УХВАЛА

22 липня 2024 року

м. Київ

cправа № 905/168/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кондратової І.Д. - головуючої, суддів - Баранця О.М., Губенко Н.М.,

розглянув касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг"

на рішення Господарського суду Донецької області

(суддя - Величко Н.В.)

від 22.04.2024

та постанову Східного апеляційного господарського суду

(головуючий - Терещенко О.І., судді - Тихий П.В., Плахов О.В.)

від 17.06.2024

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг"

до Комунального закладу дошкільної освіти села Кальчик Кальчицької сільської ради Донецької області

про стягнення 51 622,81 грн,

ВСТАНОВИВ:

1. У лютому 2024 році Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (далі - позивач, скаржник) звернулося до Господарського суду Донецької області з позовом до Комунального закладу дошкільної освіти села Кальчик Кальчицької сільської ради Донецької області (далі - відповідач) про стягнення заборгованості у загальному розмірі 51 622,81 грн, що складається з 35 748,33 грн основного боргу, 7 551,22 грн пені, 1 386,84 грн 3% річних, 6 936,42 грн інфляційних втрат, крім того 2 422,40 грн відшкодування сплаченого судового збору за розгляд справи.

2. Позов обґрунтований невиконанням відповідачем зобов`язань за договором постачання природного газу № 04-1033/21-БО-Т від 08.11.2021 в частині повної та своєчасної оплати спожитого природного газу у період листопад 2021 року, грудень 2021 року, січень 2022 року, лютий 2022 року.

3. Рішенням Господарського суду Донецької області від 22.04.2024, яке залишено без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 17.06.2024, у задоволенні позову відмовлено повністю.

4. Суд першої інстанції дійшов висновку, з яким погодився суд апеляційної інстанції, про недоведеність позивачем належними доказами обсягу природного газу, поставленого відповідачу в лютому 2022 року, відповідно й не доведено розміру боргу відповідача, тому відсутні підстави для задоволення позову в цій частині. Вимоги про стягнення з відповідача пені, інфляційних втрат та 3 % річних є похідними від суми боргу, яка позивачем не доведена, тому такі вимоги також задоволенню не підлягають.

5. Суд апеляційної інстанції не прийняв додані апелянтом додаткові докази (а саме: попередні/остаточні відбори ПГ, здійснені відповідачем з 01.12.2021 року по 31.12.2021 року; попередні/остаточні відбори ПГ, здійснені відповідачем з 01.01.2022 року по 31.01.2022 року; попередні/остаточні відбори ПГ, здійснені відповідачем з 01.02.2022 року по 28.02.2022 року), оскільки позивач не надав доказів неможливості подання до господарського суду першої інстанції таких додаткових доказів з причин, що об`єктивно не залежали від нього, тому суд здійснював розгляд апеляційної скарги за наявними і поданими суду першої інстанції доказами.

6. 05.07.2024 позивач подав до Верховного Суду через систему "Електронний суд" касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої та апеляційної інстанцій та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

7. Верховний Суд перевірив форму і зміст касаційної скарги та дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з таких мотивів.

8. Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

9. Відповідно до пункту 9 частини третьої статті 2 ГПК України, одним з основних засад (принципів) господарського судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження у визначених законом випадках.

10. Частина сьома статті 12 ГПК України визначає, що для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

11. Позов у зазначеній справі подано у 2024 році. При цьому, статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2024 встановлено у розмірі 3 028,00 грн.

12. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 163 ГПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за якими стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

13. Згідно з пунктом 1 частини п`ятої статті 12 ГПК України справа, що розглядається, є малозначною, оскільки ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (100 х 3 028,00 грн = 302 800,00 грн).

14. Так, відповідно до пункту 2 частини третьої статті 287 цього Кодексу, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

15. У касаційній скарзі скаржник зазначає, що справа є малозначною, проте:

- становить значний суспільний інтерес та має виняткове значення для позивача, оскільки спірні правовідносини стосуються надання послуг не лише з постачання природного газу, але і з розподілу природного газу Операторами ГРМ та оплата цих послуг, транспортування природного газу та оплата цих послуг Оператору ГТС, правового регулювання спірних правовідносин, підтвердження обставин зазначених у позовній заяві доказами, які існували на момент подання позову до суду у сукупності, які підтверджують факт постачання природного газу, розподілу природного газу, та застосування судами нижчих інстанцій норм процесуального права (підпункт "в" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України);

- позивач позбавлений можливості спростувати обставини, викладені у оскаржуваних судових рішеннях (підпункт "б" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України).

16. Верховний Суд вивчив доводи скаржника щодо наявності підстав для оскарження судових рішень у справі за підпунктами "б" та "в" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України та вважає їх необґрунтованими з огляду на таке.

17. Верховний Суд зауважує, що норма права про те, що особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи означає, що скаржник до касаційної скарги має додати докази на підтвердження зазначених обставин, а саме наявності інших справ.

18. Твердження скаржника, що він позбавлений можливості спростувати обставини, встановлені оскарженими судовими рішеннями, при розгляді іншої справи є виключно його припущенням та не підтверджені жодними доказами, у якій саме справі такі обставини потребують спростування.

19. За оцінкою Суду касаційна скарга не містить переконливих аргументів, які б свідчили про суспільний інтерес та виняткове значення для скаржника, оскільки незгода з ухваленими рішеннями судів попередніх інстанцій не свідчить про його незаконність, як і не може вказувати на таку обставину, як негативні наслідки для скаржника внаслідок прийняття цього рішення, оскільки настання таких наслідків у випадку прийняття судового рішення не на користь позивача є звичайним передбачуваним процесом.

20. Подана касаційна скарга фактично зводиться до спроби переконати суд у необхідності переглянути зміст рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, однак Верховний Суд не може ставити під сумнів законність рішення суду тільки через те, що таке рішення скаржник вважає незаконним.

21. Використання оціночних чинників, як-то: "винятковість значення справи для скаржника", "суспільний інтерес", "значення для формування єдиної правозастосовчої практики" тощо не повинні викликати думку про наявність певних ризиків, адже, виходячи із статусу Верховного Суду, у деяких випадках вирішення питання про можливість касаційного оскарження має відноситися до його дискреційних повноважень, оскільки розгляд скарг касаційним судом покликаний забезпечувати сталість судової практики, а не можливість проведення "розгляду заради розгляду".

22. Учасники судового процесу мають розуміти, що визначені підпунктами "а", "б", "в", "г" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України випадки є виключенням із загального правила і необхідність відкриття касаційного провадження у справі на підставі будь-якого з них потребує належних, аргументованих обґрунтувань, як від заінтересованих осіб, так і від суду, оскільки в іншому випадку принцип "правової визначеності" буде порушено.

23. Отже, Верховний Суд вважає, що скаржник не дотримав умову допуску справи до касаційного оскарження, у якій предметом позову є стягнення у розмірі 51 622,81 грн, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

24. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 293 ГПК України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

25. Зважаючи на конкретні обставини цієї справи та відсутність обґрунтованих підстав, що підпадають під дію виключень з пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України, суд касаційної інстанції дійшов висновку щодо відмови у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою позивача згідно з пунктом 1 частини першої статті 293 ГПК України, оскільки касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись нормами статті 234, пункту 2 частини третьої статті 287, пункту 1 частини першої статті 293 ГПК України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 905/168/24 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" на рішення Господарського суду Донецької області від 22.04.2024 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 17.06.2024.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуюча І. Кондратова

Судді О. Баранець

Н. Губенко