ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.07.2024м. ДніпроСправа № 904/6589/23
За позовом Дніпропетровської обласної прокуратури в інтересах держави, в особі Міністерства освіти і науки України

до Відповідача - 1 - Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях

Відповідача - 2 - Дніпровський транспортно-економічний фаховий коледж

Відповідача - 3 - Товариство з обмеженою відповідальністю "Політекс плюс"

про визнання договору недійсним

Суддя Юзіков С.Г.

При секретарі судових засідань Савенко В.А.

Представники:

Прокурор Шустова В.А.

Позивача не прибув

Відповідача 1 Корольова Д.В.

Відповідача 2 Бадак М.С.

Відповідача 3 не прибув

СУТЬ СПОРУ:

Прокурор просить визнати недійсним Договір оренди №12/7398-6306 нерухомого майна - приміщення навчально-лабораторного корпус №3, площею 306,2 кв.м, за адресою: Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Трудових резервів, 4, що належить до державної власності, укладений 08.11.2021 Відповідачами 1-3; Зобов`язати ТОВ "ПОЛІТЕКС ПЛЮС" повернути Державному навчальному закладу "Дніпровський транспортно-економічним фаховий коледж" нерухоме майно - приміщення навчально-лабораторного корпус №3, площею 306,2 кв.м, за адресою: Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Трудових резервів, 4, а Державний навчальний заклад "Дніпровський транспортно-економічним фаховий коледж" прийняти зазначене нерухоме майно за актом приймання-передачі; стягнути з Відповідачів на користь Дніпропетровської обласної прокуратури 4 236,80 грн. судового збору.

Відповідач -2 позов заперечує, мотивуючи тим, що 08.11.2023 Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях та ТОВ "Політекс Плюс" укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 12/7398-6306. Коледж за Договором виступає Балансоутримувачем орендованого майна. Відповідно до п. 4 Договору об`єктом оренди є навчально-лабораторний корпус № 3 площею 306,2 кв.м. Відповідно до п. 7 Договору майно може бути використано за будь-яким цільовим призначенням як виключення, передбачене абз. 10 п. 29 Порядку передачі в оренду державного та комунального майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2020 № 483 (далі Порядок). Коледж надав інформацію на звернення Позивача про те, що орендоване майно не використовується в діяльності більше 3 років (листи від 31.05.2023 № 131 та від 12.12.2022 № 254). Відповідно до підп. 2 п. 8 Постанови Кабінету Міністрів України від 27.08.2010 № 796 "Про затвердження переліку платних послуг, які можуть надаватися закладами освіти, іншими установами та закладами системи освіти, що належать до державної і комунальної форми власності" заклади освіти мають право на надання в оренду будівель, споруд, окремих тимчасово вільних приміщень і площ, іншого рухомого та нерухомого майна або обладнання, що тимчасово не використовується у освітній, навчально-виховній, навчально-виробничій, науковій діяльності, у разі, коли це не погіршує соціально-побутових умов осіб, які навчаються або працюють у закладі (установі) освіти. Відповідач -2 додатково зазначив, що навчально-лабораторний корпус № 3 не використовується в освітньому процесі вже понад 10 років. Залучення зазначеного майна до освітнього процесу не планується. Соціально-побутових умов здобувачів освіти та працівників коледжу за такої оренди не порушено, адже весь освітній процес здійснюється в іншому корпусі, фінансування на утримання цього майна не виділяється. Крім цього, від оренди цього приміщення відбуваються надходження у державний бюджет. Визнання договору недійсним у цій ситуації буде повністю несумісним із самою сутністю справедливості, адже це повністю позбавить можливість утримувати спірне майно, яке не використовується у діяльності коледжу (тому жодним чином не порушує соціально-побутових умов учасників освітнього процесу) та знаходиться в аварійному стані, а також позбавить можливість здійснювати наповнення державного бюджету додатковими коштами під час війни.

Відповідач -1 позов заперечує, мотивуючи тим, що умови, терміни та процедура укладання договору оренди державного майна врегульовані Законом України "Про оренду державного та комунального майна" № 157-IX від 03.10.2019 (далі Закон про оренду) та Порядком передачі в оренду державного та комунального майна, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2000 № 483 (далі Порядок). Листом від 16.07.2021 № 1/11-5238 Міністерством освіти і науки України надано згоду на передачу в оренду державного нерухомого майна 1-ий поверх навчально-лабораторного корпусу № 3 площею 306,2 кв. м, розташованого за адресою: вул. Трудових резервів, 4, метою використання якого є розміщення об`єктів з продажу непродовольчих товарів. В ЕТС (електронній торговій системі) оголошено про передачу в оренду через аукціон зазначеного нерухомого майна відповідно до переліку нерухомого державного майна, щодо якого прийнято рішення про передачу в оренду на аукціоні. 13.10.2021 відбувся аукціон, результати якого затверджені наказом Регіонального відділення від 18.10.2021 №12/7398-6306-ОД і повідомлено про переможця аукціону ТОВ "ПОЛІТЕКС ПЛЮС".

Від Відповідача-1 надійшло клопотання про зупинення провадження у справі № 904/6589/23, мотивоване тим, що за обставинами справи, аналогічними справі №904/6589/23, ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 09.08.2023 справу № 917/1173/22 за позовом заступника керівника Полтавської обласної прокуратури в інтересах держави в особі органів, уповноважених державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, - Міністерства освіти і науки України та Полтавської обласної державної адміністрації (Полтавська обласна військова адміністрація) до ФОП Косика О.О., Регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Професійного-технічного училища № 31 м. Полтави про визнання договору недійсним та зобов`язання вчинити дії передано на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Від Позивача надійшли додаткові пояснення у справі, у яких зазначено, що згідно з п.1.12, 1.13 Статуту Відповідача -2 затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 11.06.2024 № 667 Фаховий коледж є юридичною особою публічного права, що заснований на державній власності, здійснює свою діяльність на засадах неприбутковості і є бюджетною установою, що належить до сфери управління Міністерства освіти і науки України, Фаховий коледж має самостійний баланс і кошторис, рахунки у територіальному органі Державної казначейської служби України, печатку штамп з власним найменуванням, може від свого імені набувати майнових та особистих немайнових прав, бути Позивачем і Відповідачем у суді, може запроваджувати власну символіку та атрибутику. Доходи (прибутки) Фахового коледжу використовуються виключно на фінансування видатків на утримання Фахового коледжу, реалізації мети та напрямків діяльності, визначених цим Статутом. Враховуючи положення ч. 2 ст. 5 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" порядок передачі в оренду державного та комунального майна, включаючи особливості передачі його в оренду визначається Кабінетом Міністрів України за поданням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері реалізації майна (майнових прав, інших активів) або прав на нього на конкурентних засадах у формі аукціонів, у тому числі електронних аукціонів, та здійснює контроль за її реалізацією. Зокрема підп. 2 п.8 Переліку платних послух, які можуть надаватися навчальними закладами, іншими установа та закладами системи освіти, що належать до державної та комунальної форми власності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.08.2010 № 796, зазначено, що навчальні заклади мають право надавати інші послуги, зокрема надавати в оренду будівлі, споруди, окремі тимчасово вільні приміщення і площі, інше рухоме та нерухоме майно або обладнання, що тимчасово не використовується в освітній, навчально-виховній, навчально-виробничій, науковій діяльності, у разі, коли це не погіршує соціально-побутових умов осіб, які навчаються або працюють у закладі (установ) освіти. Позивач стверджує, що Міністерство не є розпорядником інформації щодо фактично укладених договорів між Балансоутримувачами, Регіональними відділеннями Фонду державного майна України та Орендарями, а як орган управління, при зверненні Балансоутримувачів щодо надання погодження на укладення, продовження та внесення змін до договорів оренди, розглядає питання на Комісії з майнових питань підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління Міністерства та надає пропозиції щодо погодження або відмови на укладення, продовження та внесення змін до таких договорів оренди та повідомляє Балансоутримувача про прийняте рішення. Позивач надав дозвіл на передачу в оренду державного майна, яке перебуває на балансі закладу освіти, відповідно до законодавства, терміном до 5-ти років за умови забезпечення дотримання санітарно-гігієнічних та протипожежних норм, та наголошено, що під час передачі приміщень в оренду МОН України зобов`язує керівників ураховувати напрямок діяльності орендаря з тим, щоб не завадити умовам безпечної роботи закладу.

07.03.2024 від Відповідача -2 надійшла заява про визнання позову.

Всупереч пропозицій суду, викладених в ухвалі від 15.01.2024, Відповідач -3 відзив на позовну заву не надав. У попередніх засіданнях керівник підприємства Відповідача -3 повідомив, що не заперечує позовних вимог та проводить підготовчу роботу для звільнення орендованого майна (приміщення).

У судовому засіданні досліджено надані сторонами докази, оглянуто оригінали документів.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши присутніх представників сторін господарський суд

ВСТАНОВИВ:

ДНЗ "ДТЕФК" листом від 22.03.2021 за №8/9/21 звернулося до Міністерства освіти і науки України з проханням надати погодження на укладення договору оренди частини нежитлового приміщення загальною площею 306,2 кв. м, на 1 (першому) поверсі навчально-лабораторного корпусу №3, розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Трудових резервів,4. Мета використання розміщення суб`єктів підприємницької діяльності, які здійснюють іншу виробничу діяльність.

Міністерство освіти і науки України листом від 16.07.2021 №1/11-5238 надало дозвіл Відповідачеві -2 на передачу в оренду частини нежитлового приміщення, загальною площею 306,2 кв. м, на 1 поверсі навчально-лабораторного корпусу №3, розташованої за адресою: м. Дніпро, вул. Трудових резервів,4. У листі Міністерства освіти і науки України також містяться застереження, що класифікація видів економічної діяльності потенційного орендаря повинна відповідати меті використання орендованого майна.

У листі від 03.08.2021№ 327 Відповідач -2 повідомив Відповідачеві -1, що не заперечує проти передачі в оренду терміном на 2 роки 11 місяців державного майна, а саме першого поверху навчально-лабораторного корпусу № 3, площею 306, 2 кв. м, яке розташоване за адресою: м. Дніпро, вул. Трудових резервів,4 з метою використання для розміщення суб`єктів підприємницької діяльності, які здійснюють іншу виробничу діяльність.

Наказом Регіонального відділення ФДМУ по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях № 12/02-269 ВДПо від 09.08.2021 об`єкт оренди державного нерухомого майна, частина нежитлового приміщення загальною площею 306,2 кв.м, яке розташоване за адресою: м. Дніпро, вул. Трудових реовів,4, включено до переліку Першого типу.

Відповідач -1 на веб - сайті https://prozorro.sale/auction/ розмістив оголошення про передачу в оренду через аукціон нерухомого майна - навчально-лабораторний корпус №3, площею 306.2 кв. м, за адресою: Дніпропетровська обл., місто Дніпро, вулиця Трудових резервів 4, що перебуває на балансі Дніпровського транспортно-економічного фахового коледжу.

08.11.2021 Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях (Орендодавець), ТОВ "ПОЛВТЕКС ПЛЮС" (Орендар) та Дніпровський транспортно-економічний фаховий коледж (Балансоутримувач) уклали Договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 12/7398-6306 (далі Договір), за п. 1.1. якого Орендодавець і Балансоутримувач передають, а Орендар приймає у строкове платне користування майно, зазначене у пункті 4 Умов, вартість якого становить суму, визначену в пункті 6 Умов.

Майно передається в оренду для використання згідно з пунктом 7 Умов (п. 1.2. Договору).

Відповідно до п. 2.1. Договору Орендар вступає у строкове платне користування Майном у день підписання акта приймання-передачі майна.

Акт приймання-передачі підписується між Орендарем і Балансоутримувачем одночасно з підписанням цього договору.

Акт приймання-передачі майна в оренду та акт повернення майна з оренди складаються за формою, що розробляється Фондом державного майна і оприлюднюється на його офіційному веб-сайті.

Цей Договір укладено на строк, визначений у пункті 12 Умов. Перебіг строку договору починається з дня набрання чинності цим договором. Цей договір набирає чинності в день його підписання сторонами (нотаріального посвідчення, якщо відповідно до законодавства договір підлягає нотаріальному посвідченню). Строк оренди за цим договором починається з дати підписання акта приймання-передачі, закінчується датою припинення цього договору (п. 12.1. Договору).

08.11.2021 Орендар, Орендодавець та Балансоутримувач підписали Акт приймання-передачі в оренду нерухомого або іншого окремого індивідуального визначеного майна, що належить до державного власності, відповідно до якого, Балансоутримувач передає, а Орендар приймає в строкове платне користування нерухоме майно, що належить до державної власності, загальна площа об`єкта 306,2 кв.м, назва об`єкта Навчально-лабораторний корпус № 3.

З листом від 29.08.2023 Дніпропетровською обласною прокуратурою на адресу МОН України направлено повідомлення в порядку ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" щодо застосування прокуратурою заходів представницького характеру щодо визнання недійсним договору оренди державного майна №12/7398-6306 від 08.11.2023 та повернення приміщення навчально-лабораторного корпусу №3, площею 306.2 кв.м, за адресою: Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Трудових резервів, 4, на баланс навчального закладу.

Дніпропетровською обласною прокуратурою направлено Позивачеві листа № 24-1099- вих.22 від 18.11.2022, з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді, направлено запити про надання інформації щодо обставин передачі в оренду нерухомого майна - навчально-лабораторного корпусу №3, площею 306.2 кв.м, за адресою: Дніпропетровська обл., місто Дніпро, вулиця Трудових резервів 4.

Відповідач -2 направив Дніпропетровській обласній прокуратурі листа № 131 від 31.05.2023, у якому повідомив, що спірне майно передано в оренду відповідно до абзацу 10 п. 29 Порядку передачі в оренду державного та комунального майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2020 № 483, а саме на підставі того, що майно не використовується у діяльності коледжу протягом більш як 3 роки. Крім того, в п.7.1. Договору також зазначено, що майно може бути використано за будь-яким цільовим призначенням як виключення, передбачено абз. 10 п. 29 Порядку. Таким чином, майно закладу освіти передано в оренду відповідно до вимог чинного законодавства, зокрема стосовно цільового призначення його використання відповідно до пункту 29 Порядку.

У листі від 18.09.2022 № 1/14294-23 МОН України зазначило, що враховуючи пропозиції Комісії з майнових питань підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління Міністерства (протокол № 9 від 08.06.2021) міністерство надало позитивні висновки щодо надання зазначеного державного нерухомого майна в оренду з метою розміщення торгівельного об`єкту з продажу непродовольчих товарів за умови забезпечення дотримання санітарно-гігієнічних та протипожежних норм.

Наведені обставини стали причиною звернення Прокурором з позовом та є предметом спору у даній справі.

Предметом доказування у даній справі є факт укладання Договору, відповідність Договору чинному законодавству.

Відповідно до ч. 3,5 ст. 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. У разі відкриття провадження за позовною заявою особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (крім прокурора), особа, в чиїх інтересах подано позов, набуває статусу позивача. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу (ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру").

Право подання позовної заяви (заяви, подання) в порядку цивільного, адміністративного, господарського судочинства надається Генеральному прокурору, його першому заступнику та заступникам, керівникам регіональних та місцевих прокуратур, їх першим заступникам та заступникам (ч.1 ст. 24 Закону України "Про прокуратуру").

Європейський суд з прав людини неодноразово звертав увагу на участь прокурора в суді і зазначив, що існує категорія справ, де підтримка прокурора не порушує справедливого балансу. Так, у справі "Менчинська проти Російської Федерації" (рішення від 15.01.2009, заява № 42454/02, пункт 35) ЄСПЛ висловив таку позицію: "Сторонами цивільного провадження виступають позивач і відповідач, яким надаються рівні права, в тому числі право на юридичну допомогу. Підтримка, що надається прокуратурою одній зі сторін, може бути виправдана за певних обставин, наприклад, при захисті інтересів незахищених категорій громадян (дітей, осіб з обмеженими можливостями та інших категорій), які, ймовірно, не в змозі самостійно захищати свої інтереси, або в тих випадках, коли відповідним правопорушенням зачіпаються інтереси великого числа громадян, або у випадках, коли потрібно захистити інтереси держави".

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Водночас ЄСПЛ уникає абстрактного підходу до розгляду питання про участь прокурора у судовому провадженні. Розглядаючи кожен випадок окремо, суд вирішує наскільки участь прокурора у розгляді справи відповідала принципу рівноправності сторін.

Представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянин й або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

"Нездійснення захисту" має прояв в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається (аналогічна правова позиція наведена у постановах Верховного Суду від 22.10.2019 № 926/979/19).

Прокурор не зобов`язаний встановлювати причини, за яких позивач не здійснює захист відповідних прав та інтересів (аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 16.04.2019 у справі № 910/3486/18).

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі Договору, є господарськими, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам (ч. 1 ст.203 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" об`єктами оренди за цим Законом є: нерухоме майно (будівлі, споруди, приміщення, а також їх окремі частини).

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 3 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" не можуть бути об`єктами оренди єдині майнові комплекси: діючих закладів освіти, що фінансуються з державного бюджету.

Нерухоме та інше окреме індивідуально визначене майно із складу єдиного майнового комплексу, забороненого до оренди, може бути об`єктом оренди, якщо воно не заборонене до оренди законами України, не задіяне у процесі основного виробництва та за висновком органу, уповноваженого управляти цим майном, його оренда не порушить цілісності майнового комплексу (ч. 3 ст. 3 Закону України "Про оренду державного та комунального майна").

Пунктом 29 Порядку передачі в оренду державного та комунального майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2020 № 483 (далі Порядок), передбачено, що не можуть бути використані за будь-яким цільовим призначенням такі об`єкти оренди: майно закладів освіти.

Обмеження щодо використання майна закладів охорони здоров`я, освіти, соціально-культурного призначення (майна закладів культури, об`єктів спортивної інфраструктури) не поширюються на оренду будівель, споруд, окремих приміщень та їх частин, іншого нерухомого майна, що перебуває в аварійному стані або не використовується у діяльності таких закладів та об`єктів протягом трьох років (для об`єктів площею менш як 500 кв. метрів) або п`яти років (для об`єктів площею, що становить 500 і більше кв. метрів), за умови, що це не погіршує соціально-побутових умов осіб, які навчаються або працюють у такому закладі або об`єкті, крім закладів фізичної культури і спорту, баз олімпійської та паралімпійської підготовки, фізкультурно-оздоровчих і спортивних споруд, лікувальних (лікувально-фізкультурних) і лікувально-профілактичних закладів.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 80 Закону України "Про освіту" до майна закладів освіти та установ, організацій, підприємств системи освіти належать: нерухоме та рухоме майно, включаючи будівлі, споруди, земельні ділянки, комунікації, обладнання, транспортні засоби, службове житло тощо; майнові права, включаючи майнові права інтелектуальної власності на об`єкти права інтелектуальної власності, зокрема інформаційні системи, об`єкти авторського права та/або суміжних прав; інші активи, передбачені законодавством.

Майно закладів освіти та установ, організацій, підприємств системи освіти належить їм на правах, визначених законодавством.

Об`єкти та майно державних і комунальних закладів освіти не підлягають приватизації чи використанню для провадження видів діяльності, не передбачених спеціальними законами, крім надання в оренду з метою надання послуг, які не можуть бути забезпечені безпосередньо закладами освіти, пов`язаних із забезпеченням освітнього процесу або обслуговуванням учасників освітнього процесу, з урахуванням визначення уповноваженим органом управління можливості користування державним або комунальним нерухомим майном відповідно до законодавства.

Згідно з ч. 6 ст. 15 Закону України "Про освіту" заклади професійної (професійно-технічної) освіти здійснюють підготовку, перепідготовку і підвищення кваліфікації осіб за кошти державного та/або місцевих бюджетів, а також за угодами з підприємствами, установами, організаціями, окремими фізичними та/або юридичними особами.

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 202 ЦК України).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 24 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" договір оренди припиняється у разі: закінчення строку, на який його укладено; укладення з орендарем договору концесії такого майна; приватизації об`єкта оренди орендарем (за участю орендаря); припинення юридичної особи - орендаря або юридичної особи - орендодавця (за відсутності правонаступника); смерті фізичної особи - орендаря; визнання орендаря банкрутом; знищення об`єкта оренди або значне пошкодження об`єкта оренди.

Договір оренди може бути достроково припинений за згодою сторін. Договір оренди може бути достроково припинений за рішенням суду та з інших підстав, передбачених цим Законом або договором.

У разі припинення договору оренди орендар зобов`язаний протягом трьох робочих днів з дати припинення договору повернути орендоване майно в порядку, визначеному договором оренди (ч. 1 ст. 25 Закону України "Про оренду державного та комунального майна").

Частинами 1 ст. 216 ЦК України визначено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У ст. 76, 77 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 78, 79 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно зі ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідач -1 позов заперечує з викладених у відзиві підстав, Відповідач -2 визнав позовні вимоги, Відповідач -3 відзив не позовну заяву не надав, позов не заперечував, у попередніх засіданнях керівник підприємства Відповідача -3 повідомив, що не заперечує позовних вимог та проводить підготовчу роботу для звільнення орендованого майна (приміщення).

Перевіривши доводи і докази сторін, суд погоджується з Прокурором та не приймає позицію Відповідача -1.

Так, ДНЗ "ДТЕФК" листом від 22.03.2021 за №8/9/21 звернулося до Міністерства освіти і науки України з проханням надати погодження на укладення договору оренди частини нежитлового приміщення загальною площею 306,2 кв. м, на 1 (першому) поверсі навчально-лабораторного корпусу №3, розташованої за адресою: м. Дніпро, вул. Трудових резервів,4. Мета використання розміщення суб`єктів підприємницької діяльності, які здійснюють іншу виробничу діяльність.

Міністерство освіти і науки України листом від 16.07.2021 №1/11-5238 надало дозвіл Відповідачеві -2 на передачу в оренду частини нежитлового приміщення. У листі Міністерства освіти і науки України також містяться застереження, що класифікація видів економічної діяльності потенційного орендаря повинна відповідати меті використання орендованого майна.

Відповідач -1 на веб - сайті https://prozorro.sale/auction/ розмістив оголошення про передачу в оренду через аукціон нерухомого майна - навчально-лабораторний корпус №3, площею 306.2 кв. м, за адресою: Дніпропетровська обл., місто Дніпро, вулиця Трудових резервів 4, що перебуває на балансі Дніпровського транспортно-економічного фахового коледжу.

08.11.2021 Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях (Орендодавець), ТОВ "ПОЛВТЕКС ПЛЮС" (Орендар) та Дніпровський транспортно-економічний фаховий коледж (Балансоутримувач) уклали Договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 12/7398-6306 (далі Договір), за п. 1.1. якого Орендодавець і Балансоутримувач передають, а Орендар приймає у строкове платне користування майно, зазначене у пункті 4 Умов, вартість якого становить суму, визначену в пункті 6 Умов.

Пунктом 29 Порядку обмеження щодо використання майна закладів охорони здоров`я, освіти, соціально-культурного призначення (майна закладів культури, об`єктів спортивної інфраструктури) не поширюються на оренду будівель, споруд, окремих приміщень та їх частин, іншого нерухомого майна, що перебуває в аварійному стані або не використовується у діяльності таких закладів та об`єктів протягом трьох років (для об`єктів площею менш як 500 кв. метрів) або п`яти років (для об`єктів площею, що становить 500 і більше кв. метрів), за умови, що це не погіршує соціально-побутових умов осіб, які навчаються або працюють у такому закладі або об`єкті, крім закладів фізичної культури і спорту, баз олімпійської та паралімпійської підготовки, фізкультурно-оздоровчих і спортивних споруд, лікувальних (лікувально-фізкультурних) і лікувально-профілактичних закладів.

У підпункті 2 пункту 8 постанови Кабінету Міністрів України від 27.08.2010р. №796 "Про затвердження переліку платних послуг, які можуть надаватися навчальними закладами, іншими установами та закладами системи освіти, що належать до державної і комунальної форми власності" вказано, що навчальні заклади мають право надавати інші послуги, зокрема, надання в оренду будівель, споруд, окремих тимчасово вільних приміщень і площ, іншого рухомого та нерухомого майна або обладнання, що тимчасово не використовується в навчально-виховній, навчально-виробничій, науковій діяльності, у разі, коли це не погіршує соціально-побутових умов осіб, які навчаються або працюють у навчальному закладі.

Водночас, згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних оcіб-підприємців та громадських формувань, Відповідач -3 здійснює оптову торгівлю лісовими і будівельними матеріалами та сантехнічним обладнанням, а також виробництво фарб, лаків і аналогічних фарбуючих речовин.

Тобто мета використання орендованого майна не відповідає меті освітнього (навчально-виховного чи наукового) призначення.

Усупереч вищенаведених вимог законодавства у п. 7.1 "Цільове призначення майна" договору визначено, що майно може бути використане за будь-яким цільовим призначенням як виключення, передбачене абзацом 10 пункту 29 Порядку.

Жодних умов про можливість використання орендованого майна для навчально-виховного процесу оспорюваний договір не містить.

Отже, виходячи зі змісту вищенаведених правових положень, як додаткові джерела фінансування навчальних закладів законом передбачається можливість залучати, у тому числі, доходи від надання в оренду приміщень, споруд, обладнання. Проте, надання в оренду таких приміщень, споруд, обладнання, що тимчасово не задіяні, дозволяється лише для їх використання, пов`язаного з навчально-виховним процесом відповідного навчального закладу, за умови, коли це не погіршує соціально-побутових умов осіб, які навчаються або працюють у навчальному закладі. Подібний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2018р. у справі №905/1227/17, постанові Верховного Суду складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 14.04.2021р. у справі №917/782/20.

Таким чином, оспорюваний договір укладено з порушенням вимог ч. 1, 4, 6 ст. 80 Закону України "Про освіту", оскільки за його умовами в оренду передається державне (комунальне) майно для використання за будь-яким цільовим призначенням, замість пов`язаним із забезпеченням освітнього процесу або обслуговуванням учасників освітнього процесу.

З урахуванням викладеного, беручи до уваги що об`єкт оренди використовується не за освітнім призначенням та в цілях не пов`язаних із забезпеченням освітнього процесу, та всупереч законодавства України, цільовим призначенням визначено "будь-яким цільовим призначенням", договір укладено з порушенням чинного законодавства. Суд вважає, що Прокурором доведено порушення вимог законодавства в процесі укладення договору оренди, а також порушення інтересів Позивача, що в силу положень ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦК України є підставою для задоволення позову в частині визнання недійсним договору оренди нерухомого майна, Договір оренди №12/7398-6306 нерухомого майна-приміщення навчально-лабораторного корпус №3, площею 306,2 кв. м., за адресою: Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Трудових резервів, 4, що належить до державної власності, укладений 08.11.2021 Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях, Державним навчальним закладом "Дніпровський транспортно-економічний фаховий коледж" і ТОВ "ПОЛІТЕКС ПЛЮС".

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Згідно зі ст. 236 ЦК України правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Якщо за недійсним правочином права та обов`язки передбачалися лише на майбутнє, можливість настання їх у майбутньому припиняється.

Виходячи з наведених обставин, суд не приймає заперечення Відповідача -1.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов Дніпропетровської обласної прокуратури в інтересах держави, в особі Міністерства освіти і науки України до Відповідача - 1 - Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях; Відповідача - 2 - Дніпровський транспортно-економічний фаховий коледж; Відповідача - 3 - Товариство з обмеженою відповідальністю "Політекс плюс" про визнання договору недійсним підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 129 ГПК України судовий збір у справі слід покласти на Відповідача.

Керуючись ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 247 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати недійсним Договір оренди №12/7398-6306 нерухомого майна-приміщення навчально-лабораторного корпус №3, площею 306,2 кв. м., за адресою: Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Трудових резервів, 4, що належить до державної власності, укладений 08.11.2021 Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях (49000, м. Дніпро, вул. Центральна, 6, код 42767945), Державним навчальним закладом "Дніпровський транспортно-економічний фаховий коледж" (49041, м. Дніпро, вул. Трудових резервів, 4, код 25004849) і Товариством з обмеженою відповідальністю "ПОЛІТЕКС ПЛЮС" (49089, м. Дніпро, вул. Автотранспортна, 3 , кор.. 0-3, оф. 301, код 39685145).

Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "ПОЛІТЕКС ПЛЮС" (49089, м. Дніпро, вул. Автотранспортна, 3 , корп. 0-3, оф. 301, код 39685145) повернути Державному навчальному закладу "Дніпровський транспортно-економічним фаховий коледж" (49041, м. Дніпро, вул. Трудових резервів, 4, код 25004849) нерухоме майно - приміщення навчально-лабораторного корпус №3, площею 306,2 кв. м, за адресою: Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Трудових резервів, 4, а Державний навчальний заклад "Дніпровський транспортно-економічним фаховий коледж" (49041, м. Дніпро, вул. Трудових резервів, 4, код 25004849) прийняти зазначене нерухоме майно за актом приймання-передачі.

Стягнути з Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях (49000, м. Дніпро, вул. Центральна, 6, код 42767945) на користь Дніпропетровської обласної прокуратури (49044, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 38, код 02909938) 1 412,27 грн. судового збору.

Стягнути з Дніпровського транспортно-економічного фахового коледжу (49041, м. Дніпро, вул. Трудових резервів, 4, код 25004849) на користь Дніпропетровської обласної прокуратури (49044, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 38, код 02909938) 1 412,27 грн. судового збору.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Політекс плюс" (49089, м. Дніпро, вул. Автотранспортна, 3 , кор. 0-3, оф. 301, код 39685145) на користь Дніпропетровської обласної прокуратури (49044, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 38, код 02909938) 1 412,26 грн. судового збору.

Видати накази після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду у строк, передбачений ст.256 ГПК України.

Повне судове рішення складене 29.07.2024.

Суддя С.Г. Юзіков