ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"23" липня 2024 р. Справа №924/36/24

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий суддя Мельник О.В.

суддя Олексюк Г.Є.

суддя Петухов М.Г.

секретар судового засідання Стафійчук К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Розвиток Бізнес Систем" про зупинення провадження у справі №924/36/24

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Розвиток Бізнес Систем" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 19.04.2024

за позовом Першого заступника керівника Хмельницької обласної прокуратури в інтересах держави в особі Летичівської селищної ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Розвиток Бізнес Систем"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Державне агентство України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм

про зобов`язання повернути земельну ділянку водного фонду та розташований на ній водний об`єкт

за участю представників:

прокурор - Безпалова А.В.,

позивача - не з`явився,

відповідача - не з`явився,

третьої особи - не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 19.04.2024 позов задоволено. Зобов`язано ТОВ "Розвиток Бізнес Систем" повернути Летичівській селищній раді земельну ділянку водного фонду на території Летичівської об`єднаної територіальної громади Хмельницького району Хмельницької області площею 254,0 га та розташований на ній водний об`єкт - Новокостянтинівське водосховище. Стягнуто з ТОВ "Розвиток Бізнес Систем" на користь Хмельницької обласної прокуратури 2684,00 грн витрат по сплаті судового збору.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким у позові відмовити.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 30.05.2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Розвиток Бізнес Систем" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 19.04.2024 у справі №924/36/24 та призначено її до розгляду на 23.07.2024 о 14:30 год.

У судове засідання 23.07.2024 року, сторони та третя особа не забезпечили явку уповноважених представників, хоча належним чином повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи (т.2, а.с.70-73).

Водночас, 21.07.2024 від представника апелянта надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із перебуванням у відпустці у період з 18.07.2024 по 25.07.2024 року.

Відповідно до ч.12 ст.270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи, що явка учасників справи в судове засідання обов`язковою не визнавалася, приймаючи до уваги обставини, викладені представником відповідача у відповідному клопотанні, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання апелянта про відкладення розгляду справи та відповідно можливість розгляду справи за відсутності уповноважених представників сторін.

До початку судового засідання, відповідачем подано клопотання про зупинення провадження у справі №924/36/24 до закінчення перегляду палатою для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №922/1168/23.

Заявник вказує, що фактичними підставами позову прокуратури як у справі №922/1168/23, так і в справі №924/36/24 є використання відповідачами водного об`єкта (водосховища комплексного призначення) і земель водного фонду для цілей здійснення рибогосподарської діяльності на підставі Режиму рибогосподарської експлуатації водного об`єкта та Дозволу на спеціальне використання водних біоресурсів, без правовстановлюючих документів на сам водний об`єкт та землі під ним. Крім того, предмет спору, підстави позову, фактичні обставини справи, зміст заперечень відповідачів у справі №924/36/24 є аналогічними цій справі №922/1168/23. Однаковим є також і суб`єктний склад сторін в обох справах.

Враховуючи, що правовий висновок відповідної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного суду у справі №922/1168/23 матиме суттєве значення для вирішення цієї справи, а також для єдності судової практики, враховуючи, що постанова Верховного Суду є остаточною і виступає джерелом формування судової практики, а також необхідність забезпечення реалізації закріпленого п.4 ч.4 ст.17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" принципу єдності судової практики, керуючись п.7 ч.1 ст.228 ГПК України, апелянт просить зупинити провадження у даній справі.

У судовому засіданні прокурор заперечив проти клопотання про зупинення провадження у справі, оскільки вважає, що існує стала практика Верховного Суду щодо вирішення аналогічних спорів, зокрема, у постановах, ухвалених за результатами касаційного розгляду, у справах №902/777/21, №902/144/23, №908/2153/20, №906/170/20 , №911/1937/21, №903/255/23 сформовано правовий висновок про необхідність отримання у користування водного об`єкту та земельної ділянки під ним для здійснення спеціального використання водних біоресурсів, яким також є промислове рибальство.

Колегія суддів, розглянувши клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Розвиток Бізнес Систем" про зупинення провадження у справі, вважає за необхідне зазначити наступне.

Апеляційним судом встановлено, що на розгляді Верховного Суду перебуває справа №922/1168/22 за позовом Чугуївської окружної прокуратури Харківської області в інтересах держави, в особі Малинівської селищної ради Чугуївського району Харківської області, Чкаловської селищної ради Чугуївського району Харківської області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фіш-Торг", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Харківської області про відновлення становища, яке існувало до порушення, шляхом звільнення об`єкта водного фонду.

Позовні вимоги у справі №922/1168/22 обґрунтовані тим, що ТОВ "Фіш-Торг" неправомірно використовує у своїй господарській діяльності водний об`єкт - Старогниличанське водосховище (водосховище комплексного призначення) без правовстановлюючих документів, а отримані підприємством дозвільні документи не дають підстав для використання земельної ділянки водного фонду.

Ухвалою Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 21.06.2024 року прийнято справу №922/1168/22 за касаційною скаргою ТОВ "Фіш-Торг" до провадження.

Колегія суддів, передаючи справу на розгляд судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, зазначила про необхідність відступлення від правового висновку, викладеного у справах №923/213/18, №914/1326/16 та №908/2153/20, вказавши, що спеціальне використання водних біоресурсів фізичними та юридичними особами державної та комунальної власності може здійснюватися на умовах оренди, постійного або тимчасового користування. При цьому, вимоги такого користування можуть визначатися режимом рибогосподарської експлуатації водного об`єкта. Отже, у разі встановлення Режиму рибогосподарської експлуатації водного об`єкта, укладання окремого договору оренди такого водного об`єкта не є необхідним.

Апеляційний суд звертає увагу, що прокурор у межах справи №924/36/24 обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що відповідач використовує водні ресурси територіальної громади, а саме водний об`єкт - Новокостянтинівське водосховище, яке є водосховищем комплексного призначення, для здійснення підприємницької діяльності з промислового вилову риби, не маючи жодних правовстановлюючих документів на право користування водного об`єкту та земельної ділянки водного фонду.

Враховуючи викладене, аналізуючи обставини даної справи, колегія суддів зауважує, що вбачається подібність правовідносин у справі №924/36/24 та у справі №922/1168/22 з огляду на предметний склад учасників, зміст позовних вимог та їх підстави, матеріально-правове регулювання правових відносин.

Відтак, суд апеляційної інстанції вважає, що висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах палатою для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі №922/1168/22 буде практикоутворюючим та матиме значення для надання правової оцінки застосування норм ст.51 Водного кодексу України, положень Закону України "Про аквакультуру", Закону України "Про рибне господарство, промислове господарство та охорону водних біоресурсів", Закону України "Про тваринний світ" у спірних правовідносинах у справі №924/36/24.

Відповідно до ч.4 ст.17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" єдність системи судоустрою забезпечується, зокрема єдністю судової практики.

Статтею 36 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" також передбачено, що Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Верховний Суд, серед іншого забезпечує однакове застосування норм права судами різних спеціалізацій у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Згідно з ч.4 ст.236 ГПК України та ч.6 ст.13 Закону "Про судоустрій і статус суддів", при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Елементом верховенства права є принцип правової визначеності, який, зокрема, передбачає, що закон, як і будь-який інший акт держави, повинен характеризуватися якістю, щоб виключити ризик свавілля.

Колегія суддів вважає, що однакове застосування закону забезпечує його загальнообов`язковість, рівність перед законом та правову визначеність у державі, яка керується верховенством права. Єдине застосування законів поліпшує громадське сприйняття справедливості та правосуддя, а також довіру до відправлення правосуддя.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи. Вказаний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі №910/24257/16.

Згідно з приписами п.11 ч.1 ст. 229 ГПК України, провадження у справі зупиняється до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Із метою забезпечення єдності судової практики, принципу верховенства права, складовою якої є юридична визначеність, враховуючи подібність суб`єктного складу, предмета і підстав спору даної справи та справи №922/1168/22, яка передана на розгляд палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, а також зважаючи на розгляд палатою у вказаній справі пропозиції відступити від правових висновків Верховного Суду, викладених у справах №923/213/18, №914/1326/16, №908/2153/20, апеляційний господарський суд вважає необхідним зупинити провадження у справі №924/36/24 до закінчення перегляду відповідною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №922/1168/23 та вирішення питання про застосування норм права у подібних правовідносинах.

Колегія суддів також вважає за необхідне зазначити, що Господарським процесуальним кодексом України визначені процесуальні механізми забезпечення єдності судової практики, що полягають у застосуванні спеціальної процедури відступу від висновків щодо застосування норм права, викладених у раніше постановлених рішеннях Верховного Суду. Логіка побудови й мета існування цих процесуальних механізмів указує на те, що в цілях застосування норм права в подібних правовідносинах за наявності протилежних правових висновків суду касаційної інстанції слід виходити з того, що висновки, які містяться в судових рішеннях судової палати Касаційного господарського суду, мають перевагу над висновками колегії суддів, висновки об`єднаної палати Касаційного господарського суду - над висновками палати чи колегії суддів цього суду, а висновки Великої Палати Верховного Суду - над висновками об`єднаної палати, судової палати й колегії суддів Касаційного господарського суду.

Суди під час вирішення спору у подібних правовідносинах мають враховувати саме останню правову позицію. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі №755/109447/17.

Керуючись ст.228, 229, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Розвиток Бізнес Систем" про зупинення провадження у справі №924/36/24- задоволити.

2. Зупинити провадження у справі №924/36/24 до закінчення перегляду палатою для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №922/1168/23.

3. Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 24.07.2024 року.

Головуючий суддя Мельник О.В.

Суддя Олексюк Г.Є.

Суддя Петухов М.Г.