ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2024 року м. Черкаси справа № 925/1016/23
Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Спаських Н.М., із секретарем судового засідання Волна С.В., за участі представників сторін:
від позивача: не з`явився;
від відповідача: не з`явився;
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси матеріали справи за позовом ОСОБА_1 (м. Черкаси) до товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з експлуатації та утримання житлових та нежитлових будинків "Нова митниця" (м. Черкаси) про скасування рішення загальних зборів
ВСТАНОВИВ:
Рішенням від 04.12.2023 в позові відмовлено повністю.

11.12.2023 судом зареєстровано заяву відповідача від 11.12.2023 про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 9 000,00 грн. за результатами вирішення спору (а.с. 152 том 1).

На рішення у справі подано апеляційну скаргу, провадження по розгляду заяви відповідача від 11.12.2023 про ухвалення додаткового рішення суд зупинив.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 17.04.2024 (а.с. 96-116, том 2) рішення Господарського суду черкаської області від 04.12.2023 змінено у мотивувальній частині, а резолютивну частину залишено без змін.

В засідання 18.07.24 по розгляду заяви представники сторін не з`явилися, явка обов`язковою не визнавалася.

Представник позивача проти задоволення заяви про винесення додаткового рішення судом відносно витрат на правничу допомогу заперечив через її необґрунтованість та безпідставність, про що надав суду заперечення (а.с. 168, том 1).

Представник відповідача від заяви не відмовився, змін до неї не подав.

Неявка представників не перешкоджає суду розглянути заяву щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу по суті.

Суд, дослідивши заяву відповідача, товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з експлуатації та утримання житлових та нежитлових будинків "Нова митниця", від 11.12.2023 про винесення додаткового рішення та стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі № 925/1016/23, вважає за можливе її задовольнити частково, у зв`язку з наступним.

Приписами пункту 3 частини 1 статті 244 ГПК України встановлено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до статті 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати: 1) на професійну правничу допомогу.

Частинами 1, 2 ст. 124 ГПК України унормовано, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач у відзиві на позовну заяву ( а.с. 83, том 1) у даній справі зазначав, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести в зв`язку з розглядом справи становить 15 000,00 грн. (витрати на правничу допомогу) .

В поданій заяві про винесення додаткового рішення суду ( а.с. 152, том 1), заявник зазначає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу становить 9 000,00 грн. та просить стягнути їх з відповідача в повній сумі.

Згідно з ч. 4 ст. 124 ГПК України попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Відповідно до частини 1, 2 ч. 2 статті 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (п. 4 ст. 126 ГПК України).

У разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 ГПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач проти покладення на нього витрат відповідача на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 9000,00 грн. заперечив, просить у стягненні цих коштів відмовити повністю.

Положеннями частини 8 статті 129 ГПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Рішення Господарського суду Черкаської області у справі № 925/1016/23 ухвалено 04.12.2023.

З протоколу судового засідання від 14.12.2023 вбачається, що про перехід до судових дебатів суд оголосив о 12:42:07. Першим виступив представник позивача Савоста С.В., другий виступ - представник відповідача Мисан В.М. Саме в цьому виступі по протоколу представник відповідача просить суд відмовити в позові та згідно ч. 8 ст. 129 ГПК заявив в усному порядку про те, що протягом 5 днів після ухвалення рішення будуть подані докази про витрати на професійну правничу допомогу.

По протоколу з 12:49:00 по 12:54:22 суд ставить питання, представники сторін надають свої пояснення та відповіді (репліки).

О 12:56:57 суд видаляється до нарадчої кімнати.

За правилами ст. 219 саме після судових дебатів суд видаляється до нарадчої кімнати.

Отже представник відповідача про надання ним доказів про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в порядку ч. 8 ст. 219 ГПК України повідомив суд до часу завершення судових дебатів, як і вимагає ця норма.

Протилежні доводи позивача з даного приводу суд відхиляє.

Зауважень на цей протокол судового засідання сторонами не подано.

У встановлений ч. 8 ст. 129 ГПК України строк відповідач звернувся до господарського суду із заявою про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у справі № 925/10146/23 в розмірі 9 000,00 грн.

Пунктом 1 частини 1 статті 1 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність визначено, що адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Зі змісту ст. 26 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно до ст. 30 Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

На підтвердження понесення витрат на правову допомогу відповідач надав суду Договір № б/н про надання правової допомоги від 17.02.2023 ( а.с. 155, том 1), укладений між адвокатом Мисан В.М. та ТОВ "Компанія з експлуатації та утримання житлових та нежитлових будинків "Нова митниця", акт прийому - передачі наданих послуг від 08.12.2023 ( а.с. 156, том 1) платіжні інструкції № 1826 від 08.09.2023 на суму 5 000,00 грн. ( а.с. 157 , том 1) та № 1854 від 18.10.2023 на суму 4 000,00 грн. ( а.с. 158 , том 1) .

Згідно з п. 1 Договору Адвокат приймає на себе зобов`язання надати правничу допомогу Клієнту з наступних правових питань та у таких обсягах:

1.1. консультування Клієнта з питань господарського, цивільного, господарського процесуального законодавства та цивільного процесуального законодавства;

1.2. підготовка клієнта до кожного судового засідання в судах першої, апеляційної та касаційної інстанції.

1.3. підготовка та подання до судів всіх рівнів та спеціалізації позовних заяв, відзивів, клопотань, в тому числі у справі про неплатоспроможність Клієнта з правом підпису таких документів.

1.4. представництво інтересів Клієнта у судах всіх рівнів та спеціалізації при розгляді цивільних, адміністративних, господарських, а також установах, підприємствах, закладах;

1.5. представництво інтересів Клієнта в судах першої, апеляційної та касаційної інстанції;

1.6. представництво інтересів Клієнта на зборах кредиторів та комітету кредиторів з правом приймати участь у голосуванні та підписанні протоколів зборів кредиторів та комітету кредиторів;

В п. 6.1 договору сторони погодили, що за надання правничої допомоги Клієнт сплачує Адвокату гонорар відповідно до фактично наданих послуг на підставі актів приймання-передачі наданих послуг. При розрахунку загального розміру гонорару адвоката Сторони узгодили проводити розрахунок виходячи із загальної кількості витраченого часу на виконання умов цього Договору. Вартість 1 місяця роботи Адвоката становить 15 000 грн. (п`ятнадцять тисяч гривень).

Розрахунок між Сторонами за надані послуги повинен бути проведений не пізніше 2-х днів з дня підписання актів приймання-передачі наданих послуг ( п. 6.2. договору).

08.12.2023 позивач та адвокат Мисан В.М. підписали Акт прийому - передачі наданих послуг (а.с. 156, том 1), яким засвідчили факт надання Адвокатом правової допомоги згідно Договору № б/н про надання правової допомоги від 17.02.2023 по справі № 925/1016/23 на загальну суму 9 000,00 грн., а саме:

- вивчення матеріалів позовної заяви ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з експлуатації та утримання житлових та нежитлових будинків "Нова митниця" ;

- підготовка клопотання про закриття провадження у справі № 925/1016/23 від 30.08.2023;

- підготовка відзиву на позовну заяву у справі № 925/1016/23 від 30.08.2023;

- участь в судовому засіданні 31.08.2023 у справі № 925/1016/23;

- участь в судовому засіданні 13.09.2023 у справі № 925/1016/23;

- участь в судовому засіданні 28.09.2023 у справі № 925/1016/23;

- участь в судовому засіданні 25.10.2023 у справі № 925/1016/23;

- участь в судовому засіданні 04.12.2023 у справі № 925/1016/23;

Загальна вартість наданих послуг становить 9000,00 грн. Сторони претензій одна до одної не мають.

Відповідач та адвокат Мисан В.М. вказали у Акті прийому-передачі наданих послуг від 08.12.2023 про те, що послуга адвокатом надається у відповідності до умов Договору між сторонами від 17.02.2023 та по справі № 925/1016/23.

Це не суперечить чинному законодавству, а Договір між цими особами від 17.02.2023 є загальним і не обмежується наданням послуги лише в межах однієї судової справи.

Відповідачем були сплачені адвокату кошти в сумі 9 000,00 грн., що підтверджується платіжними інструкціями:

- № 1826 від 08.09.2023 на суму 5 000,00 грн. ( а.с. 157 , том 1);

- № 1854 від 18.10.2023 на суму 4 000,00 грн. ( а.с. 158 , том 1).

З приводу того, що у договорі оплата роботи адвоката встановлена із розрахунку 1 місяць роботи адвоката становить 15 000 грн., а у Акті прийому-передачі наданих послуг до сплати вказано 9000 грн. за 10 годин роботи, суд зауважує, що оскільки безперечним є те, що межах навіть строку розгляду цієї справи адвокат точно витратив 1 місяць своєї роботи (він коштує 15000 грн.), а просить стягнути лише 9000 грн. за домовленістю між ним та відповідачем, то стягувана сума поглинається фіксованим розміром гонорару адвоката.

З цих підстав суд вважає, що заявлена до стягнення сума є обґрунтованою та може бути стягнута.

Судом не встановлено, що перелічені послуги адвоката у Акті від 08.12.2023 (а.с. 156 том 1) не відносяться до справи або відповідач не мав у них необхідності.

Суд зазначає, що критерії оцінки поданих заявником доказів суд встановлює самостійно у кожній конкретній справі, виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що суди застосовують як джерело права згідно зі статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі Двойних проти України, від 10 грудня 2009 року у справі Гімайдуліна і інших проти України, від 23 січня 2014 року у справі East/WestAllianceLimited проти України, від 26 лютого 2015 року у справі Баришевський проти України зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.

У додатковій постанові Верховного Суду від 17.09.2020 у справі № 916/1777/19 зазначено, що вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі. Чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань. Чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами. Та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Лавентс проти Латвії зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у п. 95 рішення у справі Баришевський проти України" від 26.02.2015, п.,п. 34-36 рішення у справі Гімайдуліна і інших проти України від 10.12.2009, п. 80 рішення у справі Двойних проти України від 12.10.2006, п. 88 рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004 заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Пунктом 9 частини першої статті 1 України Про адвокатуру та адвокатську діяльність встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність).

Відповідно до статті 19 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність).

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ГПК України).

Відповідно до статті 26 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Отже, дослідивши зміст наданої адвокатом Мисан В.М. професійної правничої допомоги, про яку зазначено в Акті виконаних робіт від 08.12.2023 щодо надання професійної правничої допомоги згідно з Договором № б/н про надання правової допомоги від 17.02.2023, суд вважає, що такий зміст наданої правничої допомоги відповідає умовам Договору № б/н про надання правової допомоги від 17.02.2023, при цьому суд виходить з того, що враховуючи конкретні обставини справи, адвокат самостійно визначається зі стратегією захисту інтересів свого клієнта та алгоритмом дій задля задоволення вимог останнього та найкращого його захисту.

Приймаючи рішення про розподіл судових витрат у справі № 925/1016/23 суд виходить і з того, що матеріали справи свідчать, що у всіх судових засіданнях у даній справі, про які зазначено в Акті прийому - передачі наданих послуг від 08.12.2023, адвокат Мисан В.М. приймав участь.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 ГПК України, відповідно до якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За результатами вирішення спору рішенням суду від 04.12.2023 у справі № 925/1016/23 в позові відмовлено повністю, оскільки позивачем не доведено протиправності дій відповідача при прийнятті спірного рішення загальними зборами.

У разі встановлення адвокатом та клієнтом фіксованого розміру гонорару детальний опис робіт, виконаних під час надання правової допомоги не потрібен (таку правову позицію оприлюднив Верховний Суд у складі КАС по справі № 640/18402/19 від 28.12.2020).

У запереченнях від 26.12.2023 (а.с. 168 том 1) позивач просить повністю відмовити відповідачу у стягненні витрат на професійну правничу допомогу, що за своїм правовим змістом не є клопотанням про зменшення витрат через їх не співмірність у розумінні ч. 5,6 ст. 126 ГПК.

У постанові ВС у складі ОП КГС від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 викладено правові висновки про те, що у розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України та враховуючи принципи диспозитивності та змагальності, суд не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. В такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

З урахуванням викладеного та того, що, на думку суду, предмет спору для сторін (які повідомили суд про вирішення ними інших однотипних спорів з аналогічними доводами і запереченнями), був нескладним, позиції сторін не вимагали використання та опрацювання великої кількості законодавства і судової практики при підготовці до розгляду справи в суді, участь в судових засіданнях за Актом прийому-передачі наданих послуг від 08.12.2023 у відповідача зайняла 50% в переліку вчинених дій по наданню адвокатської допомоги, то суд вважає, що обґрунтованим буде стягнення з позивача на користь відповідача лише 5000 грн. на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Отже, надавши оцінку доказам щодо фактично понесених ТОВ "Компанія з експлуатації та утримання житлових та нежитлових будинків "Нова митниця" витрат на професійну правничу допомогу, врахувавши співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі: складністю справи; обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; обґрунтованістю та доведеністю позовних вимог поданими доказами; предметом немайнового спору та значенням справи для сторін, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви ТОВ "Компанія з експлуатації та утримання житлових та нежитлових будинків "Нова митниця" про ухвалення додаткового рішення у справі № 925/1016/23.

Розмір понесених відповідачем витрат на суму 5000 грн. відповідає принципу співмірності із складністю справи та виконаним адвокатом обсягом робіт.

Керуючись ст. 129, 244 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву відповідача, товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з експлуатації та утримання житлових та нежитлових будинків "Нова митниця" від 11.12.2023 про винесення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, задовольнити частково.

Прийняти у справі додаткове рішення.

Стягнути з ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з експлуатації та утримання житлових та нежитлових будинків "Нова митниця" ( код 39301410, м. Черкаси, вул. Сержанта Жужоми, 5 ) - 5 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

В решті вимог - відмовити.

Наказ видати.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду протягом 20 днів.

Повне судове рішення складено 20 липня 2024 року

Суддя НМ. Спаських