ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.07.2024 року м.Дніпро Справа № 908/816/23

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Кощеєва І.М. ( доповідач )

суддів: Чус О.В., Дарміна М.О.

секретар судового засідання: Манець О.В.

від позивача: Казубек Л.Ю. - довіреність № 804/20-24 від 08.05.2024 р.

від позивача: Науменко М.В. - довіреність № 817/20-24 від 08.05.2024 р.

від відповідача: Мормуль П.В. - ордер АР № 1121262 від 13.11.2023 р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні

в режимі відеоконференції апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю АЛЬФА ТРАНС 2016

на рішення Господарського суду Запорізької області від 03.10.2023 р.

( суддя Боєва О.С., м. Запоріжжя, повний текст рішення складено 18.10.2023 р.)

у справі

за позовом

Концерну Міські теплові мережі

( м. Запоріжжя )

до відповідача:

Товариства з обмеженою відповідальністю АЛЬФА ТРАНС 2016

( м. Запоріжжя )

про стягнення суми 579 309,15 грн.

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог.

Концерн Міські теплові мережі звернувся до Господарського суду Запорізької області з позовоною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю АЛЬФА ТРАНС 2016, про стягнення основного боргу за відпущену теплову енергію в розмірі 579 309,15 грн.

2. Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у справі.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 03.10.2023 р. позов задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю АЛЬФА ТРАНС 2016 на користь Концерну Міські теплові мережі суму 579 309 грн. 15 коп. заборгованості за надану послугу з постачання теплової енергії та 8 689 грн. 64 коп. витрат зі сплати судового збору.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю АЛЬФА ТРАНС 2016 звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду частково та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково, в розмірі 272 293,65 грн..

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, Скаржник вважає, що рішення суду першої інстанції є незаконним, бо судом неправильно установленні обставини, які мають значення для справи, внаслідок неправильної оцінки доказів.

Водночас, на думку Скаржника, суд першої інстанції, без документального підтвердження про наявність приладу комерційного обліку теплової енергії зав. № 029024, дійшов висновків про його існування лише на підставі того, що про це зазначив Позивач, при цьому повністю проігнорувавши свої ж вимоги про надання доказів, що підтверджують облік теплової енергії за індивідуальним договором № 72100311 лічильником зав. № 029024.

При цьому Скаржник не погоджується з висновками суду про підтвердження заборгованості фактом підписання додаткової угоди про розірвання індивідуального договору № 72226921 від 01.11.2021 р. з огляду на те, що в тексті зазначеної додаткової угоди лише зазначено, що договір розірваний в частині проведення розрахунків за відпущену теплову енергію в сумі 579 309,15 грн. Вказана сума зазначена в додатковій угоді в розмірі 579 309,15 грн. сформована на підставі виставлених рахунків Позивача. Жодного акту наданих послуг між Позивачем та Відповідачем не підписано, тобто мови про жодне визнання заборгованості в розмірі 579 309,15 грн. йти не може.

Скаржник наголошує на тому, що у виставлених рахунках та в розрахунку, Позивачем зазначена кількість Гкал, яку спожив Відповідач в розмірі 189,373893 Гкал, а документально підтверджено лише 158,0356908 Гкал ( різниця між даними, вказаними в акті від 30.11.2021 р. та акті від 31.03.2022 р.: 16892,103 Гдж - 16230,312 Гдж - 661,791 Гдж*0.2388=158,0356908 Гкал ). Враховуючи зазначене, скорегована сума заборгованості, яку визнає Відповідач становить не 272 536,95 грн., яка була зазначена у відзиві, а 272 293,65 грн.

На переконання Скаржника суд першої інстанції не в повній мірі встановив обставини, які мають значення для справи, а саме фактичний обсяг спожитої теплової енергії Відповідачем та за відсутності належних та допустимих доказів, виніс незаконне рішення про стягнення заборгованості з Відповідача в обсязі, який не підтвердив Позивач.

5. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи.

Від Концерну Міські теплові мережі надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому Позивач не погоджується з доводами апеляційної скарги, вважає її безпідставною і необґрунтованою.

Зокрема, Позивач посилається на те, що у зв`язку з тим, що система опалення АТ «Укрпошта» та ТОВ «Альфа Транс 2016» відокремленні одна від одної та мають власні прилади обліку теплової енергії, тому розподіл спожитої теплової енергії за договором № 72226921 здійснюється згідно показів комерційного приладу обляку Supercal 531 зав. № 7411515; за договором № 72100311 згідно показів комерційного приладу обліку Sharky VTM зав.№ 029024.

Позивач також вказує на те, що Відповідач підписуючи додаткову угоду від 01.09.2022 р., погодився з умовами в частині проведення розрахунків за відпущену теплову енергію в сумі 579 309,15 грн., у т.ч. ПДВ, станом на 01.09.2022 р. до повного погашення заборгованості.

6. Рух справи в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.11.2023 р. для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді - Кощеєв І.М. ( доповідач ), судді Чус О.В., Чередко А.Є.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 21.11.2023 р. витребувано у Господарського суду Запорізької області матеріали справи/копії матеріалів справи № 908/816/23. Розгляд питання про залишення апеляційної скарги без руху, про повернення апеляційної скарги, відмову у відкритті апеляційного провадження або про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю АЛЬФА ТРАНС 2016 на рішення Господарського суду Запорізької області від 03.10.2023 р. у справі № 908/816/23 відкладено до надходження матеріалів оскарження до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 05.12.2023 р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю АЛЬФА ТРАНС 2016 на рішення Господарського суду Запорізької області від 03.10.2023 р. у справі № 908/816/23 залишено без руху, надано Апелянту строк для усунення недоліків.

Від Скаржника до суду надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 08.01.2024 р. відкрито апеляційне провадження у справі та призначити апеляційну скаргу до розгляду в судове засідання на 27.03.2024 р.

Від представника Концерну Міські теплові мережі до суду надійшла заява про його участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Забезпечити участь в судовому засіданні в режимі відеокоференції просить доручити Господарському суду Запорізької області.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 25.03.2024 р. судове засідання у справі № 908/816/23 вирішено провести в режимі відеоконференції 27.03.2024 р., зал засідань № 511. Забезпечити проведення відеоконференції за участю представника Концерну Міські теплові мережі з Центральним апеляційним господарським судом 27.03.2024 р. доручено Господарському суду Запорізької області.

Від представника Товариства з обмеженою відповідальністю АЛЬФА ТРАНС 2016 до суду надійшла заява про його участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та Підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 25.03.2024 р. судове засідання у справі № 908/816/23 призначене на 27.03.2024 р. вирішено провести з представником Товариства з обмеженою відповідальністю АЛЬФА ТРАНС 2016 в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду ( зал судового засідання № 511 ) в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів в підсистеми ЄСІТС.

27.03.2024 р. в систему "Діловодство спеціалізованого суду" внесено інформаційну довідку, відповідно до якої, у зв`язку з відпусткою головуючого судді Кощеєва І.М., розгляд справи № 908/816/23 в судовому засіданні не відбувся.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 29.03.2024 р. розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 19.06.2024 р..

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 19.06.2024 р. оголошено перерву в судовому засіданні до 23.07.2024 р..

Від представника Товариства з обмеженою відповідальністю АЛЬФА ТРАНС 2016 до суду надійшла заява про його участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та Підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС.

12.07.2024 р., на підставі розпорядження керівника апарату суду, у зв"язку з відпусткою судді Чередко А.Є. - члена колегії суддів, визначених протоколом розподілу судової справи між суддями від 16.11.2024 р., здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями за результатами якого, для здійснення певної процесуальної дії, а саме: призначення судового засідання в режимі відеоконференції, визначена колегія суддів у складі: головуючий суддя-доповідач Кощеєв І.М., судді: Чус О.В., Дармін М.О..

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 15.07.2024 р. судове засідання у справі № 908/816/23 призначене на 23.07.2024 р. вирішено провести з представником Товариства з обмеженою відповідальністю АЛЬФА ТРАНС 2016, в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду ( зал судового засідання № 511 ) в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів в підсистеми ЄСІТС.

Враховуючи, що суддя Чередко А.Є. - член колегії суддів, визначених протоколом розподілу судової справи між суддями від 16.11.2024р. продовжує перебувати у відпусті, з метою дотримання передбаченого законом строку розгляду справи, колегія суддів, у складі: головуючий суддя-доповідач Кощеєв І.М., судді: Чус О.В., Дармін М.О., дійшла висновку про необхідінсть прийняття апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю АЛЬФА ТРАНС 2016 на рішення Господарського суду Запорізької області від 03.10.2023р. у справі № 908/816/23 до свого провадження.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 23.07.2024 р., судовою колегією у визначеному складі, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю АЛЬФА ТРАНС 2016 на рішення Господарського суду Запорізької області від 03.10.2023р. у справі № 908/816/23 прийнято до свого провадження.

У судовому засіданні 23.0.2024 р., проведеному в режимі відеоконференції була оголошена вступна та резолютивна частини постанови Центрального апеляційного господарського суду.

7. Встановлені судом обставини справи.

На підставі Договору оренди нерухомого майна № 23Е000-430/21 від 01.09.2021 р., ТОВ АЛЬФА ТРАНС 2016 орендує частину дев`ятиповерхової будівлі літери А-9, а саме - будівлі під БПРК, навчально-житлові приміщення навчального центру та гуртожиток загальною площею 4 223,40 кв. м., за адресою: м. Запоріжжя, вул. Козача, буд. 35.

01.11.2021 р. між Концерном Міські теплові мережі ( Виконавець ) та ТОВ АЛЬФА ТРАНС 2016 ( Споживач ) укладений індивідуальний договір № 72226921 про надання послуги з постачання теплової енергії ( далі Договір ), за умовами якого Виконавець зобов`язався надати Споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором ( п. 5 Договору ).

Згідно з Розділом Предмет договору Договору: 4. Інформація про споживача: 1) адреса: номер будинку 35, вулиця Козача, населений пункт місто Запоріжжя, район Вознесенівський, область Запорізька, індекс 69095; 2) опалювальна площа (об`єм) приміщення Споживача 2 085,40 кв.м; інформація про опалювальну площу (об`єм) будівлі, максимальне теплове навантаження будівлі, навантаження на втрати теплової енергії від мережі розподілу теплової енергії до місця встановлення приладу обліку та про вузол комерційного обліку теплової енергії розміщено на сайті Концерну Міські теплові мережі http:/teploseti.zp.ua.

В п. 11 Договору, зокрема, зазначено, що обсяг спожитої у будинку послуги визначається як обсяг теплової енергії, спожитої в будинку за показаннями засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22.11.2018 р. № 315….. Якщо будинок оснащено двома та більше вузлами комерційного обліку теплової енергії відповідно до вимог Закону України Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання обсяг спожитої послуги у будинку визначається як сума показань таких вузлів обліку. За рішенням співвласників багатоквартирного будинку розподіл обсягу спожитої теплової енергії здійснюється для кожної окремої частини будинку, обладнаної вузлом комерційного обліку послуги. Одиницею вимірювання обсягу спожитої послуги є гігакалорія ( Гкал ).

Пунктом 32 Договору встановлено, що розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць.

Виконавець формує та надає рахунок та акт наданих послуг на оплату спожитої послуги споживачу не пізніше ніж за десять днів до граничного строку внесення плати за спожиту послугу. Рахунок та акт наданих послуг надається в електронній формі, у тому числі за допомогою доступу до електронних систем обліку розрахунків споживачів або на вимогу споживача може надаватися на паперовому носії ( п. 33 Договору ).

Відповідно до п. 34 Договору Споживач здійснює оплату за цим договором щомісячно не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу.

01.09.2022 р. між Концерном Міські теплові мережі ( Виконавець ) та ТОВ АЛЬФА ТРАНС 2016 ( Споживач ) було укладено Додаткову угоду про розірвання індивідуального договору № 72226921 від 01.11.2021 про надання послуги з постачання теплової енергії, відповідно до якої сторони дійшли до згоди вважати індивідуальний договір № 72226921 від 01.11.2021 р. розірваним: в частині відпуску теплової енергії з 01.09.2022 р.; в частині проведення розрахунків за відпущену теплову енергію в сумі 579 309,15 грн, у т.ч. ПДВ, станом на 01.09.2022 р. до повного погашення заборгованості.

Судом першої інстанції встановлено, що будинок, в якому Відповідач орендує приміщення, оснащено двома комерційними приладами обліку теплової енергії, а саме Supercal 531 зав. № 7411515 ( використовувався при розрахунках по договору № 72226921 ) та Sharky VTM № 029024 ( використовувався при розрахунках по договору № 72100311 ). Нарахування за договором № 72226921 вартості наданих послуг з теплопостачання здійснювалось згідно показів комерційного приладу обліку Supercal 531 зав. № 7411515.

Як зазначив Позивач, на виконання умов вказаного вище договору Виконавець відпустив Споживачу теплову енергію ( послуги з опалення ) в період з листопада 2021 по серпень 2022 року на загальну суму 579 309,15 грн, на підтвердження чого надано копії рахунків на оплату. Зазначені рахунки були сформовані Позивачем в електронній формі, як то передбачено п. 33 Договору.

Відповідно до наданого Позивачем розрахунку основного боргу за договором № 72226921 від 01.11.2021 р., Відповідач не здійснив оплату, в тому числі часткову, за теплову енергію спожиту за вищевказаний період, у зв`язку з чим у Відповідача утворилась заборгованість перед позивачем в розмірі 579 309,15 грн., яка заявлена Позивачем до стягнення.

Наведені обставини стали причиною звернення Позивачем з позовом та є предметом спору в даній справі.

За наслідками розгляду позову господарським судом прийнято оскаржуване рішення у даній справі.

8. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а рішення господарського суду залишити без змін, виходячи з наступного.

Правовідносини між Теплопостачальною організацією та Споживачем в сфері виробництва, транспортування та постачання теплової енергії регулюються Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України, від 21 серпня 2019 р., № 830, Положенням про Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 року, № 315 про затвердження «Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг» та іншими нормативно-правовими актами України.

Відповідно до частини 4 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» теплогенеруюча організація має право постачати вироблену теплову енергію безпосередньо споживачу згідно з договором купівлі-продажу теплової енергії та частини 1 ст. 25 цього Закону, теплопостачальна організація має право укладати договори купівлі-продажу теплової енергії із споживачами.

Відповідно до частини 7 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до абз. 3 п. 3 розділу VI Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договори про надання комунальних послуг, у тому числі із співвласниками багатоквартирних будинків, які не прийняли рішення про модель організації договірних відносин з виконавцями комунальних послуг, мають бути укладені виконавцями відповідних комунальних послуг протягом двох місяців з дня набрання чинності рішенням Кабінету Міністрів України про затвердження типових публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг.

Постановою Кабінету Міністрів України № 830 від 21.08.2019 р. було затверджено Правила надання послуги з постачання теплової енергії та Типові договори про надання послуги з постачання теплової енергії.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1022 від 08.09.2021 р. внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України № 830 від 21.08.2019 р., які набрали чинності 01.10.2021 р.. Правила надання послуги з постачання теплової енергії та Типовий договір з індивідуальним споживачем про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджені постановою КМУ № 830 від 21.08.2019 р., викладено в новій редакції.

Відповідно до Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 830 від 21.08.2019 р. ( в редакції постанови КМУ № 1022 від 08.09.2021 р.) ці Правила регулюють відносини між суб`єктом господарювання, що провадить господарську діяльність з постачання теплової енергії (далі - виконавець), та індивідуальним і колективним споживачем (далі - споживач), який отримує або має намір отримати послугу з постачання теплової енергії (далі - послуга), та визначають вимоги до якості послуги, одиниці вимірювання обсягу спожитої споживачем теплової енергії, порядок оплати.

Відповідно до п. 13 цих Правил надання послуги здійснюється виключно на договірних засадах.

Послуга надається споживачеві згідно з умовами договору, що укладається відповідно до типових договорів про надання послуги відповідно до статей 13 і 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Ст. 25 Закону України «Про теплопостачання», закріплено права та основні обов`язки споживача теплової енергії, яка містить обов`язок споживача на своєчасне укладення договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії.

Частинами 2, 3 ст. 21 Закону України Про житлово-комунальні послуги встановлено, що виконавець послуги з постачання теплової енергії повинен забезпечити постачання теплоносія безперервно, з гарантованим рівнем безпеки, обсягу, температури та величини тиску. Постачання теплової енергії для потреб централізованого опалення здійснюється в опалювальний період.

Згідно з п. 2, п. 8 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830 опалювальний період - період, протягом якого теплопостачальні організації постачають теплову енергію для потреб опалення. Рішення про початок та закінчення опалювального періоду приймається органами місцевого самоврядування з урахуванням кліматичних умов згідно з будівельними нормами і правилами, правилами технічної експлуатації теплових установок і мереж, державними санітарними нормами і правилами.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 23.10.2021 р. № 382 Про початок опалювального періоду 2021-2022 років у м. Запоріжжя встановлено, що забезпечення Концерном Міські теплові мережі початку опалювального періоду для житлових будинків незалежно від форм власності та відомчої належності та нежитлових будівель підприємств, установ і організацій здійснюється з 01 листопада 2021 року.

Рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради від 29.03.2022 р. № 126 встановлено закінчення опалювального сезону у м. Запоріжжя з 31.03.2022 р. з проведенням Концерном МТМ відключення споживачів теплової енергії.

Таким чином факт отримання послуги з постачання теплової енергії до будинку за адресою: м. Запоріжжя, вул. Козача, буд. 35, в якому знаходиться в т.ч. нежитлові приміщення відповідача (орендовані на підставі договору № 23Е000-430/21 від 01.09.2021 р.), підтверджується рішеннями виконавчого комітету Запорізької міської ради про початок та закінчення опалювального сезону 2021-2022 років та не заперечується Відповідачем.

У пункті п. 41 укладеного сторонами Договору встановлено, що Споживач зобов`язаний оплачувати надану послугу за ціною/тарифом, встановленими відповідно до законодавства, а також вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені цим договором.

Відповідно до п. 34 Договору Споживач здійснює оплату за цим договором щомісячно не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом ( ст. 525 ЦК України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами ( ст. 629 ЦК України ).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк ( ст. 530 ЦК України ).

Об`єктом теплопостачання є багатоквартирний будинок в цілому, в який надходить теплова енергія з метою опалення усіх приміщень будинку і житлових, і нежитлових приміщень, які є невід`ємною частиною житлового будинку.

Відповідно до п. 24 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 830 від 21.08.2019 р. ( в редакції постанови КМУ Кабінету № 1022 від 08.09.2021 р. ) розподіл між споживачами обсягу спожитої у будівлі послуги здійснюється з урахуванням показань вузлів розподільного обліку/приладів-розподілювачів теплової енергії, а у разі їх відсутності - пропорційно опалюваній площі (об`єму) приміщення споживача відповідно до Методики розподілу.

Як свідчать матеріали справи та не спростовано Відповідачем, нарахування за договором № 72226921 здійснювались за комерційним приладом обліку Supercal 531 зав. № 7411515, про що, зокрема, свідчать виставлені позивачем відповідачу рахунки за надані послуги за договором № 72226921, а також акти знаття показань приладів обліку теплової енергії за листопад 2021 та березень 2022 ( копії яких містяться в матеріалах справи ).

Відповідно до актів зняття показань приладів обліку теплової енергії за листопад 2021 ( акт від 30.11.2021 р. ) і березень 2022 ( акт від 31.03.2022 р. ) приладу обліку Supercal 531 зав. № 7411515, показники приладу обліку за листопад 2021 - 16230,312 Гдж, за березень 2022 - 16892,103 Гдж.

Рахунки за надані послуги в рамках Договору № 72226921 були сформовані Позивачем в електронній формі, як то передбачено п. 33 договору, що свідчить про повідомлення Споживача про обсяг наданих послуг у певний період та суму вартості цих послуг. Відповідач заперечень щодо вказаних у рахунках даних, в т.ч. обсягу поданого теплоносія, сум виставлених до сплати, Позивачу не заявляв.

З огляду на викладене, Позивачем доведено належними і допустимими доказами помісячний обсяг теплоносія поданого Відповідачу за Договором № 72226921.

Крім того, як зазначалося раніше, 01.09.2022 р. між сторонами було укладено Додаткову угоду про розірвання індивідуального договору № 72226921 від 01.11.2021 р. про надання послуги з постачання теплової енергії, відповідно до якої сторони дійшли до згоди вважати індивідуальний договір № 72226921 від 01.11.2021 р. розірваним: в частині відпуску теплової енергії з 01.09.2022 р.; в частині проведення розрахунків за відпущену теплову енергію в сумі 579 309,15 грн, у т.ч. ПДВ, станом на 01.09.2022 р. до повного погашення заборгованості.

Отже, як вірно зазначив суд першої інстанції - факт наявності заборгованості у Відповідача перед Позивачем за спожиту теплову енергію в розмірі 579 309,15 грн. підтверджується матеріалами справи.

Доводам Скаржника, суд першої інстанції надав належну оцінку, зазначивши, що Відповідачем при здійсненні контррозрахунку було помилково визначено різницю спожитої теплової енергії в кількості 661,791 Гдж. Так, Відповідачем був здійснений розрахунок на підставі показань теплолічильника Supercal 531 зав. № 7411515 зазначених в акті від 30.11.2021 р. та від 31.03.2022 р. ( як різницю між даними, вказаними в актах: 16892,103 Гдж 16230,312 Гдж = 661,791 Гдж). Разом з тим, Відповідачем не було враховано, що акт за листопад 2021 був складений станом 30 число місяця ( акт від 30.11.2021 р. ), а отже Відповідач помилково не врахував спожиту ним у листопаді ( до 30.11.2021 р. ) теплову енергію, а саме в період: з 01.11.2021 р. по 29.11.2021 р.. Тобто до загального розміру заборгованості Позивачем включено вартість послуг починаючи з 01.11.2021 р., а не як помилково розраховував Відповідач з 30.11.2021 р.. Крім того, Відповідачем не вірно було визначені Гкал. Так, зазначено, що 1Гдж має співвідношення 0,239005736 Гкал, разом з тим відповідно до п. 13 Розділу І Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 р. № 315, одиницями вимірювання обсягу (кількості) спожитої споживачем теплової енергії є гігакалорія (далі - Гкал). Для переведення одиниць застосовуються коефіцієнти 1 Гкал = 4,1868 ГДж, 1 ГДж = 0,2388 Гкал. Натомість, у наданому Позивачем до відповіді на відзив розгорнутому, детальному розрахунку були враховані всі ці обставини та дані/показники.

Щодо клопотання Скаржника приєднати до матеріалів справи новий доказ відповідь № 6558/42-13888 від 16.11.2023 р. слід зазначити про таке.

Враховуючи, що учасник судового процесу додав вказаний документальний доказ під час розгляду апеляційної скарги, на дату прийняття оскаржуваного рішення таких доказів суд першої інстанції в своєму розпорядження не мав.

Згідно з ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3 ст. 269 ГПК України).

У вирішенні питань щодо прийняття додаткових доказів суд апеляційної інстанції повинен повно і всебічно з`ясовувати причини їх неподання з урахуванням конкретних обставин справи і об`єктивно оцінити поважність цих причин. У разі прийняття додаткових доказів у постанові апеляційної інстанції мають зазначатися підстави такого прийняття.

Колегія суддів зауважує учасникам судового процесу на тому, що підставою для прийняття апеляційною інстанцією додаткових доказів є докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від учасників судового процесу.

Основними засадами судочинства, закріпленими у ст. 129 Конституції України, є, зокрема, законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Принцип законності визначається тим, що суд у своїй діяльності при вирішенні справ повинен додержуватись норм процесуального права.

Відповідно до ст. 124, п.п. 2, 3, 4 ч. 2 ст. 129 Конституції України, ст. 4-2, 4-3 ГПК України основними засадами судочинства є рівність всіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Прийняття судом апеляційної інстанції додаткових документів на стадії апеляційного провадження за відсутності визначених ст. 269 ГПК України підстав для їх прийняття, тобто без наявності належних доказів неможливості їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від заявника, фактично порушує принцип рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, адже у такому випадку суд створює апелянтові більш сприятливі, аніж позивачу умови в розгляді конкретної справи.

Оскаржуване рішення суду у цій справі було проголошено 03.10.2023 р., а новий доказ, який надає Скаржник датований 16.11.2023 р., відтак колегія суддів зазначає про те, що вказаний документ фактично на дату винесення рішення суду не існував, в той час як за приписами ГПК Україна надання учасником судового процесу нових доказів у справі, які станом на дату винесення судового рішення не існували, не віднесено до підстав для скасування такого судового рішення, а відтак такий документ не може бути прийнятий судом апеляційної інстанції як додатковий доказ.

За таких обставин, додана Апелянтом під час апеляційного перегляду відповідь № 6558/42-13888 від 16.11.2023 р. як додатковий доказ колегією суддів не приймаються.

Підсумовуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами.

Викладені у апеляційній скарзі аргументи не можуть бути підставами для скасування рішення місцевого господарського суду, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи та ґрунтуються на неправильному тлумаченні Скаржником норм матеріального та процесуального права, що в сукупності виключає можливість задоволення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю АЛЬФА ТРАНС 2016 .

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

У справі "Руїз Торіха проти Іспанії", ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів Скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" ( Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006 р. ).

Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі суд дійшов висновку, що Скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

З огляду на приписи ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006 р." Конвенція застосовується судами України як частина національного законодавства, а практика ЄСПЛ, через рішення якого відбувається практичне застосування Конвенції, застосовується судами як джерело права.

Отже, доводи заявника апеляційної скарги про порушення норм матеріального та процесуального права судом попередньої інстанцій під час прийняття оскаржуваного процесуального документу не знайшли свого підтвердження.

За змістом ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно із ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин та з урахуванням меж розгляду апеляційної скарги в порядку ст. 269 ГПК України, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін.

10. Судові витрати.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, згідно вимог ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на Скаржника.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю АЛЬФА ТРАНС 2016 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 03.10.2023 р. у справі № 908/816/23 залишити без змін.

Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено ст. ст. 286-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 29.07.2024 р.

Головуючийсуддя І.М. Кощеєв

Суддя О.В. Чус

Суддя М.О. Дармін