ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"24" липня 2024 р. Справа№ 18/113-53/81

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шевчук С.Р.

суддів: Демидової А.М.

Ходаківської І.П.

за участю секретаря судового засідання Бондар Л.В.

за участю представників:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: Слівінський М.О.;

від третьої особи: не з`явився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.04.2024 (повний текст складено та підписано 29.04.2024) (Грєхова О.А. - головуючий суддя, судді Блажівська О.Є., Ярмак О.М.)

за заявою Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"

про визнання наказу Господарського суду міста Києва від 08.02.2012 таким, що не підлягає виконанню

у справі №18/113-53/81

за позовом Закритого акціонерного товариства Спільного українсько-американського підприємства з іноземними інвестиціями "Укрелектроват"

до Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Прокуратури м. Києва

про стягнення 154268280,35 грн

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.04.2024 у справі №18/113-53/81 у задоволенні заяви Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" про визнання наказу Господарського суду міста Києва від 08.02.2012 таким, що не підлягає виконанню відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою Акціонерне товариство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить, а саме:

- скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.04.2024 у справі №18/113-53/81 про відмову у задоволенні заяви акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» про визнання наказу Господарського суду міста Києва від 08.02.2012 таким, що не підлягає виконанню;

- заяву Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» про визнання наказу Господарського суду міста Києва від 08.02.2012 таким, що не підлягає виконанню, задовольнити;

- визнати таким, що не підлягає виконанню, наказ Господарського суду міста Києва від 08.02.2012 у справі №18/113-53/81 у частині стягнення 118 209 236,00 гривень компенсації за відстрочення кінцевого розрахунку згідно з договором № 1331 від 24.11.1997 і додатковою угодою №1 від 02.03.1998 та угодою №1 від 19.05.1998, з яких залишок коштів, що підлягають стягненню у виконавчому провадженні №34029225, становить 31 573 688,49 грн;

- стягнути з Закритого акціонерного товариства «Спільне українсько-американське підприємство з іноземними інвестиціями «Укрелектроват» на користь Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» 86635547,51 гривень, безпідставно одержаних Закритим акціонерним товариством «Спільне українсько-американське підприємство з іноземними інвестиціями «Укрелектроват» за виконавчим документом - наказом Господарського суду міста Києва від 08.02.2012 у справі № 18/113-53/81.

09.05.2024 матеріали апеляційної скарги надійшли до Північного апеляційного господарського суду та згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.05.2024 передані колегії суддів у складі: Шевчук С.Р. - головуючий, Демидова А.М., Ходаківська І.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.05.2024 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи №18/113-53/81; відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою до надходження матеріалів справи з Господарського суду міста Києва.

На виконання вищезазначеної ухвали до Північного апеляційного господарського суду надійшли з Господарського суду міста Києва матеріали справи №18/113-53/81.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.05.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.04.2024 у справі №18/113-53/81 про визнання наказу Господарського суду міста Києва від 08.02.2012 таким, що не підлягає виконанню; встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, пояснень, клопотань, заперечень - до 10.06.2024; розгляд апеляційної скарги призначити на 19.06.2024 об 12:30 в приміщенні Північного апеляційного господарського суду за адресою: м. Київ, вул. Шолуденка, 1-А, зал судових засідань № 6.

У судовому засіданні 19.06.2024 суд, у відповідності до частини 4, 5 статті 233 Господарського процесуального кодексу України, постановив ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання про продовження строку розгляду апеляційної скарги та відкладення судового засідання у справі на 24.07.2024.

23.07.2024 року через відділ діловодства суду від Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" надійшла заява про відвід колегія суддів Північного апеляційного господарського суду Шевчук С.Р. - головуючої, Демидової А.М., Ходаківської І.П.

Вказана заява мотивована тим, що всупереч нормам Господарського процесуального кодексу України, Положення про ЄСІТС та Положення про автоматизовану систему документообігу суду, при визначенні колегія суддів для розгляду апеляційної скарги АТ «НАЕК «Енергоатом» у справі № 18/113- 53/81 було порушено порядок визначення суддів, оскільки апеляційна скарга повинна була передана раніше визначеному судді-доповідачу у справі № 18/113-53/81, що викликає обґрунтовані сумніви у безсторонності суддів Шевчук С.Р., Демидової А.М., Ходаківської І.П.

Згідно з частинами другою, третьою статті 39 Господарського процесуального кодексу України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

За приписами частин сьомої, восьмої статті 39 Господарського процесуального кодексу України питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження. Суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

Оскільки заява про відвід була подана представником скаржника 23.07.2024, тобто пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява в силу приписів ч. 3 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України не підлягає передачі на розгляд іншому судді та розглядається судом, який розглядає дану справу.

Розглянувши заяву про відвід суддів та заслухавши пояснення учасників судового процесу, колегія судів дійшла таких висновків.

Визначене статтями 38, 42 Господарського процесуального кодексу України право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи.

За змістом частини 3 статті 38 Господарського процесуального кодексу України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Підстави для відводу (самовідводу) суддів визначено статтями 35, 36 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до статті 35 Господарського процесуального кодексу України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

За змістом статті 36 Господарського процесуального кодексу України суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження в справі. Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанцій, а також у новому розгляді справи після скасування постанови суду апеляційної інстанції. Суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанцій, а також у новому її розгляді після скасування постанови суду касаційної інстанції. Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасоване судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з виключними обставинами у цій справі.

Відповідно до положень частини 4 статті 35 Господарського процесуального кодексу України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Натомість, заява про відвід суддів повинна обґрунтовуватися посиланням на обставини, про які йдеться в статті 35 Господарського процесуального кодексу України, із зазначенням та поданням доказів, які їх підтверджують.

Метою відводу судді або складу суду є уникнення будь-яких ситуацій, які б свідчили про зацікавленість у розгляді справи, впливали на об`єктивність під час оцінки обставин справи та прийняття у ній рішення.

З цього питання Європейський суд з прав людини зазначив, що у контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного.

У пункті 49 рішення у справі "Білуха проти України" Європейський суд з прав людини з посиланням на свою усталену практику зазначає, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. За суб`єктивним критерієм беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

У пункті 52 цього ж рішення щодо об`єктивного критерію зазначено, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Так, відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України визначення судді, а в разі колегіального розгляду - судді-доповідача для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою під час реєстрації документів, зазначених в частині другій статті 6 цього Кодексу, а також в інших випадках визначення складу суду на будь-якій стадії судового процесу, з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, за принципом випадковості та в хронологічному порядку надходження справ. Справа, розгляд якої відповідно до цього Кодексу здійснюється колегією суддів в обов`язковому порядку, розглядається постійною колегією суддів відповідного суду, до складу якої входить визначений Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою суддя-доповідач. Персональний склад постійних колегій суддів визначається зборами суддів відповідного суду.

Згідно п.п. 17.4 п. 17 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи визначення судді або колегії суддів (судді-доповідача) для розгляду конкретної справи здійснюється: до приведення Положення про автоматизовану систему документообігу суду у відповідність із цією редакцією Кодексу в частині порядку визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи, але не довше, ніж три місяці з дня набрання чинності цією редакцією Кодексу, - за допомогою автоматизованої системи документообігу суду за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з п. 4.1 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Північному апеляційному господарському суді (далі по тексту - Засади), автоматизований розподіл судових справ здійснюється в автоматизованій системі відповідно до правил, визначених пп. 2.3.4 п. 2.3 Положення про автоматизовану систему документообігу суду.

Відповідно до пункту 2.3.43 Положень, судові справи, що надійшли із судів апеляційної або касаційної інстанцій після скасування ухвал, які перешкоджають подальшому розгляду судової справи (крім ухвал про закриття, припинення провадження), а також ухвал, які не перешкоджають подальшому розгляду судової справи, передаються раніше визначеному у судовій справі головуючому судді (судді-доповідачу), ухвалу яких скасовано чи у провадженні яких перебувала або перебуває судова справа.

Пунктом 2.3.44 Положення передбачено, що раніше визначеному в судовій справі головуючому судді (судді-доповідачу) передаються також:

- апеляційні та касаційні скарги, що надійшли до суду відповідної апеляційної чи касаційної інстанцій після визначення судді-доповідача у цій судовій справі, якщо провадження не закінчено;

- судові справи, повернуті до апеляційного суду після виконання вимог частини сьомої статті 297 Цивільного процесуального кодексу України та після дооформлення;

- судові справи, що надійшли для вирішення питання про прийняття додаткового судового рішення, виправлення описок та помилок, роз`яснення судового рішення, повернення судового збору;

- судові справи, що розглядаються в порядку адміністративного чи цивільного судочинства та надійшли до касаційної інстанції у зв`язку з їх витребуванням за відкритим провадженням за касаційною скаргою;

- судові справи, повернуті до апеляційного суду після виконання вимог частини другої статті 359 Кримінального процесуального кодексу України, відповідно до пункту 11 Перехідних положень цього Кодексу;

- судові справи про перегляд заочного рішення;

- судові справи, за якими надійшли заяви (клопотання), пов`язані із виконанням судових рішень, передбачені статтями 368 - 373, 378 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 117, 119 - 121, 121-2, 122 Господарського процесуального кодексу України, статтями 259 - 264, 267 (крім частини дев`ятої статті 267) Кодексу адміністративного судочинства України, розділом 8 Кримінального процесуального кодексу України, статтею 304 Кодексу України про адміністративні правопорушення;

- клопотання про вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироку, у судових справах, які розглянуті даним судом;

- матеріали кримінального провадження щодо особи, стосовно якої вже здійснюється судове провадження, у випадку, передбаченому частиною другою статті 334 Кримінального процесуального кодексу України;

- судові справи про адміністративні правопорушення щодо особи, яка вчинила кілька адміністративних правопорушень, якщо ці справи надійшли в один день;

- судові справи, що розглядаються Верховним Судом України в порядку, передбаченому процесуальним законодавством України, та які надійшли до Верховного Суду України у зв`язку з їх витребуванням за відкритим провадженням за заявою про перегляд судових рішень; зустрічні позови та позови третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору у судовій справі, у якій відкрито провадження, що надійшли до суду;

- заяви про скасування заходів реагування, застосованих у межах відповідної судової справи;

- заяви про відновлення втраченого судового провадження;

- апеляційні скарги на ухвали слідчих суддів, які надійшли в межах одного кримінального провадження;

- заяви про забезпечення позову, доказів;

- у процедурі банкрутства: заяви про визнання недійсними правочинів, вчинених боржником після відкриття провадження у справі про банкрутство або протягом трьох років, що передували відкриттю провадження у справі про банкрутство; заяви про покладання субсидіарної (солідарної) відповідальності;

- у процедурі банкрутства: позовні заяви у майнових та немайнових спорах, стороною в яких є боржник; інші заяви з вимогами до боржника для розгляду по суті в межах справи про банкрутство; матеріали справи, в якій стороною є боржник, що передані з господарських судів або судів інших юрисдикцій для розгляду в межах справи про банкрутство.

Фактично доводи скаржника зводяться до того, що заява про визнання наказу недійсним на його переконання входить до вище вказаного переліку, а тому має місце порушення Засад, оскільки за умови дотримання умов Положення про автоматизовану систему документообігу суду, апеляційна скарга повинна була б розглядатися попереднім складом суду, а саме Коробенко Г.П. - головуючим, Кравчуком Г.А. та Козир Т.П.

Апеляційний господарський суд звертає увагу на те, що у разі надходження апеляційних (касаційних) скарг, які подані в рамках однієї справи, але на різні судові рішення, такі скарги передаються раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) , якщо провадження не закінчено (пункт 2.3.46 Полодження).

З огляду на викладене, колегія суддів зауважує, що апеляційні скарги на попередні судові акти в межах справи №18/113-53/81 розглянуті відповідними колегіями суддів Північного апеляційного господарського суду, отже провадження за такими скаргами закінчено, відтак здійснення автоматизованого розподілу апеляційної скарги Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.04.2024 у справі №18/113-53/81 не суперечить вимогам Положення та Господарського процесуального кодексу України.

Вказані матеріали апеляційної скарги на ухвалу суду не підпадають в перелік пункту 2.43.44 Положення, а отже здійснення автоматизованого розподілу здійснено з урахуванням вимог такого Положення.

Таким чином, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявленого відводу та як наслідок про відмову у його задоволенні.

При цьому, з метою виключення обставин, які можуть поставити під сумнів неупередженість колегії суддів Північного апеляційного господарського суду Шевчук С.Р - головуючої, Демидової А.М., Ходаківської І.П. при розгляді даної справи, недопущення у подальшому сумнівів в учасників справи чи інших осіб щодо неупередженості суду апеляційної інстанції та забезпечення довіри до судової влади в Україні, у нарадчій кімнаті зазначеними суддями заявлено самовідвід від розгляду даної справи, питання про який відповідно до ч. 9 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України вирішується колегією суддів у нарадчій кімнаті.

Як уже зазначалося вище, відповідно до ст. 35 Господарського процесуального кодексу України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу.

Стаття 36 Господарського процесуального кодексу України встановлює недопустимість повторної участі судді у розгляді справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 38 Господарського процесуального кодексу України з підстав, зазначених у статтях 35, 36 і 37 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Згідно із ч. 3 ст. 38 Господарського процесуального кодексу України самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Згідно із ч. 1, 9 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Для самовідводу судді, за практикою Європейського суду з прав людини, "достатньо мінімального будь-якого сумніву".

"Будь-який суддя, у відношенні якого існує легітимний привід боятися відсутності безсторонності, має вийти зі справи" (Micallef 98). Слово "боятися" підкреслює допустиму ірраціональність сумніву. Обставини prima facie вбачаються інтуїтивно, вони не передбачають раціонального аналізу. Вони можуть бути, при раціональному аналізу, визнані помилковими. Ця раціональна відсутність підстав боятися не заважає насправді боятися. Сумніви можуть бути фактично необґрунтованими; достатньо того, що у розумної людини, на її перший погляд, вони викликають побоювання в упередженості суду.

У пункті 66 рішення Європейського суду з прав людини від 10.12.2009 у справі "Мироненко і Мартиненко проти України" (заява № 4785/02) зазначено, що згідно з усталеною практикою Суду, наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

У рішеннях Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 у справі "Білуха проти України" та від 28.10.1998 у справі "Ветштайн проти Швейцарії" зазначено, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

Відповідно до положень Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006, схвалених резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 № 2006/23, об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи і в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

23.07.2024 року через відділ діловодства суду від Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" надійшла заява про відвід колегія суддів Північного апеляційного господарського суду Шевчук С.Р. - головуючої, Демидової А.М., Ходаківської І.П. від розгляду справи №18/113-53/81, у задоволенні якого відмовлено, оскільки доводи, наведені у заяві, є необґрунтованими.

З урахуванням вищевикладеного, розглянувши заяву колегії суддів Північного апеляційного господарського суду Шевчук С.Р. - головуючої, Демидової А.М., Ходаківської І.П. про самовідвід від розгляду даної справи, не дивлячись на відсутність у цих суддів будь-якого прямого чи опосередкованого інтересу до результатів розгляду даної справи, з метою виключення обставин, які можуть поставити під сумнів неупередженість вказаних суддів при розгляді даної справи, недопущення у подальшому сумнівів в учасників справи чи інших осіб щодо неупередженості суду апеляційної інстанції та забезпечення довіри до судової влади в Україні, суд задовольняє вказану заяву про самовідвід.

Керуючись ст.ст. 32, 35, 38, 39, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Визнати необґрунтованою заяву Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" про відвід колегії суддів у складі Шевчук С.Р. - головуючої, Демидової А.М., Ходаківської І.П. від розгляду справи №18/113-53/81 та відмовити в її задоволенні.

2. Заяву колегії суддів Північного апеляційного господарського суду Шевчук С.Р. - головуючої, Демидової А.М., Ходаківської І.П. про самовідвід від розгляду справи №18/113-53/81 задовольнити.

3. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" з матеріалами справи №18/113-53/81 передати для здійснення визначення складу судової колегії автоматизованою системою відповідно до положень ст. 32 Господарського процесуального кодексу України.

4. Ухвала суду набирає законної сили негайно після її оголошення та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя С.Р. Шевчук

Судді А.М. Демидова

І.П. Ходаківська