ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"23" липня 2024 р. м. Житомир Справа № 906/1288/23

Господарський суд Житомирської області у складі судді Машевської О.П.,

за участю секретаря судового засідання: Звєрєвої С.Р.

розглянувши клопотання Звягельської окружної прокуратури про повернення на стадію підготовчого провадження та долучення доказів до матеріалів справи від 17.07.2024 (вх. г/с №01-44/2094/24) у справі за позовом: Керівника Звягельської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Звягельської міської ради Житомирської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Старий Звягель"

про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати у сумі 890 888, 67 грн,

за участю представників сторін:

від позивача: Грибинюк Т.М., виписка з ЄДР від 16.01.23р.

від відповідача: Сіра А.В., адвокат, ордер АМ №1068740 від 30.10.23р.

взяла участь: Тарасюк В.С., прокурор, служб. посв. №071188 від 01.03.23р.

ВСТАНОВИВ:

Керівник Звягельської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Звягельської міської ради Житомирської області звернувся з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Старий Звягель" з позовними вимогами про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати у сумі 890 888, 67 грн.

Господарський суд Житомирської області ухвалою від 14.05.2024 закрито підготовче провадження та призначив справу №906/1288/23 до судового розгляду по суті на 06.06.2024 о 11:00 год (далі - Суд).

Суд ухвалами від 06.06.2024; 18.06.2024; 25.06.2024; 08.07.2024; 12.07.2024, 17.07.2027 оголошував перерву у судовому засіданні до 23.07.2024 о 13:00 год.

17.07.2024 через діловодну службу надійшло клопотання Керівника Звягельської окружної прокуратури про повернення на стадію підготовчого провадження та долучення доказів до матеріалів справи (вх. г/с №01-44/2094/24) (тут і далі за текстом - Клопотання про долучення доказів).

В обґрунтування підстав Клопотання про долучення доказів Прокурор посилається на те, що при підготовці до стадії дослідження доказів встановлено, що при направленні позовної заяви з додатками помилково, у зв`язку з великим обсягом доказів у справі, не долучено договір оренди землі від 01.08.2014 з додатками, укладений між ТОВ "Старий Звягель" та Новоград-Волинською міською радою, однак про який міститься посилання у позовній заяві. Стверджує, що до позовної заяви долучено супровідний лист Звягельської міської ради від 18.05.2023 №04/942, зі змісту якого вбачається надання копії договору оренди землі від 01.08.2014 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :00:015:0001.

Прокурор просить врахувати правову позицію, викладену у постанові ВП ВС від 16.01. 2019 року у справі №373/2054/16-ц, про те, що встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанції, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів.

Прокурор доводить, що зазначений договір оренди земельної ділянки від 01.08.2014, укладений між ТОВ "Старий Звягель" та Новоград-Волинською міською радою свідчить про досягнення сторонами згоди з усіх істотних умов договору, зокрема, щодо розміру орендної плати, тому вказаний доказ є суттєвим для вирішення спору.

Прокурор просить Суд повернутися до стадії підготовчого провадження у справі №906/1288/23 та поновити строк для подання до справи копії договору оренди землі від 01.08.2014 з додатками щодо земельної ділянки з кадастровим номером :00:015:0001 площею 1,14954 га та долучити вказані докази до матеріалів справи.

22.07.2024 представник Відповідача подала суду заяву на Клопотання про долучення доказів в якому заперечує у його задоволенні, зокрема. Посилаючись на ч. 2 ст. 80, п. 8 ч. 3 ст. 162, ч. 2 ст. 164 ГПК України (тут і далі за текстом - Кодексу) доводить, що докази, на які містяться посилання в позовній заяві і на які посилається позивач, як на підтвердження своїх вимог мають бути подані одночасно з позовною заявою, або зроблено посилання на те, що доказ не може бути поданий з поважних причин, проте, в подальшому, його буде надано суду. Однак доказ, на який посилається Прокурор у Клопотанні про долучення доказів, не було додано до позовної заяви та не було вказано на поважність причин, що перешкоджають його поданню. Посилаючись на ч. 1 ст. 177 Кодексу доводить, що завданнями підготовчого провадження, серед іншого, є визначення обставин справи, які підлягають встановленню та зібрання відповідних доказів. Прокурор у Клопотанні про долучення доказів не обгрунтовує поважності підстав неподання договору оренди землі, а твердження щодо допущення посилки через великий обсяг доказів у справі не є належною підставою для прийняття доказу судом. Посилаючись на правову позицію, викладену у постанові ВС від 16.12.2021 у справі №910/7103/21, зроблено висновок про те, що суди першої інстанції за наявності певних обставин можуть прийняти рішення про повернення до стадії підготовчого провадження після його закриття для вчинення тих чи інших процесуальних дій, які можуть бути реалізовані лише на стадії підготовчого провадження, однак водночас суд вказує, що такі обставини мають бути вагомими, оскільки можливість повернення до стадії підготовчого провадження з будь-яких підстав невілює саме значення стадій господарського процесу: як підготовчого провадження, так і стадії розгляду справи по суті.

Частиною 1 ст. 207 Кодексу визначено, що головуючий з`ясовує, чи мають учасники справи заяви чи клопотання, пов`язані з розглядом справи, які не були заявлені з поважних причин в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом, та вирішує їх після заслуховування думки інших присутніх у судовому засіданні учасників справи.

В судовому засіданні з розгляду справи по суті 23.07.2024 Прокурор підтримала доводи Клопотання про долучення доказів, просить суд його задовольнити, натомість представник Відповідача заперечує щодо його задоволення.

Розглянувши Клопотання про долучення доказів, заслухавши учасників провадження, Суд прийшов до висновку залишити його без розгляду. Мотиви Суду.

Так, у постанові Верховного Суду від 16.12.2021 у справі №910/7103/21 зроблено наступний висновок: «відповідно до практики Верховного Суду, яку колегія суддів враховує на підставі частини 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України, суди першої інстанції за наявності певних обставин можуть прийняти рішення про повернення до стадії підготовчого провадження після його закриття для вчинення тих чи інших процесуальних дій, які можуть бути реалізовані лише на стадії підготовчого провадження. Разом з тим такі обставини мають бути вагомими, оскільки можливість повернення до стадії підготовчого провадження з будь-яких підстав нівелює саме значення стадій господарського процесу: як підготовчого провадження, так і стадії розгляду справи по суті».

У постанові Верховного Суду від 12.01.2022 у справі №234/11607/20 зроблено наступний висновок, що: «при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод».

Окрім того, у п. 30 постанови Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №902/271/18 сформульовано такий правовий висновок: "Також Верховний Суд звертається до власної практики, зокрема, постанови від 02.10.2019 у справі №916/2421/18, у якій Верховний Суд погодився з судами першої та апеляційної інстанцій у питанні можливості повернення до стадії підготовчого провадження після його закриття у випадку, якщо судом встановлено замовчування відповідачем важливого питання, яке мало б бути вирішено саме на стадії підготовчого провадження. На думку Верховного Суду, стадія підготовчого провадження з огляду на її мету є не формальною, а реальною запорукою здійснення ефективного правосуддя на стадії розгляду справи по суті, тож належне та добросовісне ставлення до стадії підготовчого провадження як з боку суду, так і з боку всіх учасників справи, є таким, що у повній мірі відповідає засадам справедливого правосуддя".

У рішенні ЄСПЛ від 10.02.2010 року у справі «Серявін та інші проти України» ( ч.4 ст. 11 ГПК України) визначено, що в судових рішеннях мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя. В умовах дії такого принципу суди не повинні обмежуватися заявленими сторонами доводами та поданими ними доказами, а мають виконувати активну роль у встановленні об`єктивної істини, вживаючи усіх можливих заходів для перевірки та встановлення всіх фактичних даних зі спору.

Відповідно до ч.2 ст. 2 Кодексу учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Відповідно до п.4 ч. 2 ст. 42 Кодексу учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Згідно з ч. 4 ст. 13 Кодексу кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

ГПК України встановлює строки та порядок подання сторонами у справі доказів.

Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи (частини 2, 3 ст. 80 ГПК).

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу (ч. 4 ст.80 ГПК).

З відповідних положень ст.80 ГПК вбачається, що докази, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, повинні існувати на момент звернення до суду з відповідним позовом, і саме на позивача покладено обов`язок подання таких доказів одночасно з позовною заявою. Єдиний винятковий випадок, коли можливим є прийняття судом доказів з порушенням встановленого строку, - наявність об`єктивних обставин, які унеможливлюють своєчасне вчинення такої процесуальної дії (наприклад, якщо стороні не було відомо про існування доказів), тягар доведення яких також покладений на учасника справи.

Як встановив Суд доказ, який, як стверджує Прокурор, при направленні позову до Суду помилково не був долучений у числі додатків до нього - це незасвідчена належним чином копія договору оренди землі від 01.08.2014 , "існував" на момент звернення до суду з відповідним позовом, та про його існування Прокурору було відомо.

Однак Суд не встановив дійсно наявність об`єктивних обставин, які унеможливлювали своєчасне вчинення Прокурором процесуальної дії з подання зазначеного доказу.

Та вирішуючи питання щодо поважності причин неподання учасником справи доказу, який має значення для вирішення справи по суті у співвідношенні з його належністю за правилами ч.6 ст. 91 ГПК України , Суд приймає до уваги наступне.

Відповідно до абз. 2 ч. 6 ст. 91 ГПК України якщо оригінал письмового доказу не поданий, а учасник справи або с у д ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на порядок застосування частини шостої статті 91 та частини четвертої статті 102 ГПК України з огляду на різне застосування судами першої та апеляційної інстанцій зазначених процесуальних норм. Відповідно до статті 91 ГПК України передбачено загальні вимоги щодо письмових доказів у справі та врегульовано, що якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги. Такий наслідок неподання для огляду оригіналу письмового доказу є імперативним, а отже, для підтвердження відповідності копії оригіналу документа сторона спору зобов`язана надати суду для огляду оригінал письмового документа або зазначити про наявність в іншої особи оригіналу такого письмового документа (частини п`ята - шоста статті 91 ГПК України) (див. постанову ВПВС від 08.06.2021 у справі № 906/1336/19).

Аналізуючи зміст статті 95 ЦПК України ( аналог - ст. 91 ГПК України) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що: 1) письмові докази подаються в оригіналі або копіях; 2) копії поданих документів мають бути засвідчені у порядку, встановленому законодавством; 3) учасник справи, який подає письмові докази в копіях, зазначає про наявність у нього оригіналу такого документа і засвідчує копію такого доказу своїм підписом із зазначенням дати засвідчення копії; 4) якщо в учасника справи немає оригіналу, він подає наявну у нього копію письмового доказу і може заявити клопотання про витребування цього доказу у відповідного учасника справи; 5) за відсутності такого клопотання таке витребування може зробити суд з власної ініціативи. Зазначена норма не містить вимог щодо будь-якого засвідчення копій документів, оригіналів яких позивач не має, а загальне правило щодо подачі копій, засвідчених належним чином, слід тлумачити у контексті усієї зазначеної статті ЦПК України ( див. п. 69 постанови ВПВС від 18 січня 2023 у справі № 170/129/21 ).

Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду також дотримується правової позиції, що суд не позбавлений права з урахуванням встановлених обставин справи у разі виникнення в нього сумнівів щодо поданих учасником справи копій доказів, витребувати у відповідної особи оригінали таких доказів не лише за клопотанням сторін, а й з власної ініціативи )( див. п. 137 постанови від 23.03.2023 у справі № 910/3105/21, п. 74 постанови від 23.02.2023 у справі № 872/1/22, п. 66 постанови від 18.10.2023 у cправі № 905/306/17, п. 8.55. постанови від 03.08. 2023 у cправі № 910/17281/21 тощо).

Та, як встановив Суд, оригінал договору оренди землі від 01.08.2014 відсутній як у Міської ради, так і в ТОВ "Старий Звягель").

Тому підстави для задоволення клопотання Прокурора про долучення до матеріалів справи копії такого доказу, відсутні.

Одним із принципів господарського судочинства є неприпустимість зловживання процесуальними правами (п. 11 ч.3 ст. 2 Кодексу).

Відповідно до ч. 3 ст. 43 Кодексу якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Суд поділяє доводи Відповідача про те, що вказані Прокурором причини пропуску подання доказів не є вагомими, що унеможливлює повернення на стадію підготовчого провадження та доповнює власними висновками про те, що повернення до стадії підготовчого провадження не відповідатиме засадам справедливого правосуддя.

Згідно ч. 2 ст. 207 Кодексу, суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.

Керуючись ст.ст. 42, 43, ч.3 ст.ст. 198, 207, 233-235 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Залишити без розгляду клопотання Звягельської окружної прокуратури від 17.07.2024 (вх. г/с №01-44/2094/24) про повернення на стадію підготовчого провадження та долучення доказів до матеріалів справи, а саме копії договору оренди землі від 01.08.2014.

Ухвала набрала законної сили 23.07.2024 та може бути оскаржена разом з рішення суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 26.07.2024

Суддя Машевська О.П.

Друк:

1 - в справу

2- прок обл. (через Ел. суд)

3- Звягель. окр. прок. (через Ел. суд)

4- позивач Звягельська міська рада (Ел. суд)

5- відповідачу ТОВ "Старий Звягель" (Ел. суд), + адвокату (через Ел. суд)