем, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №3897 від 06.07.2021).

Відповідно до розділу 2 «Гонорар» адвокатське об`єднання має право на отримання гонорару у зв`язку з виконанням доручення клієнта у порядку, встановленому цим договором.

У пункті 2.2 договору сторони визначили, що клієнт сплачує на користь адвокатського об`єднання в якості винагороди за виконання доручення: іншим чином, а саме: згідно з додатковою угодою до договору.

19.05.2023 між Товариством мисливців і рибалок «Лісівник» та Адвокатським об`єднанням «Іваненко та партнери» укладено додаткову угоду №1 до договору про таке: « 1.На умовах, передбачених договором, сторони визначили, що адвокатське об`єднання надає клієнту правову допомогу у господарській справі №922/1864/23 за позовом ОСОБА_1 до Товариства мисливців та рибалок «Лісівник» про визнання недійсним рішення загальних зборів, оформленим протоколом №3 від 01.10.2022, скасування запису про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, відновлення становища, що існувало до порушення права позивача, яка розглядається Господарським судом Харківської області; 2. Сторони погодили, що винагорода (гонорар) за виконання доручення, визначеного у пункті 1 цієї додаткової угоди у суді першої інстанції є фіксованою, становить - 20000 грн, та повинна бути сплачена клієнтом протягом 30 днів з моменту винесення судом першої інстанції рішення по суті справи. 3. У випадку наявності розбіжностей між умовами, визначеними даною додатковою угодою та умовами договору, сторони будуть керуватись умовами даної додаткової угоди».

Фактичне отримання вказаних послуг відповідачем підтверджується актом №1 від 18.03.2024 приймання-передачі наданих послуг, який містить перелік наданих адвокатом послуг та посилання на пункт 2 додаткової угоди №1 до договору, яким сторони погодили, що гонорар за виконання доручення клієнта є фіксованим та становить 20000,00 грн (а.с.9, том 5).

Акт наданих послуг містить підписи відповідача та Адвокатського об`єднання «Іваненко та партнери».

Надані заявником документи досліджені судом та визнаються належними доказами понесених відповідачем витрат на правничу допомогу.

Отже, витрати відповідача на професійну правничу допомогу пов`язані із розглядом справи даної справи становлять 20000,00 грн.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Такий висновок викладений у постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, від 22.11.2019 у справі №902/347/18 та від 22.11.2019 у справі №910/906/18 та у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц.

Позивач з клопотанням про неспівмірність понесених відповідачем судових витрат, як до суду першої, так і апеляційної інстанцій, не звертався.

Дослідивши умови договору №13/03/2023-1 від 13.03.2023 та додаткової угоди №1 від 19.05.2023, надані докази на підтвердження виконання адвокатом обов`язків представництва відповідача у межах даної справи, з огляду на їх розумність та доцільність для даної справи, ураховуючи відсутність заперечень з боку позивача щодо розміру заявлених витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів, оцінивши надані докази, з урахуванням норм Закону, принципів справедливості та співмірності, дійшла висновку про стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20000,00 грн.

Ураховуючи викладене, оскаржуване рішення Господарського суду Харківської області про задоволення позовних вимог не можна вважати законним, обґрунтованим, ухваленим при повному дослідженні обставин справи, наданню їм належної і об`єктивної оцінки, з дотриманням норм процесуального права, що є підставою його скасування та залишенням позову фізичної особи ОСОБА_1 без розгляду.

Доводи апеляційної скарги в зазначеній вище частині знайшли підтвердження в матеріалах справи, тому апеляційний господарський суд вважає наявними правові підстави для її часткового задоволення щодо вимог про скасування оскаржуваного рішення та залишення позову без розгляду.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат у вигляді судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги, керуючись статтею 129 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд дійшов висновку про покладення цих витрат на позивача.

Керуючись ст.129, ст.43, пунктом 4 частини 1 ст.275, ст.282-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства мисливців і рибалок «Лісівник» задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Харківської області від 13.03.2024 у справі №922/1864/23 скасувати.

Позов фізичної особи ОСОБА_1 залишити без розгляду.

Додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 10.04.2024 у справі №922/1864/23 скасувати.

Задовольнити заяву (вх.№7451 від 19.03.2024) представника Товариства мисливців та рибалок «Лісівник», адвоката Ганги Д.Г., про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства мисливців та рибалок «Лісівник» (02093, м.Київ, вул.Бориспільська, буд.19, ) 9662,40 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

Стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства мисливців та рибалок «Лісівник» (02093, м.Київ, вул.Бориспільська, буд.19, ) 20000,00 грн витрат на правничу допомогу.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження до Верховного Суду передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 29.07.2024.

Головуючий суддя О.А. Пуль

Суддя Я.О. Білоусова

Суддя Н.О. Мартюхіна