РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

22.07.2024Справа № 910/5220/24

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукаса А.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Приватного акціонерного товариства «Кременчуцький завод дорожніх машин» (пр.-т. Свободи, 4, м. Кременчук, Полтавська обл., 39600; ідентифікаційний код 05762565)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІСП» (вул. Автозаводська, 2, м. Київ, 04074; ідентифікаційний код 41907370)

про стягнення 659 207, 71 грн,

без виклику представників учасників справи,

РОЗГЛЯД СПРАВИ СУДОМ

1. Стислий виклад позиції Позивача

До Господарського суду міста Києва звернулось Приватне акціонерне товариство «Кременчуцький завод дорожніх машин» (далі за текстом - ПрАТ «Кременчуцький завод дорожніх машин», Позивач, Покупець) з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІСП» (далі за текстом - ТОВ «ВІСП», Відповідач, Постачальник) про стягнення суми основного боргу 552 800 грн за договором поставки № 0239 від 17.01.2022 (далі за текстом - Договір) та пені в розмірі 106 407, 71 грн.

В обґрунтування заявлених вимог Позивач зазначає, що ним на виконання умов Договору здійснено передоплату за поставку товару в розмірі 600 000 грн, однак через деякий час Позивачу стало відомо про пошкодження майна Відповідача, що призвело до неможливості виконання Відповідачем договірного зобов`язання.

Так, Позивач в односторонньому порядку розірвав Договір та зазначив про необхідність повернення сплачених коштів.

У відповідь Відповідачем надано графік повернення суми попередньої оплати, яка станом на дату звернення до суду з позовом залишається неповернутою в розмірі 552 800 грн.

За порушення строків поставки товару Позивачем здійснено нарахування пені на підставі пункту 5.4 Договору.

2. Процесуальні дії у справі

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.05.2024 позовну заяву ПрАТ «Кременчуцький завод дорожніх машин» залишено без руху, Позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які Позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

13.05.2024 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.05.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.

Суд зазначає, що ухвала від 20.05.2024 надсилалась Відповідачу поштовим повідомленням, яка згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 96 отримана Відповідачем 04.06.2024.

За приписами частини 8 статті 165 Господарського процесуального кодексу (далі за текстом - ГПК України) відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Пунктом 3 резолютивної частини ухвали Господарського суду міста Києва від 20.05.2024 у справі № 910/5220/24 встановлено Відповідачу п`ятнадцятиденний строк на подання відзиву на позовну заяву, однак станом на дату ухвалення даного рішення суду відзив на позовну заяву не надійшов.

Таким чином, приймаючи до уваги, що Відповідач повідомлений про відкриття провадження у справі належним чином, а матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи, відповідно до частини 5 статті 252 ГПК України суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше. При розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

17.01.20225 між Позивачем (Покупець) та Відповідачем (Постачальник) укладено Договір, відповідно до пункту 1.1 якого Постачальник зобов`язується протягом терміну дії Договору поставити, передати у власність Покупцю, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити майно, перелік і кількість якого визначені у Специфікації.

Оплата товару здійснюється на умовах та в порядку визначених Специфікацією.

Специфікація № 1 до Договору підписана сторонами на поставку товару загальною вартістю 4 800 000 грн (з ПДВ).

Пунктом 2.1 Специфікації № 1 передбачено попередню оплату в розмірі 30 % оплати, яка здійснюється Покупцем протягом 5-ти банківських днів з моменту надання рахунку-фактури.

Пунктом 3 Специфікації № 1 передбачено, що термін поставки товару 180 робочих днів з моменту надходження попередньої оплати, зазначеної в пункті 2.1 Специфікації.

З матеріалів справи вбачається, що Відповідачем виставлено рахунок № 10 від 26.01.2022 на суму 4 800 000 грн.

Позивачем сплачено на користь Відповідача 600 000 грн, що підтверджується наступними платіжними дорученнями: № 1685 від 15.02.2022 на суму 100 000 грн, № 1085 від 02.02.2022 на суму 100 000 грн, № 1062 від 01.02.2022 на суму 100 000 грн, № 1038 від 30.01.2022 на суму 100 000 грн, № 943 від 28.01.2022 на суму 200 000 грн.

Факт оплати Відповідачем не заперечується, а відтак за сукупністю зазначеного є належним чином встановленою обставиною.

18.07.2023 Позивач звернувся до Відповідача із повідомленням від 18.07.2023 № 77/37.7 про дострокове розірвання договору з 28.07.2023 та необхідність повернення суми оплати в розмірі 600 000 грн.

У відповідь на зазначене Відповідачем повернуто Позивачу кошти в розмірі 40 000 грн згідно платіжної інструкції № 1514 від 24.08.2023 та № 1555 від 27.10.2023, надано товар на суму 7 200 грн згідно акту приймання - передачі від 08.01.2024, а також надано лист № 27 від 17.09.2023 з графіком повернення авансу: жовтень 2023 - 30 000 грн; листопад 2023 - 30 000 грн; грудень 2023 - 30 000 грн; січень 2024 - 20 000 грн, лютий 2024 - 20 000 грн, березень 2024 - 30 000 грн.

Графік повернення на І та ІІ квартал 2024 буде надано у січні.

З метою досудового врегулювання спору Позивач звертався до Відповідача з претензією № 42/200 від 25.03.2024 та № 42/582 від 13.11.2023, які залишені Відповідачем без задоволення.

Відтак, станом на дату звернення до суду з позовом заборгованість Відповідача перед Позивачем становить 552 800 грн.

Також Позивачем нараховано пеню на підставі пункту 5.4 Договору за прострочення поставки товару в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості партії товару.

Матеріали справи не містять заперечень чи то доказів на спростування заявлених Позивачем вимог.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД

Проаналізувавши зміст укладеного між сторонами Договору, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою від є договором поставки.

Як вбачається зі змісту частини 1 статті 265 Господарського кодексу України (далі за текстом - ГК України) та частини 1 статті 712 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України) за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частина 2 статті 712 ЦК України).

Відповідно до статті 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до частини 1 статті 693 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Частинами 1 та 2 статті 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Положеннями статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

З огляду на встановлені судом вище обставини, суд зазначає, що згідно пункту 2.1 Специфікації попередня оплата, яка мала б бути сплачена Позивачем згідно умов Договору - 1 440 000 грн, що становить 30 % вартості товару.

Однак, як встановлено судом вище, Позивачем сплачено на користь Відповідача кошти в розмірі 600 000 грн, що відповідно спростовує доводи Позивача в частині допущення Відповідача прострочення строків поставки товару, оскільки фактично згідно пункту 3 Специфікації такий обов`язок у Відповідача не настав оскільки кошти у повній мірі Позивачем сплачено не було.

Проте, враховуючи наявність в матеріалах справи доказів поставки товару на суму 7 200 грн та повернення коштів на суму 40 000 грн, а також враховуючи визнання Відповідачем зобов`язання з повернення суми попередньої оплати суд дійшов висновку, що останнім визнано факт неможливості виконання умов Договору та наявності підстав для повернення суми попередньої оплати.

При цьому суд зазначає, що докази зворотного в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до частини 2 та 3 статті 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

На суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати. Договором може бути встановлений обов`язок продавця сплачувати проценти на суму попередньої оплати від дня одержання цієї суми від покупця.

Відтак, вимоги Позивача про стягнення з Відповідача 552 800 грн вартості непоставленого однак оплаченого товару є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Так, відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 1 статті 216 ГПК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Вимоги Позивача щодо нарахування пені є необґрунтованими оскільки зобов`язання з поставки Відповідачем не прострочено, що відповідно виключає можливість застосування до постачальника заходів відповідальності в цій частині.

При цьому, судом не заперечується факт прострочення виконання Відповідачем саме грошового зобов`язання з повернення суми попередньої оплати в тому числі в розмірі 552 800 грн, однак вимоги про стягнення нарахувань за таке прострочення Позивачем не заявлено, а відтак не можуть вирішуватися судом.

Питання правомірності порядку розірвання Позивачем Договору судом не досліджується оскільки не входить в предмет розгляду даної справи.

Частинами 1-2 статті 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідно до статті 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до частин 1-3 статті 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

Підсумовуючи викладене вище, враховуючи встановлені судом обставини за сукупністю наданих доказів, суд дійшов висновку, що Позивачем не доведено обставини допущення Відповідачем прострочення строків поставки товару, однак вимоги про повернення суми попередньої оплати є обґрунтованими у зв`язку з чим позов підлягає частковому задоволенню.

Судові витрати у вигляді судового збору відповідно до статті 129 ГПК покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Kеруючись статтею 74, статтями 76-79, статтею 86, 123, 129, статтями 236-238, статтями 240 та 241 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов Приватного акціонерного товариства «Кременчуцький завод дорожніх машин» - задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІСП» (вул. Автозаводська, 2, м. Київ, 04074; ідентифікаційний код 41907370) на користь Приватного акціонерного товариства «Кременчуцький завод дорожніх машин» (пр.-т. Свободи, 4, м. Кременчук, Полтавська обл., 39600; ідентифікаційний код 05762565) суму попередньої оплати - 552 800 (п`ятсот п`ятдесят дві тисячі вісімсот) грн 00 коп та судовий збір - 8 292 (вісім тисяч двісті дев`яносто дві) грн.

3. У задоволенні іншої частини позову - відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення підписано: 22.07.2024

Суддя Антон ПУКАС