ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
"29" липня 2024 р. Справа №926/781/23
Західний апеляційний господарський суд в складі колегії:
головуючого судді Кравчук Н.М.
суддів Матущак О.І.
Плотніцький Б.Д.
розглянувши заяву Заступника керівника Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону від 24.07.2024 (вх. № ЗАГС 01-05/2102/24 від 24.07.2024) про забезпечення позову
у справі № 926/781/23
за позовом: Керівника Чернівецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, м. Київ
до відповідача-1: Подільського управління капітального будівництва Міністерства оборони України, м. Вінниця
до відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлобуд-2012» (надалі ТзОВ «Житлобуд-2012»), м. Чернівці
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Квартирно-експлуатаційний відділ (надалі КЕВ м. Чернівці), м.
Чернівці
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Ромтіс Буд» (надалі
ТзОВ «Ромтіс Буд»), м. Чернівці
про: визнання договору недійсним
Керівник Чернівецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону звернувся до Господарського суду Чернівецької області з позовом в інтересах держави в особі Міністерства оборони України до відповідача 1) Подільського управління капітального будівництва Міністерства оборони України; 2) Товариства з обмеженою відповідальністю Житлобуд-2012 про визнання договору від 22.12.2018 № 12 про реконструкцію будівлі № 96 під багатоповерховий житловий будинок по вул. Кутузова, 2 у м. Чернівці недійсним.
Рішенням Господарського суду Чернівецької області від 17.06.2024 у справі № 926/781/23 відмовлено у задоволенні позову керівника Чернівецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України до Подільського управління капітального будівництва Міністерства оборони України та Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлобуд-2012» про визнання договору недійсним.

Додатковим рішенням Господарського суду Чернівецької області від 27.06.2024 у справі № 926/781/23 скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 13 квітня 2023 року у справі № 926/781/23, у вигляді: заборони органам державної влади, органам місцевого самоврядування, фізичним та юридичним особам до прийняття рішення у справі та набрання ним законної сили вчинення будь-яких дій щодо державної реєстрації, зміни цільового призначення, відчуження (вилучення) та передачі в користування іншим особам земельної ділянки загальною площею 0,7995 га по вул. Щербанюка - Кутузова у м. Чернівці (кадастровий номер земельної ділянки :03:004:0009), що належить Міністерству оборони України; заборони Товариству з обмеженою відповідальністю Обслуговуючий житлово-будівельний кооператив « Житлобуд 2012» (58000, м. Чернівці, вул. Героїв Майдану, 108-А, ) та Товариству з обмеженою відповідальністю «РОМТІС БУД» (58000, Чернівецька область, місто Чернівці, вул. Героїв Майдану, буд. 108-А, ) вчиняти дії, а саме: будь-які будівельні та монтажні роботи на земельній ділянці за кадастровим номером :03:004:0009 загальною площею 0,7995 га. по вул. Щербанюка - Кутузова у м. Чернівці, що належить Міністерству оборони України.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що вказане додаткове рішення Господарського суду Чернівецької області від 27.06.2024 набрало законної сили.

Не погоджуючись з рішенням Господарського суду Чернівецької області від 17.06.2024, Чернівецька спеціалізована прокуратура у сфері оборони Західного регіону оскаржила його в апеляційному порядку.

Ухвалою суду від 23.07.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Чернівецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону на рішення Господарського суду Чернівецької області від 17.06.2024 у справі №926/781/23. Розгляд апеляційної скарги призначено в судовому засіданні на 27.08.2024.

24.07.2024 на електронну адресу суду від Чернівецької Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону надійшла заява про забезпечення позову шляхом:

- Заборони Товариству з обмеженою відповідальністю «Житлобуд - 2012» (58000, м. Чернівці, вул. Героїв Майдану, 108-А, ) та Товариству з обмеженою відповідальністю «РОМТІС БУД» (58000, м. Чернівці, вул. Героїв Майдану, 108-А, ) вчиняти дії, а саме: будь-які будівельні та монтажні роботи на земельній ділянці за кадастровим номером :03:004:0009 загальною площею 0,7995 га по вул. Щербанюка - Кутузова у м. Чернівці, що належить Міністерству оборони України (03168, м. Київ, проспект Повітряних Сил України, 6, ).

- Заборони органам державної влади, органам місцевого самоврядування, фізичним та юридичним особам до прийняття рішення у справі та набрання ним законної сили вчинення будь-яких дій щодо державної реєстрації, зміни цільового призначення, відчуження (вилучення) та передачі в користування іншим особам земельної ділянки загальною площею 0,7995 га по вул. Щербанюка - Кутузова у м. Чернівці (кадастровий номер земельної ділянки :03:004:0009), що належить Міністерству оборони України (03168, м. Київ, проспект Повітряних Сил України, 6, ).

Подану заяву прокурор обґрунтовує тим, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи навіть унеможливити ефективний захист та поновлення порушених прав Міністерства оборони України та вимагатиме ініціювання інших судових процесів для їхнього відновлення. Прокурор вказує, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони проведення будівельних та монтажних робіт на спірній земельній ділянці може призвести до вибуття земельної ділянки оборонного призначення, кадастровий номер :03:004:0009, загальною площею 0, 7995 га., із власності держави в особі Міністерства оборони України, оскільки умовами договору від 22.12.2018 передбачено передачу права власності об`єкту нерухомості, а відтак і земельної ділянки, на якій об`єкт розташований, на користь ОЖБК «Житлобуд-2012» разом із завершенням будівництва, введенням об`єкту в експлуатацію та підписанням акта приймання-передачі та розподілу об`єкту (п. 3.7 договору).

Щодо вимоги про заборону органам державної влади, органам місцевого самоврядування, фізичним та юридичним особам вчинення будь-яких дій щодо державної реєстрації, зміни цільового призначення, відчуження (вилучення) та передачі в користування іншим особам земельної ділянки прокурор зазначає, що у випадку невжиття даного заходу забезпечення позову відповідач може зареєструвати спеціальне майнове право на об`єкт незавершеного будівництва, відчужити об`єкт незавершеного будівництва, внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про реєстрацію права власності на збудовані за договором житлові будинки, що унеможливить ефективний захист порушених інтересів держави, призведе до необхідності звернення до суду з додатковим позовом про скасування рішення про реєстрацію речових прав, а також може мати наслідком порушення прав необмеженого кола інвесторів у нове будівництво, що потребуватиме значних фінансових витрат, покладання яких на позивача буде непомірним тягарем.

Прокурор зазначає, що вжиті заходи забезпечення позову жодним чином не обмежують права та законні інтереси ані відповідачів, ані інших осіб, адже вони не зумовлюють фактичного вирішення спору по суті, мають тимчасовий характер та не позбавляють зазначених осіб права на підприємницьку діяльність, отримання доходів, а також не перешкоджають займатись господарською діяльністю як такою взагалі, в той час, як їх вжиття забезпечить збереження балансу інтересів сторін та узгоджується із критеріями розумності, обґрунтованості та адекватності.

З огляду на вищенаведене, Заступник керівника Чернівецької Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону просить суд задоволити заяву про вжиття заходів забезпечення позову.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд апеляційної інстанції зазначає таке.

Згідно зі статтею 136 ГПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 1, 3 статті 138 ГПК України заява про забезпечення позову подається: 1) до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; 2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; 3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа. У разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, а у разі подання заяви про арешт морського судна - тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Тобто, за приписами чинного господарського процесуального законодавства таку процесуальну дію, як забезпечення позову, може бути вчинено як до пред`являння позову так і на будь-якій стадії розгляду справи, в тому числі на стадії апеляційного перегляду судового рішення, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Колегія суддів зазначає, що передумовою забезпечення позову є обрання належного, відповідного предмету спору заходу забезпечення позову, що гарантує дотримання принципу співвіднесення виду заходу забезпечення позову заявленим позивачем вимогам, що зрештою дає змогу досягти балансу інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, сприяє фактичному виконанню судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, забезпечує ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача (заявника).

Підставами забезпечення позову є: 1) наявність очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі; 2) наявність неможливості захисту прав, свобод та інтересів позивача без вжиття таких заходів; 3) необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав, свобод та інтересів позивача в разі невжиття цих заходів. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Аналогічний висновок викладений в постановах Верховного Суду від 21.02.2020 року у справі №910/9498/19, від 17.09.2020 року у справі №910/72/20, від 15.01.2021року у справі №914/1939/20, від 16.02.2021року у справі №910/16866/20, від 15.04.2021року у справі №910/16370/20, від 24.06.2022року у справі №904/3783/21, від 26.09.2022року у справі №911/3208/21.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі № 753/22860/17, вказано, що при вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

При цьому, колегія суддів враховує висновки, викладені у постанові Об`єднаної Палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18 та у постанові Верховного суду від 21 грудня 2021 року у справі № 910/10598/21, згідно з якими: якщо позивач звертається до суду з немайновою позовною вимогою, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку не має взагалі застосуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

В таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна довести адекватність засобу забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. Забезпечення позову є правом суду, що розглядає спір. Заходи по забезпеченню позову застосовується судом, виходячи з обставин справи та змісту заявлених позовних вимог. Вибір способу захисту забезпечення залежить від суті позовних вимог.

Як зазначалося вище, предметом спору у даній справі є визнання недійсним договору від 22.12.2018 № 12 про реконструкцію будівлі № 96 під багатоповерховий житловий будинок по вул. Кутузова, 2 у м. Чернівці.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що оспорюваний договір укладений особою, яка не мала необхідного обсягу цивільної дієздатності, даний договір суперечить інтересам держави та суспільства, укладений без проведення відповідного конкурсу, що суперечить вимогам чинного законодавства, зокрема, ст.ст.203, 215 ЦК України, ст.179 ГК України, Порядку організації будівництва житла для військовослужбовців та членів їх сімей на земельних ділянках, що належать до земель оборони, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.07.2011 №715.

Прокурор зазначає, що після завершення будівництва та приймання об`єкту в експлуатацію фактично відбудеться передача земельної ділянки оборонного призначення відповідачу-2, що матиме наслідком вибуття земельної ділянки оборонного призначення загальною площею 0,7995 га. кадастровий номер :03:004:0009 із власності держави в особі Міністерства оборони України.

Окрім того, як вказує прокурор, у випадку продовження будівництва та в подальшому задоволення позовних вимог, буде застосовано наслідки визнання оспорюваного договору недійсним (подвійна реституція) та, як наслідок, держава змушена буде відшкодувати відповідачу-2 вартість здійсненого будівництва, а відповідач-2 змушений буде привести земельну ділянку до попереднього стану, що матиме наслідком значні фінансові втрати.

Крім того, як вбачається із доданих до заяви про забезпечення позову доказів, фактично відбувається будівництво двох житлових комплексів на землях оборонного призначення, що може мати наслідком нецільове використання земельної ділянки та в подальшому, як зазначає прокурор, її вибуття із власності держави у зв`язку із умовами договору.

За таких обставин, колегія суддів погоджується із доводами прокурора, що невжиття заходів забезпечення позову у виді заборони ТзОВ «Житлобуд - 2012» та ТзОВ «РОМТІС БУД» вчиняти дії, а саме: будь-які будівельні та монтажні роботи на земельній ділянці за кадастровим номером :03:004:0009 загальною площею 0,7995 га по вул. Щербанюка - Кутузова у м. Чернівці, що належить Міністерству оборони України; заборони органам державної влади, органам місцевого самоврядування, фізичним та юридичним особам до прийняття рішення у справі та набрання ним законної сили вчинення будь-яких дій щодо державної реєстрації, зміни цільового призначення, відчуження (вилучення) та передачі в користування іншим особам земельної ділянки загальною площею 0,7995 га по вул. Щербанюка - Кутузова у м. Чернівці (кадастровий номер земельної ділянки :03:004:0009), що належить Міністерству оборони України матиме наслідком ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів Міністерства оборони України, оскільки Позивач буде змушений звертатись до суду із іншими позовами щодо витребування земельної ділянки із чужого незаконного володіння, у випадку її вибуття із власності Міністерства оборони України, знесення самочинного будівництва тощо.

З огляду на обставини здійснення будівництва, існує достатньо обґрунтована ймовірність, що невжиття заявлених заходів забезпечення позову призведе до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, необхідності подальшого їх захисту поза межами існуючого судового провадження, що в будь-якому випадку спричинить понесення заявником додаткових зусиль та витрат, зумовить затягування відновлення порушених прав держави, захист яких вже неналежним чином здійснює уповноважений орган.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визначені в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що ст. 13 Конвенції гарантує наявність на національному рівні засобу правового захисту для реалізації прав і свобод, у якій би формі вони не забезпечувалися у національному правовому полі. Суд також підкреслив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Салах Шейх проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Таким чином, Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

На це вказується, зокрема, і у пункті 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 у справі № 1-33/2004, де зазначено, що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, яка здійснюється, зокрема і судом як основним засобом захисту прав, свобод та інтересів у державі.

Крім того, Конституційний Суд України у п. 9 мотивувальної частини рішення від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Разом з тим, колегія суддів враховує, що заходи забезпечення позову є у всякому випадку тимчасовими, такими, що вживаються до вирішення спору, тому у випадку встановлення судом необґрунтованості вимог прокурора чи позивача, відповідачі не позбавлені можливості звернутись із обґрунтованим клопотанням про скасування заходів забезпечення позову; так само такі заходи можуть бути скасовані судом навіть до фактичного вирішення спору, якщо судом буде встановлено необґрунтованість їх подальшого збереження.

Відтак, суд дійшов висновку заяву Чернівецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону про забезпечення позову задовольнити.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 234, 235 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

У Х В А Л И В:

1. Заяву Чернівецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону б/н від 24.07.2024 про забезпечення позову задовольнити.

2. Заборонити органам державної влади, органам місцевого самоврядування, фізичним та юридичним особам до прийняття рішення у справі та набрання ним законної сили вчинення будь яких дій щодо державної реєстрації, зміни цільового призначення, відчуження (вилучення) та передачі в користування іншим особам земельної ділянки загальною площею 0,7995 га по вул. Щербанюка - Кутузова у м. Чернівці (кадастровий номер земельної ділянки :03:004:0009), що належить Міністерству оборони України;

Заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю Обслуговуючий житлово-будівельний кооператив «Житлобуд 2012» (58000, м. Чернівці, вул. Героїв Майдану, 108-А, ) та Товариству з обмеженою відповідальністю «РОМТІС БУД» (58000, Чернівецька область, місто Чернівці, вул. Героїв Майдану, буд. 108-А, ) вчиняти дії, а саме: будь-які будівельні та монтажні роботи на земельній ділянці за кадастровим номером :03:004:0009 загальною площею 0,7995 га по вул. Щербанюка -Кутузова у м. Чернівці, що належить Міністерству оборони України.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена до Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду в порядку, передбаченому ст.ст. 286 - 289 ГПК України.

Головуючий суддя Н.М. Кравчук

Судді О.І. Матущак

Б.Д. Плотніцький