ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" червня 2024 р. Справа№ 910/11344/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сибіги О.М.

суддів: Вовка І.В.

Палія В.В.

секретар судового засідання: Король Д.А.

за участю представників сторін: згідно з протоколом судового засідання від 26.06.2024

Розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1

на рішення Господарського суду міста Києва від 22.02.2024

повний текст рішення складено 04.03.2024

у справі № 910/11344/22 (суддя Підченко Ю.О.)

За позовом Акціонерного товариства «Банк Альянс»

До 1) ОСОБА_2

2) ОСОБА_3

3) ОСОБА_1

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Мегатрейдінг»

про стягнення 1 780 369,40 грн.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст і підстави позовних вимог

Акціонерне товариство "Банк Альянс" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегатрейдінг" про солідарне стягнення заборгованості в розмірі 1 780 369,40 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що Принципалом, в порушення умов п 6.2 договору не перераховано кошти для покриття можливих витрат за Гарантією в зв`язку з чим за Принципалом виникла заборгованість в загальному розмірі 1 780 369, 40 грн з якої 1 381 300, 23 грн прострочена сума по кредиту та 399 069, 17 грн прострочена сума за процентами.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду

Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.05.2023, Позов Акціонерного товариства "Банк Альянс" задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Банк Альянс" заборгованість в розмірі 1 780 369,40 грн та витрати зі сплати судового збору в розмірі 26 705,54 грн.

Рішення суду обґрунтоване тим, що відповідачами, у порушення статі 543 Цивільного кодексу України не виконано солідарного обов`язку перед позивачем.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, ОСОБА_1 25.03.2024 (22.03.2024 згідно поштової накладної на конверті, в якому направлено апеляційну скаргу до суду) звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 22.02.2024 у справі №910/11344/22 у повному обсязі і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства "Банк Альянс" до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегатрейдінг" про стягнення коштів відмовити.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції не мав права розглядати позов по цій справі, в зв`язку з тим, що третя особа виступає боржником у справі № 910/15184/21 в якій його визнано банкрутом, а отже на думку скаржника, справа № 910/11344/22 мала бути передана для розгляду в межах справи №910/15184/21. Окрім цього, скаржник вважає, що судом першої інстанції не дотримано принципу рівності сторін, необґрунтовано висновки про солідарну відповідальність відповідачів та не взято до уваги той факт, що відповідач не може відповідати в більшому обсязі ніж боржник відповідно до пунктів 4, 5 договору поруки.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.03.2024, матеріали апеляційної скарги №1-10 від 22.03.2024 ОСОБА_1 по справі № 910/11344/22 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя: Сибіга О.М., судді: Палій В.В., Вовк І.В.

01.04.2024 ухвалою Північного апеляційного господарського суду витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/11344/22.

08.04.2024 супровідним листом № 910/11344/22/1973/24 від 05.04.2024 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №910/11344/22.

22.04.2024 ухвалою Північного апеляційного господарського суду відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 22.02.2024 по справі № 910/11344/22 та призначено справу до розгляду на 15.05.2024.

15.05.2024 судове засідання у справі № 910/11344/22 не відбулось, в зв?язку з перебуванням судді Вовка І. В. на лікарняному.

28.05.2024 ухвалою Північного апеляційного господарського суду розгляд справи призначено на 05.06.2024.

05.06.2024 ухвалою Північного апеляційного господарського суду відкладено розгляд справи на 18.06.2024.

18.06.2024 ухвалою Північного апеляційного господарського суду оголошено перерву у судовому засіданні у справі № 910/11344/22 до 26.06.2024.

Позиції учасників справи

04.06.24 від ОСОБА_1 до Північного апеляційного суду надійшли додаткові пояснення в яких відповідач зазначає, що суд першої інстанції не мав право розглядати й вирішувати позовні вимоги в межах справи № 910/11344/22. Викладену позицію, скаржник обґрунтовує посилаючись на постанову Верховного суду від 23.05.24 в аналогічній справі № 910/15184/21(910/8287/22), якою скасовано рішення судів першої та другої інстанції в частині закриття провадження, щодо вимог банку до фізичних осіб-поручителів та справу в скасованій частині передано для продовження розгляду до суду першої інстанції в межах справи про банкрутство.

24.06.24 від Акціонерного товариства «Банк Альянс», через систему «Електронний суд», надійшли додаткові пояснення у справі, в яких позивач заявляє, що посилання відповідача, викладені у додаткових поясненнях від 04.06.24 на Постанову Верховного суду від 23.05.24 є безпідставними. Позиція позивача обґрунтована посиланням на постанову Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 13.10.20 у справі № 910/22904/15 в якій зазначено, що участь боржника у спорі як третьої особи без самостійних вимог, виключає можливість розгляду такого спору в межах справи про банкрутство відповідно до ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства. Оскільки у справі № 910/15184/21(910/8287/22), на яку посилається відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Мегатрейдінг» є стороною у справі, а у справі № 910/11344/22 виступає в якості третьої особи, позивач не вбачає підстав для передачі матеріалів справи до суду першої інстанції для розгляду в межах справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Мегатрейдінг».

25.06.24 від Відповідача надійшли заперечення на позицію позивача, викладену у додаткових поясненнях від 24.06.24. Заперечення обґрунтовані тим, що у справі № 910/15184/21(910/8287/22) усі сторони є тотожними сторонам у справі № 910/11344/22, окрім позивача - ПАТ «МТБ БАНК». В процесі розгляду справи № 910/15184/21(910/8287/22) ПАТ «МТБ БАНК» відмовилось від своїх позовних вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мегатрейдінг», відтак сторонами у справі лишились банк - позивач та фізичні особи-поручителі - відповідачі. На думку відповідача наведені аргументи свідчать про необґрунтованість та не аргументованість посилань позивача на те, що спір в межах справи № 910/11344/22 не підлягає передачі до суду першої інстанції для розгляду в межах справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Мегатрейдінг».

Явка представників учасників справи

У судовому засіданні 26.06.2024 з`явилась представник ОСОБА_1 . Інші сторони не забезпечили явку своїх представників у судове засідання. У судових дебатах представник відповідача просила задовольнити апеляційну скаргу та скасувати рішення господарського суду міста Києва.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

05.02.2021 між Акціонерним товариством «Банк Альянс» (як банком) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мегатрейдінг» (як принципалом) було укладено договір про надання гарантії № 1346-21 який регулює взаємовідносини сторін, їх права та обов`язки щодо надання банком на підставі заяви принципала гарантій, а саме: гарантій виконання на користь бенефіціара для забезпечення виконання принципалом зобов`язань на умовах та у порядку, передбаченому цим договором. Відповідно до умов цього договору та умов відповідної заяви, гарант надає на користь бенефіціарів гарантію/гарантії, в яких в тому числі визначаються умови гарантій та перелік документів, які будуть підставою для здійснення банком платежу за гарантією.

Відповідно до п. 11.8. договору гарантії, за користування кредитними коштами принципал сплачує банку проценти у розмірі 30% річних. Порядок нарахування та сплати визначений в п. 11.9. та п. 11.10. договору гарантії.

Згідно з п. 11.9.1. договору гарантії, проценти за користування грошовими коштами нараховуються з дня надання кредитору до моменту фактичного повернення/відшкодування принципалом гаранту у повному обсязі всіх грошових зобов`язань за цим договором.

У п. 11.5. договору гарантії передбачено, що строк користування кредитом за цим договором встановлюється сторонами в 3 календарних місяця з дати його надання.

На виконання умов договору гарантії банк надав банківську гарантію № 1346-21/1 від 31.03.2021.

За умовами наданої гарантії банк взяв на себе безвідкличні та безумовні зобов`язання сплатити Приватному акціонерному товариству «Національна енергетична компанія «Укренерго» (бенефіціар), будь-яку суму в межах загальної суми гарантії, що складає по гарантії № 1346-21/1 - 25 000 000,00 грн, з метою забезпечення виконання принципалом своїх зобов`язань за договором про врегулювання небалансів електричної енергії від 05.12.20119 № 1387-01024, що укладений між принципалом та бенефіціаром.

13.09.2021 банком отримано лист за вих. № 01/40205 від 10.09.2021 від бенефіціара про покриття заборгованості принципала за рахунок банківської гарантії № 1346-21/1 від 31.03.2021 в сумі 1 381 300,23 грн.

Відповідно до пунктів 6.1. та 6.2. договору гарантії банк шляхом направлення повідомлення вих. № 05.4/2862ЮУ від 13.09.2021 письмово повідомив принципала про отримання Вимоги та про необхідність перерахування коштів для покриття можливих витрат за гарантією та про сплату банком коштів за гарантією на вимогу бенефіціара у разі невиконання Товариством умов п. 6.2. договору гарантії.

Оскільки принципалом кошти для покриття можливих витрат за гарантією не перераховано, то банк 15.09.2021 сплатив на користь бенефіціара суму вимоги 1 381 300,23 грн згідно з платіжним дорученням № 33 від 15.09.2021.

В забезпечення виконання зобов`язання принципала по договору гарантії з банком укладені 05.02.2021 наступні договори поруки:

- з ОСОБА_2 № 1346-21/П-1;

- з ОСОБА_3 № 1346-21/П-2;

- з ОСОБА_1 № 1346-21/П-3.

Листами-вимогами від 07.10.2021 направленими на адреси принципала та поручителів, банк вимагав переказати на його рахунок заборгованість в повному обсязі.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Згідно з частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 560 Цивільного кодексу України за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов`язку.

Частиною 1 ст. 200 Господарського кодексу України унормовано, що гарантія є специфічним засобом забезпечення виконання господарських зобов`язань шляхом письмового підтвердження (гарантійного листа) банком, іншою кредитною установою, страховою організацією (банківська гарантія) про задоволення вимог управненої сторони у розмірі повної грошової суми, зазначеної у письмовому підтвердженні, якщо третя особа (зобов`язана сторона) не виконає вказане у ньому певне зобов`язання, або настануть інші умови, передбачені у відповідному підтвердженні.

За приписами ст. 563 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією, гарант зобов`язаний сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії. Вимога кредитора до гаранта про сплату грошової суми відповідно до виданої ним гарантії пред`являється у письмовій формі. До вимоги додаються документи, вказані в гарантії. У вимозі до гаранта або у доданих до неї документах кредитор повинен вказати, у чому полягає порушення боржником основного зобов`язання, забезпеченого гарантією.

Статтями 526, 527 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та з чим погоджується колегія суддів, позивач свої зобов`язання за договором про надання гарантії виконав належним чином, сплативши 15.09.2021 на користь бенефіціара суму вимоги 1 381 300,23 грн відповідно до платіжного доручення № 33 від 15.09.2021.

Проте, Товариство з обмеженою відповідальністю «Мегатрейдінг» порушило договірні зобов`язання в частині перерахування коштів для покриття можливих витрат та своєчасного повернення коштів (кредиту), у зв`язку із чим у третьої особи виникла заборгованість за кредитом.

Згідно з частиною 1 статті 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ст. 553 Цивільного кодексу України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Відповідно до ст. 541 Цивільного кодексу України, солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

Згідно зі статтею 543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі. Солідарний боржник не має права висувати проти вимоги кредитора заперечення, що ґрунтуються на таких відносинах решти солідарних боржників з кредитором, у яких цей боржник не бере участі. Виконання солідарного обов`язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором.

Як вірно було встановлено судом першої інстанції, в забезпечення виконання зобов`язань принципала по договору гарантії, 05.02.2021 з банком було укладено договори поруки з ОСОБА_2 № 1346-21/П-1; з ОСОБА_3 № 1346-21/П-2; з ОСОБА_1 № 1346-21/П-3.

Відповідно до п.п. 4 та 5 вказаних договорів поруки, за виконання зобов`язань за договором гарантії поручитель та принципал відповідають перед банком як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед банком у тому ж обсязі, що і принципал, включаючи сплату суми виплаченої банком на вимогу бенефіціара, процентів від суми боргу за гарантією, комісій, пені, інших платежів та витрат, передбачених договором гарантії, відшкодування збитків. Сторони домовилися, що у разі збільшення або зменшення обсягу зобов`язань принципала за договором гарантії, обсяг поруки згідно умов цього договору без додаткового повідомлення поручителя та укладання додаткового договору до цього договору збільшується або зменшується відповідно до обсягу забезпеченого порукою основного зобов`язання таким чином, щоб поручитель відповідач перед банком за виконання принципалом свої зобов`язань за договором гарантії в повному обсязі.

Порядок сплати та нарахування відсотків за користування кредитними коштами встановлено в п. 11.8., 11.9. та 11.10. договору гарантії. Судом першої інстанції було правильно встановлено відповідність наданого банком розрахунку та визначено, що прострочена сума за процентами становить 399 069,17 грн.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та з чим погоджується колегія суддів, враховуючи умови пункту 6.2 договору та положення статей 526, 527 Цивільного кодексу України принципалом не перераховано кошти для покриття можливих витрат за гарантією на рахунок позивача, та, відповідно з 15.09.2021 у Товариства з обмеженою відповідальністю «Мегатрейдінг» виникли грошові зобов`язання перед позивачем.

Виходячи з п 11.8 умов договору принципал сплачує банку проценти у розмірі 30% річних за користування кредитними коштами.

Поручителями Товариства з обмеженою відповідальністю «Мегатрейдінг» згідно з договорами поруки № 1346-21/П-1, № 1346-21/П-2, № 1346-21/П-3 виступають ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 відповідно.

Листами-вимогами від 07.10.2021 направленими на адреси принципала та поручителів банк вимагав перерахувати на його рахунок заборгованість в повному обсязі, однак листи-вимоги залишилися без виконання.

Колегія суддів дійшла висновків, що наведене вище свідчить про правомірність та обґрунтованість висновків суду першої інстанції щодо солідарного стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Банк Альянс" 1 780 369,40 грн заборгованості, з яких 1 381 300, 23 грн прострочена сума по кредиту та 399 069, 17 грн прострочена сума за процентами.

Що стосується доводів, викладених в апеляційній скарзі, стосовно того, що суд першої інстанції не мав права розглядати позов по цій справі, в зв`язку з тим, що третя особа виступає боржником у справі № 910/15184/21 в якій його визнано банкрутом, а отже справа № 910/11344/22 мала бути передана для розгляду в межах справи №910/15184/21, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про відшкодування шкоди та/або збитків, завданих боржнику; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Господарського процесуального кодексу України, сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу.

Наведене вище свідчить про те, що боржник в справі про банкрутство №910/15184/21 ТОВ «Мегатрейдінг» не є стороною у справі № 910/11344/22 в розумінні ст. 45 Господарського процесуального кодексу України, а отже у суду першої інстанції були відсутні підстави для передачі даної справи для розгляду в межах справи про банкрутство № 910/15184/21.

Більш того, ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства надано вичерпний перелік майнових спорів, стороною в яких виступає банкрут, які підлягають розгляду в межах справи про банкрутство. Враховуючи, що предметом спору у справі № 910/11344/22 є солідарне стягнення заборгованості з поручителів Товариства з обмеженою відповідальністю «Мегатрейдінг»(банкрота в межах справи № 910/15184/21), судове рішення в межах справи № 910/11344/22 жодним чином не може впливати на права та обов`язки третьої особи.

Всі інші доводи, наведені скаржником в апеляційній скарзі, колегією суддів до уваги не приймаються з огляду на те, що вони є необґрунтованими та такими, що спростовуються вищевикладеним та матеріалами справи № 910/11344/22, а також не впливають на вірне вирішення судом першої інстанції даного спору.

З огляду на наведене, судом першої інстанції обґрунтовано постановлено оскаржуване рішення, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Ч. 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд визнає, що доводи скаржника викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні, а рішення суду першої інстанції винесене з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, а також з дотриманням норм процесуального та матеріального права, у зв`язку з чим, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для її зміни або скасування.

Розподіл судових витрат

Згідно з ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір за подачу апеляційної скарги залишається за скаржником.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 22.02.2024 у справі № 910/11344/22 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 22.02.2024 у справі № 910/11344/22 - залишити без змін.

3. Судовий збір за розгляд апеляційної скарги розподіляється відповідно до ст.ст. 129 та 282 Господарського процесуального кодексу України.

4. Матеріали справи № 910/11344/22 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до ст. 289-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст судового рішення складено 25.07.2024

Головуючий суддя О.М. Сибіга

Судді І.В. Вовк

В.В. Палій