СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
16 липня 2024 року м. Харків Справа № 905/1165/23
Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Гребенюк Н.В., суддя Слободін М.М., суддя Тихий П.В.,
за участю секретаря судового засідання Пляс Л.Ф.,
за участю представників сторін:
від позивача адвокат Погрібна С.О., на підставі ордеру (поза межами приміщення суду)
від відповідача адвокат Чайкіна К.О., на підставі довіреності (поза межами приміщення суду)
інші учасники справи в судове засідання не з`явились
розглянувши заяву ОСОБА_1 про здійснення розподілу судових витрат та прийняття додаткової постанови
за наслідком розгляду апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Авдіївський коксохімічний завод" (вх. 625 Д) та апеляційної скарги ОСОБА_1 (вх. 791 Д) на рішення господарського суду Донецької області від 21.02.2024, ухвалене суддею Хабаровою М.В. у приміщенні Господарського суду Донецької області 21.02.2024 об 11:00 год. (повне рішення складено 04.03.2024)
у справі № 905/1165/23
за позовом ОСОБА_1 , м.Дніпро,
до 1) Приватного акціонерного товариства "Авдіївський коксохімічний завод", м.Авдіївка Донецької області,
2) Private Limited Liability Company Metinvest B.V. (Приватної компанії з обмеженою відповідальністю "Метінвест Б.В."), м. Амстердам, Королівство Нідерланди,
3) ОСОБА_2 , м.Київ,
про стягнення збитків,
ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Авдіївський коксохімічний завод", Компанії "Метінвест Б.В." та ОСОБА_2 про солідарне стягнення компенсації за примусово вилучені акції ПрАТ "Авдіївський коксохімічний завод" в розмірі 51 301 981,90 грн, збитків за неотримані дивіденди в розмірі 7 478 605,08 грн та відсотків за користування чужими грошовими коштами у розмірі 11 917 853,67 грн.
Рішенням господарського суду Донецької області від 21.02.2024 у справі №905/1165/23 позов задоволено частково. Стягнуто солідарно з Приватного акціонерного товариства "Авдіївський коксохімічний завод" та Private Limited Liability Company Metinvest B.V. (Приватної компанії з обмеженою відповідальністю "Метінвест Б.В.") на користь ОСОБА_1 компенсацію за примусово вилучені акції Приватного акціонерного товариства "Авдіївський коксохімічний завод" в розмірі 15417390,00 грн, збитки за неотримані дивіденди в розмірі 4625645,63 грн та інфляційні втрати в розмірі 2748263,15 грн. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Авдіївський коксохімічний завод" на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 121135,04 грн. Стягнуто з Private Limited Liability Company Metinvest B.V. (Приватної компанії з обмеженою відповідальністю "Метінвест Б.В.") на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 121135,04 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Закрито провадження у справі в частині позовних вимог до ОСОБА_2 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 04.06.2024 у справі №905/1165/23 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Авдіївський коксохімічний завод" (вх. 625 Д) на рішення господарського суду Донецької області від 21.02.2024 у справі №905/1165/23 залишено без задоволення. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 (вх. 791 Д) на рішення господарського суду Донецької області від 21.02.2024 у справі № 905/1165/23 задоволено частково. Рішення господарського суду Донецької області від 21.02.2024 у справі №905/1165/23 скасовано в частині відмовлених позовних вимог про стягнення інфляційних втрат у розмірі 9 874 462,83 грн, нарахованих на суму компенсації за примусово вилучені акції. Ухвалено в цій частині нове судове рішення, яким задоволено вказані позовні вимоги. Здійснено перерозподіл судових витрат за подання позовної заяви пропорційно задоволеним позовним вимогам. В іншій частині рішення господарського суду Донецької області від 21.02.2024 у справі №905/1165/23 - залишено без змін. Викласти резолютивну частину рішення в наступній редакції: Позов задовольнити частково. Стягнути солідарно з Приватного акціонерного товариства Авдіївський коксохімічний завод (86065, Донецька обл., м. Авдіївка, проїзд Індустріальний, 1, ідентифікаційний код 00191075) та Private Limited Liability Company Metinvest B.V. (Приватної компанії з обмеженою відповідальністю Метінвест Б.В.) (номер в торговельному реєстрі Торгової палати Нідерландів: 24321697, місцезнаходження: Zuidplein 216, Amsterdam, The Netherlands, 1077XV (Зюйдплейн 216, Амстердам, Королівство Нідерланди) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) компенсацію за примусово вилучені акції Приватного акціонерного товариства Авдіївський коксохімічний завод в розмірі 15 417 390,00грн, інфляційні втрати нараховані на суму компенсації за примусово вилучені акції на суму 9 874 462,83грн, збитки за неотримані дивіденди в розмірі 4 625 645,63грн та інфляційні втрати нараховані на збитки за неотримані дивіденди в розмірі 2 748 263,15грн. Стягнути з Приватного акціонерного товариства Авдіївський коксохімічний завод (86065, Донецька обл., м. Авдіївка, проїзд Індустріальний, 1, ідентифікаційний код 00191075) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 173 601,12грн. Стягнути з Private Limited Liability Company Metinvest B.V. (Приватної компанії з обмеженою відповідальністю Метінвест Б.В.) (номер в торговельному реєстрі Торгової палати Нідерландів: 24321697, місцезнаходження: Zuidplein 216, Amsterdam, The Netherlands, 1077XV (Зюйдплейн 216, Амстердам, Королівство Нідерланди) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 173 601,12грн. В іншій частині позовних вимог відмовити. Закрити провадження у справі в частині позовних вимог до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) на підставі п. 1 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства Авдіївський коксохімічний завод (86065, Донецька обл., м. Авдіївка, проїзд Індустріальний, 1, ідентифікаційний код 00191075) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 88 862,96грн. Стягнуто з Private Limited Liability Company Metinvest B.V. (Приватної компанії з обмеженою відповідальністю Метінвест Б.В.) (номер в торговельному реєстрі Торгової палати Нідерландів: 24321697, місцезнаходження: Zuidplein 216, Amsterdam, The Netherlands, 1077XV (Зюйдплейн 216, Амстердам, Королівство Нідерланди) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 88 862,96грн.

В судовому засіданні 04.06.2024 з розгляду апеляційних скарг в даній справі представником позивача до закінчення судових дебатів було зазначено про те, що ним впродовж 5 днів будуть надані докази на підтвердження понесених ним витрат на професійну правничу допомогу.

10.06.2024 до Східного апеляційного господарського суду від позивача надійшла заява про здійснення розподілу судових витрат та прийняття додаткової постанови, в якій останній просить стягнути солідарно з відповідачів у даній справі витрати на професійну правничу допомогу в сумі 14 000,00грн. Одночасно заявником подано клопотання про участь в судому засіданні з розгляду даної справи його представника адвоката Погрібної С.В., в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою власних технічних засобів.

Східним апеляційним господарським судом листом було повідомлено заявника про те, що до 24.06.2024 включно головуюча суддя Гребенюк Н.В. перебуває у відпустці.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 26.06.2024 у справі №905/1165/23 прийнято заяву позивача про здійснення розподілу судових витрат та прийняття додаткової постанови до провадження; розгляд заяви призначено на "16" липня 2024 р. о 14:15 год. у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, пр. Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань № 132; запропоновано відповідачам подати суду апеляційної інстанції відзиви на заяву позивача про ухвалення додаткової постанови про розподіл витрат із доказами їх надсиланння заявнику; задоволено клопотання ОСОБА_1 про участь його представника в усіх судових засіданнях з розгляду справи №905/1165/23 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів; судове засідання у справі №905/1165/23, призначене на 16.07.2024 о 14год 15хв., встановлено провести за участю позивача в особі його представника адвоката Погрібної С.О., в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення з використанням власних технічних засобів заявника.

У зв`язку з відпусткою судді Шутенко І.А. відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу справ між суддями від 12.07.2024 для розгляду заяви у справі №905/1165/23 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Гребенюк Н.В., судді Слободін М.М., Плахов О.В.

У зв`язку з відпусткою судді Плахова О.В. відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу справ між суддями від 12.07.2024 для розгляду заяви у справі №905/1165/23 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Гребенюк Н.В., судді Слободін М.М., Тихий П.В.

16.07.2024 до Східного апеляційного господарського суду від першого відповідача надійшли заперечення на заяву позивача про розподіл судових витрат, в яких останній, вказуючи на неподання позивачем попереднього розрахунку судових витрат на правничу допомогу, недоведеність поважності причин на подання доказів на правничу допомогу до ухвалення судового рішення, необґрунтованості включених адвокатом видів робіт, просить відмовити у задоволенні наведеної заяви; зменшити розмір витрат на правничу допомогу позивачу до 0,00грн.

В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги поданої заяви про розподіл судових витрат та просив її задовольнити в повному обсязі.

Представник першого відповідача заперечував проти заяви позивача про розподіл витрат на професійну правничу допомогу в повному обсязі та просив їх зменшити.

Інші представники сторін в судове засідання не з`явились, хоча про дату, час та місце розгляду справи бути належним чином повідомлені, про що свідчать наявні в матеріалах справи докази.

Розглянувши заяву представника позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції, вислухавши доводи представників позивача та першого відповідача, апеляційний господарський суд зазначає наступне.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 ГПК України): подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;

3) розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК України).

Згідно з частиною 1 статті 124 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору (частина 2 статті 124 Господарського процесуального кодексу України).

Аналіз ч. 2 ст. 124 ГПК України вказує на те, що у разі неподання попереднього розрахунку у суду є право, а не обов`язок відмовити у відшкодуванні відповідних судових витрат. Тобто неподання попереднього розрахунку не є безумовною підставою для відмови у відшкодуванні витрат.

Відповідно до частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

З огляду на викладене, відшкодування судових витрат здійснюється у разі наявності відповідної заяви сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, якщо справа розглядається з повідомленням учасників справи з проведенням дебатів, а відповідні докази надані цією стороною або до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Предметом апеляційного перегляду у даній справі були дві апеляційні скарги на рішення суду першої інстанції, а саме апеляційна скарга позивача ОСОБА_1 та апеляційна скарга ПрАТ "Авдіївський коксохімічний завод".

Заявляючи про розподіл судових витрат за результатом розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 , позивач просив суд апеляційної інстанції стягнути солідарно з відповідачів у даній справі витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 14 000,00грн.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивачем попередній (орієнтовний) розрахунок витрат на правничу допомогу адвоката у суді апеляційної інстанції не подавався.

Водночас, суд апеляційної інстанції зазначає про те, що у разі неподання попереднього розрахунку у суду є право, а не обов`язок відмовити у відшкодуванні відповідних судових витрат, тому неподання стороною попереднього розрахунку судових витрат не є безумовною підставою для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат.

У поданій апеляційній скарзі позивач просив розподілити судові витрати за наслідком перегляду апеляційної скарги.

Вказане свідчить про те, що заявником було заявлено клопотання про розподіл судових витрат в установленому процесуальним законом порядку.

На виконання вимог ч. 8 ст. 129 ГПК України в судовому засіданні представник позивача до закінчення судових дебатів повідомила, що нею впродовж 5 днів будуть надані докази понесення позивачем витрат на правничу допомогу.

У встановлений ч. 8 ст. 129 ГПК України строк представником позивача, адвокатом Погрібною С.В., надано до суду апеляційної інстанції заяву, в якій заявник, на підставі ст.123, 126, 129 ГПК України просив стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 14 000,00 грн, які понесені позивачем у зв`язку із розглядом спору в апеляційній інстанції, та надано докази на підтвердження таких витрат.

Зважаючи на викладене, позивачем дотримано вимоги вищенаведених приписів та надано докази на підтвердження понесення судових витрат, зокрема, на правничу допомогу адвоката, як то визначено приписами ч. 1, 2 ст. 124 та ч. 8 ст. 129 ГПК України.

Згідно положень частини першої статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно до ч.2 ст.126 ГПК для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

На підтвердження факту понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних з розглядом даної справи у суді апеляційної інстанції, представником позивача до заяви про ухвалення додаткового судового рішення надано:

- розрахунок судових витрат у справі №905/1165/23, пов`язаних з розглядом апеляційної скарги позивача, на суму 14 000,00грн;

- копію договору про надання правової допомоги від 19.05.2021;

- копію акту від 07.06.2024 приймання-передачі наданих послуг з правової (професійної правничої) допомоги до договору від 19.05.2021;

- копію платіжних документів на підтвердження сплати наданих послуг у розмірі 14 000,00 грн.

Також матеріали справи містять документи на підтвердження повноважень адвоката Погрібної С.В. для представництва інтересів Сімонова Ю.Ю. у даній справі (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №001144 від 29.06.2016, ордер на надання правничої (правової) допомоги серія АР № 1165580 від 29.02.2024,).

Частиною першою статті 1 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" визначено, що договір про надання правової допомоги визначено як домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно зі статтею 30 вказаного Закону гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Отже, діяльність адвоката є оплачуваною працею і така оплата у вигляді гонорару здійснюється на підставі укладеного між адвокатом та його клієнтом договору про надання правничої допомоги.

Відповідно до частини третьої статті 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який, в свою чергу, врегульовано Главою 63 Цивільного кодексу України.

Стаття 903 ЦК України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Стаття 632 ЦК України регулює поняття ціни договору; за приписами вказаної статті ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.

Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Аналогічну правову позицію наведено у постановах Верховного Суду від 06.03.2019 у справі №922/1163/18, від 07.09.2020 у справі №910/4201/19.

Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що 19.05.2021 між адвокатом Погрібною С.В. (Адвокат) та Сімоновим Ю.Ю. (Клієнт) укладено договір про надання правової допомоги б/н, за умовами якого:

1.1. За цим Договором Адвокат зобов`язується надавати Замовнику правову допомогу (далі «послуги») з питання захисту порушених прав та інтересів Замовника в ході примусового викупу належних Замовнику на праві власності акцій Приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод» () на підставі відповідної Публічної безвідкличної вимоги про придбання акцій в усіх власників акцій (процедура сквіз-ауту), в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором, а Замовник зобов`язаний оплатити замовлення у порядку та строки обумовлені Сторонами.

1.2. Адвокат відповідно до узгоджених Сторонами доручень: надає Замовнику консультаційні та юридичні послуги щодо захисту інтересів останнього перед фізичними особами, в органах державної влади, органах прокуратури, МВС та СБУ, державної виконавчої служби, на підприємствах, в установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування, а також в загальних, адміністративних та господарських судах України усіх інстанцій, зокрема у цивільних, господарських та адміністративних справах, у справах про адміністративні правопорушення, у справах окремого та наказного провадження, в кримінальному провадженні, в тому числі оскарження дій та бездіяльності службових та посадових осіб; представляє інтереси Замовника в судах з усіма правами, які надано законом позивачу (цивільному позивачу та відповідачу), відповідачу, потерпілому, третій особі, свідку, заявнику. скаржнику, у тому числі з правом пред`явлення позову, зміни підстави або предмету позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, пред`явлення зустрічного позову, подання заяв та скарг, укладання мирової угоди на будь-якій стадії процесу, вимагати виконання судового рішення, оскарження рішення, постанов і ухвали суду, одержання, рішень, ухвал, виконавчого листа, наказу та пред`явлення його до виконання; підписувати та подавати документи, зокрема заяви, клопотання, відводи, заперечення, скарги, уточнення, пояснення, запити, звернення, повідомлення, докази та інше, вести попередні переговори та узгоджувати процесуальні питання: отримувати документи, в тому числі відповіді, довідки, свідоцтва, витяги, виписки, рішення, ухвали, постанови, заочне рішення тощо, а також їх копії; сплачувати від імені Замовника державне мито, судовий збір та інші необхідні платежі; вчиняти інші дії в інтересах Замовника не передбачених даним Договором; представляє інтереси Замовника в судах, в органах прокуратури, МВС та СБУ під час досудового та судового слідства, кримінального провадження, у справах про адміністративні правопорушення, подавати заяви, клопотання, пояснення, докази та вчиняти інші дії щодо захисту прав та інтересів Замовника.

1.3. При виконанні зобов`язань, передбачених в п. 1.2. Договору, Адвокат керується національним законодавством України і цим Договором.

2.1. Цей Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до виконання Сторонами своїх зобов`язань.

2.2. Цей Договір може бути розірваний згідно вимог чинного законодавства України.

3.1. За правову допомогу, передбачену в п.п. 1.2. Договору, Замовник сплачує Адвокату винагороду із розрахунку 1 000 (тисяча) грн. 00 коп. за 1 годину витраченого адвокатом часу для надання правової допомоги.

3.2. В ціну Договору не включені фактичні витрати щодо виконання Адвокатом зобов`язань з Договором.

4.1. Розмір оплати праці Адвоката при наданні правової допомоги, а також умови та порядок розрахунків, визначаються Сторонами в додатках до цього Договору.

Отже, сторони узгодили ціну послуг, що надаються адвокатом під час апеляційного перегляду справи №905/1165/23.

Частиною 3 статті 126 ГПК України встановлено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Подання детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, не є самоціллю, а є необхідним для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат.

Частина 3 ст. 126 ГПК України конкретного складу відомостей, що мають бути зазначені в детальному описі робіт (наданих послуг), не визначає, обмежуючись лише посиланням на те, що відповідний опис має бути детальним.

Враховуючи принципи рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми як складові принципу верховенства права, визначення необхідного і достатнього ступеня деталізації опису робіт у цьому випадку є виключною прерогативою учасника справи, що подає такий опис.

Учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат.

Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.

Правова позиція щодо змісту детального опису робіт (наданих послуг) викладена, зокрема, Великою Палатою Верховного Суду у справі № 922/1964/21 від 16.11.2022.

На підтвердження факту виконаних Адвокатом та прийнятих Клієнтом робіт позивачем до матеріалів справи надано акт приймання-передачі наданих послуг з правової (професійної правничої ) допомоги від 07.06.2024 відповідно до договору про надання правової допомоги від 19.05.2021, яким сторони підтвердили, що адвокат надав, а клієнт прийняв правові послуги з професійної правничої допомоги, а саме:

- 21.03.2024 - 23.03.2024: Складання та подання апеляційної скарги на рішення господарського суду Донецької області від 21.02.2024 у справі №905/1165/23 та клопотання про зменшення розміру судового збору 12год., 10 000,00грн;

- 09.04.2024: Складання та подання клопотання про продовження строку на усунення недоліків 0,5год., 500,00грн;

- 11.04.2024: Складання та подання клопотання про відеоконференцію 0,5год., 500,00грн;

- 19.04.2024: Складання та подання заяви про усунення недоліків 0,5год., 500,00грн;

- 23.04.2024: Складання та подання запиту 0,5год., 500,00грн;

- 30.04.2024: Представництво інтересів в суді апеляційної інстанції у справі №905/1165/23 0,5год., 500,00грн;

- 01.05.2024: Складання та подання повторного запиту 0,5год., 500,00грн;

- 04.06.2024: Представництво інтересів в суді апеляційної інстанції у справі №905/1165/23 1год., 1000,00грн

Всього: 16год (14 000,00грн).

Акт приймання-передачі наданих послуг підписано сторонами без заперечень та зауважень до змісту та обсягу виконаних Адвокатом робіт.

Матеріали справи свідчать, що позивачем вартість виконаних робіт розрахована виходячи з погодинної ставки, встановленої п. 3.1 договору, що не суперечить такому договору.

Крім того, склавши акт виконаних робіт від 07.06.2024 із зазначенням детального погодинного розрахунку витрат за послуги та підписавши такий акт, а також здійснивши оплату за надані послуги, сторони підтвердили факт надання та отримання послуг адвоката на представництво інтересів позивача у даній справі під час її апеляційного перегляду.

Відповідно до ч.8 ст.129 ГПК розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Об`єднаною палатою Верховного Суду у постанові від 03.10.2019 у справі №922/445/19 висловлену правову позицію, що за змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 цього Кодексу).

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає, що позивачем належними у справі доказами підтверджено факт надання адвокатом послуг правничої допомоги під час розгляду справи №905/1165/23 у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Загальне правило розподілу судових витрат, визначене в частині 4 статті 129 ГПК України, відповідно до якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Водночас за змістом частини 4 статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини 5 та 6 статті 126 ГПК України).

У розумінні положень частин 5 та 6 статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Окрім цього, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі № 927/237/20).

Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04).

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У розумінні положень частини 5 статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 ГПК України, також визначені положеннями частин 6, 7 та 9 статті 129 цього Кодексу.

Отже, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5 - 7 та 9 статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята-шоста статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

У запереченнях на заяву позивача про розподіл судових витрат першим відповідачем зазначалось, що позивачем безпідставно заявлено до стягнення вартість наданих адвокатом позивача послуг складання та подання клопотання про продовження строку на усунення недоліків, заяви про усунення недоліків апеляційної скарги, запиту та повторного запиту до суду апеляційної інстанції про надання інформації щодо направлень поштових відправлень другому відповідачу.

Суд апеляційної інстанції з наведеними доводами першого відповідача погоджується, оскільки фактично послуги адвоката як з усунення недоліків апеляційної скарги, так і з подання заяви про продовження строку на усунення недоліків, спрямовані на виконання іншого виду роботи, заявленої представником - складання та подання апеляційної скарги на рішення господарського суду Донецької області від 21.02.2024 у справі №905/1165/23, вартість якої останнім з урахуванням клопотання про зменшення розміру судового збору визначена останнім у сумі 10 000,00грн.

Судова колегія вважає вартість виконаної адвокатом роботи зі складання та подання апеляційної скарги у цій справі такою, що відповідає умовам укладеного договору про надання правової допомоги, а також відповідної критеріям реальності, співмірності зі складністю справи та використаним адвокатом часом.

Водночас, судова колегія зауважує на тому, що подання запитів до суду апеляційної інстанції щодо інформації про види та засоби зв`язку, якими Східний апеляційний господарський суд направляв ухвали на адресу другого відповідача, не могло вплинути на результат вирішення спору, не доводило обґрунтованість правової позиції позивача, викладеної в апеляційній скарзі, тому такі витрати на послуги з правової допомоги не можна вважати необхідними та виправданими.

У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, відповідно до якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (подібний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18).

Проаналізувавши наведений детальний опис наданих позивачу адвокатом послуг, а також подані ним документи, колегія суддів частково погоджується з доводами першого відповідача та вважає, що відображена у цих доказах інформація щодо характеру та обсягу виконаної адвокатом позивача роботи (наданих послуг) частково не відповідає критерію розумності та співмірності, а також часу, витраченому адвокатом на виконання відповідних робіт.

Дослідивши зміст заяви представника позивача про відшкодування судових витрат у зв`язку із розглядом справи у суді апеляційної інстанції, беручи до уваги заявлене першим відповідачем клопотання про зменшення розмір витрат на правничу допомогу, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відшкодуванні позивачу витрат на послуги зі складання та подання клопотання про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги, заяви про усунення недоліків, запиту та повторного запиту до суду апеляційної інстанції про надання інформації щодо поштового відправлення другому відповідачу на загальну суму 2 000,00грн; інші заявлені позивачем витрати були безпосередньо пов`язані із розглядом справи і в матеріалах справи наявні докази вчинення адвокатом Погрібною С.В. відповідних процесуальних дій.

Таким чином, враховуючи зміст наданих позивачу правничих послуг у межах розгляду апеляційної скарги, надані докази на підтвердження переліку та змісту виконаних робіт, оцінивши наявні у матеріалах справи докази та доводи сторін, перевіривши відповідність заявленої до стягнення суми наданому обсягу адвокатських послуг, пропорційність задоволених майнових вимог позивача (46,2% від заявлених позовних вимог), колегія суддів, зважаючи на закриття провадження у вимогах до третього відповідача, беручи до уваги порядок розподілу судових витрат, дійшла висновку про те, що співмірним та обгрунтованим є стягнення з першого та другого відповідачів на користь позивача 5544,00грн (12 000грн * 46,2% / 100%), тобто по 2772,00грн з кожного.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви ОСОБА_1 та ухвалення додаткової постанови у справі №905/1165/23.

Керуючись статтями 123, 126, 129, 244, 282 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про здійснення розподілу судових витрат та прийняття додаткової постанови у справі №905/1165/23 задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства Авдіївський коксохімічний завод (86065, Донецька обл., м. Авдіївка, проїзд Індустріальний, 1, ідентифікаційний код 00191075) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, в розмірі 2772,00грн

Стягнути з Private Limited Liability Company Metinvest B.V. (Приватної компанії з обмеженою відповідальністю Метінвест Б.В.) (номер в торговельному реєстрі Торгової палати Нідерландів: 24321697, місцезнаходження: Zuidplein 216, Amsterdam, The Netherlands, 1077XV (Зюйдплейн 216, Амстердам, Королівство Нідерланди) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, в розмірі по 2772,00грн.

В задоволенні інших вимог заяви відмовити.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст додаткової постанови складений 19.07.2024.

Головуючий суддя Н.В. Гребенюк

Суддя М.М. Слободін

Суддя П.В. Тихий