ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" липня 2024 р.м. Одеса Справа № 916/5781/23

Господарський суд Одеської області у складі судді Сулімовської М.Б., за участю секретаря судового засідання Толкунової М.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Херсонської обласної прокуратури (, 73025, м. Херсон, вулиця Михайлівська, буд. 33) в інтересах держави в особі

позивача: Херсонської обласної військової адміністрації (Херсонська обласна державна адміністрація) (,73000, м. Херсон, площа Свободи, буд. 1)

до відповідача-1: Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області (код ЄДРПОУ 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 69)

відповідача-2: Фермерського господарства "Роднічок" (, 72311, Запорізька обл., м. Мелітополь(з), вул. Дружби, буд. 192)

відповідача-3: Великолепетиської селищної ради (, 74502, Херсонська обл., Каховський р-н, смт. Велика Лепетиха, вул. Соборна, буд. 2)

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Державного підприємства "Каховське лісове господарство" (, 74800, Херсонська обл., м. Каховка, вул. Мелітопольська, буд. 66)

про визнання недійсним договору, скасування рішення державного реєстратора та зобов`язання вчинити певні дії

за участю представників учасників справи:

прокурор: Наталія Волкова

від позивача: Макаренко Марина

від відповідача-1: не з`явився

від відповідача-2: не з`явився

від відповідача-3: не з`явився

від третьої особи: не з`явився

Херсонська обласна прокуратура звернулась до Господарського суду Одеської області із позовною заявою в інтересах держави в особі позивача Херсонської обласної військової адміністрації до відповідача-1 Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області, відповідача-2 Фермерського господарства "Роднічок" та відповідача-3 Великолепетиської селищної ради, відповідно до якого просить:

1) Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки площею 64,0095 га з кадастровим номером :03:001:0427, яка розташована на території Каховського (раніше Великолепетиського) району Херсонської області, укладений 27.08.2020 між Головним управлінням Держгеокадастру у Херсонській області () та Фермерським господарством "Роднічок" (), який зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 38139880 від 08.09.2020.

2) Зобов`язати Фермерське господарство "Роднічок" () усунути перешкоди у користуванні майном шляхом повернення державі в особі Херсонської обласної державної адміністрації земельної ділянки, яка входить до складу земельної ділянки площею 64,0095 га з кадастровим номером :03:001:0427, яка знаходиться на території Каховського (раніше Великолепетиського) району Херсонської області.

3) Скасувати рішення державного реєстратора Милівської сільської ради Бериславського району Херсонської області Ковша М.В. (індексний номер рішення 54017601 від 11.09.2020) про державну реєстрацію права оренди Фермерського господарства "Роднічок" () на об`єкт нерухомого майна: земельну ділянку площею 64,0095 га з кадастровим номером :03:001:0427, яка розташована на території Каховського (раніше Великолепетиського) району Херсонської області з одночасним припиненням права оренди Фермерського господарства "Роднічок" () на об`єкт нерухомого майна: земельну ділянку площею 64,0095 га з кадастровим номером :03:001:0427, яка розташована на території Каховського (раніше Великолепетиського) району Херсонської області, номер запису про речове право: 38139880, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 212, шляхом скасування державної реєстрації речового права.

4) Скасувати рішення державного реєстратора Великолепетиської селищної ради Херсонської області Погорілого М.О. (індексний номер рішення 57872955 від 27.04.2021) про державну реєстрацію права комунальної власності Великолепетиської селищної ради ( ) на об`єкт нерухомого майна: земельну ділянку площею 64,0095 га з кадастровим номером :03:001:0427, яка розташована на території Каховського (раніше Великолепетиського) району Херсонської області з одночасним припиненням права комунальної власності Великолепетиської селищної ради () на об`єкт нерухомого майна: земельну ділянку площею 64,0095 га з кадастровим номером :03:001:0427, яка розташована на території Каховського (раніше Великолепетиського) району Херсонської області, номер запису про речове право 41705806, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 212, шляхом скасування державної реєстрації речового права.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачами приписів земельного законодавства, внаслідок чого з державного лісового фонду та постійного користування Великолепетиського лісництва ДП "Каховське лісове господарство" вибула земельна ділянка лісогосподарського призначення площею 64,0095 га.

Ухвалою від 15.01.2024 відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання, запропоновано сторонам надати заяви по суті справи, залучено Державне підприємство "Каховське лісове господарство" до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача, вирішено інші процесуальні питання.

17.01.2024 від відповідача-1 надійшов відзив на позовну заяву.

24.01.2024 від позивача надійшли письмові пояснення.

05.02.2024 від прокурора надійшла відповідь на відзив.

Ухвалою від 29.02.2024 поновлено Херсонській обласній прокуратурі строк на подання відповіді на відзив та прийнято відповідь на відзив до розгляду, продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів до 15.04.2024 та відкладено підготовче засідання на 21.03.2024.

В судовому засіданні 21.03.2024 оголошено перерву до 03.04.2024.

01.04.2024 прокурором подано заяву про зміну предмету позову, відповідно до якої прокурор просить вважати позовні вимоги викладеними в наступній редакції:

1) Визнати недійсним наказ Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області від 24.10.2019 № 3755-СГ "Про затвердження документації із землеустрою щодо інвентаризації земель державної власності" в частині, що стосується визначення цією технічною документацією як земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 64,0095 га з кадастровим номером :03:001:0427 га, яка розташована на території Каховського (раніше Великолепетиського) району Херсонської області.

2) Визнати недійсним п.1 наказу Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області від 11.12.2020 №34 "Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність" в частині, що стосується передачі Великолепетиській селищній раді Великолепетиської територіальної громади Каховського району (раніше Великолепетиського) у комунальну власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 64,0095 га з кадастровим номером :03:001:0427 га, яка розташована на території Каховського (раніше Великолепетиського) району Херсонської області.

3) Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки площею 64,0095 га з кадастровим номером :03:001:0427, яка розташована на території Каховського (раніше Великолепетиського) району Херсонської області, укладений 27.08.2020 між Головним управлінням Держгеокадастру у Херсонській області () та Фермерським господарством "Роднічок" (), який зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 38139880 від 08.09.2020.

4) Скасувати рішення державного реєстратора Милівської сільської ради Бериславського району Херсонської області Ковша М.В. (індексний номер рішення 54017601 від 11.09.2020) про державну реєстрацію права оренди Фермерського господарства "Роднічок" () на об`єкт нерухомого майна: земельну ділянку площею 64,0095 га з кадастровим номером :03:001:0427, яка розташована на території Каховського (раніше Великолепетиського) району Херсонської області з одночасним припиненням права оренди Фермерського господарства "Роднічок" () на об`єкт нерухомого майна: земельну ділянку площею 64,0095 га з кадастровим номером :03:001:0427, яка розташована на території Каховського (раніше Великолепетиського) району Херсонської області, номер запису про речове право: 38139880, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 212, шляхом скасування державної реєстрації речового права.

5) Скасувати рішення державного реєстратора Великолепетиської селищної ради Херсонської області Погорілого М.О. (індексний номер рішення 57872955 від 27.04.2021) про державну реєстрацію права комунальної власності Великолепетиської селищної ради ( ) на об`єкт нерухомого майна: земельну ділянку площею 64,0095 га з кадастровим номером :03:001:0427, яка розташована на території Каховського (раніше Великолепетиського) району Херсонської області з одночасним припиненням права комунальної власності Великолепетиської селищної ради () на об`єкт нерухомого майна: земельну ділянку площею 64,0095 га з кадастровим номером :03:001:0427, яка розташована на території Каховського (раніше Великолепетиського) району Херсонської області, номер запису про речове право 41705806, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 212, шляхом скасування державної реєстрації речового права.

6) Скасувати державну реєстрацію земельної ділянки площею 64,0095 га з кадастровим номером :03:001:0427 в Державному земельному кадастрі.

Ухвалою від 03.04.2024 прийнято до розгляду заяву прокурора про зміну предмету позову (вх.13504/24 від 01.04.2024) та постановлено подальший розгляд справи здійснювати з урахуванням відповідних змін, провести підготовче провадження у справі №916/5781/23 впродовж розумного строку, відкладено підготовче засідання на 01.05.2024, запропоновано сторонам подати заяви по суті справи з урахуванням заяви про зміну предмету позову.

Ухвалою від 01.05.2024 закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті в судовому засіданні на 23.05.2024.

У судовому засіданні 23.05.2024 господарський суд, з урахуванням положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, постановив розглянути справу у розумні строки та оголосив перерву до 26.06.2024.

У судовому засіданні 26.06.2024 господарський суд оголосив перерву до 10.07.2024.

В судове засідання 10.07.2024 з`явилися прокурор, представник позивача, які підтримали позовні вимоги.

Відповідачі та третя особа явку уповноважених представників в судове засідання не забезпечили.

Відповідно до ст. 12-1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", постанови Кабінету Міністрів України від 6 грудня 2022 року №1364 "Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією", з урахуванням прийняття Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України наказу від 22.12.2022 № 309, суд повідомляв відповідачів-2, 3 та третю особу про відкриття провадження у справі та призначення судових засідань на офіційному веб-порталі судової влади, шляхом розміщення тексту відповідних ухвал.

Таким чином, відповідачі-2, 3 та третя особа є належним чином повідомлені про розгляд даної справи.

Від Фермерського господарства "Роднічок" та Великолепетиської селищної ради відзиви на позовну заяву не надходили.

Разом з тим, стаття 43 Господарського процесуального кодексу України зобов`язує учасників судового процесу та їх представників добросовісно користуватись процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до ч.9 ст.165 Господарського процесуального кодексу України, яка кореспондується із ч.2 ст.178 цього Кодексу, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

З урахуванням наведеного, розгляд справи проводився за наявними матеріалами.

Відповідно до ст.233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні 10.07.2024, на підставі ст.240 Господарського процесуального кодексу України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши прокурора та представника позивача, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

в с т а н о в и в:

Відповідно до ст. 131-1 Конституції України, в Україні діє прокуратура, яка здійснює, серед іншого, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно ч. 1, 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 № 3-рп/99, прокурори та їх заступники подають до господарського суду позови, саме в інтересах держави, а не в інтересах підприємств, установ і організацій незалежно від їх підпорядкування і форм власності.

Прокурор або його заступник самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві, в чому полягає порушення інтересів держави чи в чому існує загроза інтересам держави, і чи заява є підставою для порушення справи в господарському суді.

Під поняттям "орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах", потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

Відповідно до ст. 1 ЛК України, ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місцерозташуванням виконують переважно водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах. Усі ліси на території України становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави.

З огляду на зазначене, землі державного лісового фонду за особливостями свого цільового призначення і правового режиму не можуть використовуватися для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Незаконне вилучення земель державної власності лісогосподарського призначення та їх подальша передача у користування суб`єкту господарювання порушують інтереси держави у сфері ефективного використання земельних та лісових ресурсів, оскільки унеможливлюють реалізацію державної політики по забезпеченню охорони, відтворення та сталого використання земельних і лісових ресурсів з урахуванням екологічних, економічних, соціальних та інших інтересів суспільства.

Повернення у державну власність земельної ділянки, незаконно переданої приватній особі в користування, переслідує легітимну мету контролю за використанням майна відповідно до загальних інтересів у тому, щоби таке використання відбувалося за цільовим призначенням. Важливість цих інтересів зумовлюється, зокрема, особливим статусом земельних ділянок, належністю їх до земель лісогосподарського призначення.

Вказане, за твердженням прокурора, є підставою для захисту інтересів держави органами прокуратури шляхом пред`явлення цього позову. Отже, у зазначеному випадку наявний як державний, так і суспільний інтерес.

Згідно ст. 13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу.

Статтею 324 ЦК України передбачено, що від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, встановлених Конституцією України.

За приписами ч. 5 ст. 122 ЗК України, Херсонська обласна державна адміністрація є розпорядником земельних ділянок державної власності, що розташовані за межами населеного пункту.

Статтею 7 ЦК України передбачено, що орган державної влади здійснює захист цивільних прав та інтересів у межах, на підставах та у спосіб, що встановлені Конституцією України та законом.

Херсонська обласна державна адміністрація має право звернутися до суду за захистом порушеного права як власник та розпорядник земель державного лісового фонду, однак заходів до усунення порушень законодавства дотепер не вжито, у тому числі з об`єктивних причин.

Як слідує з матеріалів справи, з метою встановлення підстав для представництва інтересів держави в суді у даній справі, обласною прокуратурою в порядку ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" 17.02.2022 до Херсонської облдержадміністрації скеровано запит №15/1-33 вих-22, де вказано про конкретні порушення законодавства під час передачі в оренду ФГ "Роднічок" земельної ділянки лісогосподарського призначення та звернуто увагу на необхідність вжиття обласною державною адміністрацією, як розпорядником земель цієї категорії, заходів щодо визнання недійсним договору та повернення земельної ділянки.

Відповіді на цей лист прокуратурою отримано не було.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, який затверджено Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, у зв?язку з військовою агресією російської федерації на території України введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, термін якого продовжено указами Президента України.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 4 Закону України "Про правовий режим воєнного стану", на територіях, на яких введено воєнний стан, для забезпечення дії Конституції та законів України, забезпечення разом із військовим командуванням запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, оборони, цивільного захисту, громадської безпеки і порядку, охорони прав, свобод і законних інтересів громадян можуть утворюватися тимчасові державні органи - військові адміністрації. Рішення про утворення військових адміністрацій приймається Президентом України за поданням обласних державних адміністрацій або військового командування.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 вказаного Закону, Кабінет Міністрів України, інші органи державної влади, військове командування, військові адміністрації, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування здійснюють повноваження, надані їм Конституцією України, цим та іншими законами України.

Повноваження військових адміністрацій визначені ст. 15 Закону України "Про правовий режим воєнного стану". Згідно ч. ч. 1, 3 вказаної статті, військові адміністрації у своїй діяльності керуються Конституцією України, законами України "Про оборону України", "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Повноваження військових адміністрацій здійснюються ними в порядку, визначеному законами України для здійснення повноважень відповідних місцевих державних адміністрацій та органів місцевого самоврядування, з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом. Районні, обласні військові адміністрації здійснюють на відповідній території, поряд із повноваженнями місцевих державних адміністрацій, повноваження із запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану.

Статтею 1 Указу Президента України від 24.02.2022 № 68/2022, серед інших, утворено Херсонську обласну військову адміністрацію та визначено, що у зв?язку з утворенням військових адміністрацій, зазначених у цій статті, обласні, Київська міська державні адміністрації та голови цих адміністрацій набувають статусу відповідних військових адміністрацій та начальників цих військових адміністрацій.

01.07.2022 (лист №15/1-56вих-22) прокуратурою було скеровано запит до Херсонської обласної військової адміністрації щодо вжитих заходів до усунення зазначених вище порушень.

Листом від 28.07.2022 № 01-01-66-26-735/0/22/328 Херсонська обласна військова адміністрація повідомила про те, що включення земельних ділянок державної власності лісогосподарського призначення до складу земель сільськогосподарського призначення є порушенням вимог ст.ст.20, 21, 149 Земельного кодексу України. Також повідомила, що при підготовці лотів до земельних торгів у формі аукціону Головним управлінням Держгеокадастру у Херсонській області не було враховано розпорядження голови Херсонської обласної державної адміністрації від 26.08.2005 №922 "Про передачу в постійне користування земель лісового фонду реформованих сільськогосподарських підприємств" та норми законодавства. При цьому адміністрація не зазначила про будь-які вжиті заходи до усунення порушень.

Листом від 17.11.2023 № 15/1-3119-23 повторно повідомлено Херсонську обласну військову адміністрацію про виявлені порушення законодавства та запитано про вжиті або заплановані уповноваженим органом заходи щодо визнання недійсним договору оренди від 27.08.2020, укладеного між Головним управлянням Держгеокадастру у Херсонській області та ФГ "Роднічок".

Листом Херсонської обласної військової адміністрації від 04.12.2023 за № 01-01-66-10613/0/23/26 обласну прокуратуру повідомлено, що функції контролю за укладенням цивільно-правових договорів, в тому числі і договорів оренди земельних ділянок на території Херсонської області, покладено на Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області, пославшись при цьому на відсутність повноважень адміністрації щодо розпорядження земельними ділянками сільськогосподарського призначення комунальної власності.

Тобто, як зазначає прокурор, незважаючи на очевидність порушення інтересів держави, Херсонською обласною військової адміністрацією (Херсонською обласною державною адміністрацією) будь-яких заходів, у тому числі щодо звернення до суду у розумний строк, вжито не було, що свідчить про нездійснення захисту інтересів держави.

У постанові від 15.10.2019 у справі №903/129/18 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, відповідно до якого сам факт не звернення до суду ради з позовом, який би відповідав вимогам процесуального законодавства та, відповідно, мав змогу захистити інтереси територіальної громади, свідчить про те, що зазначений орган місцевого самоврядування неналежно виконує свої повноваження, у зв`язку із чим у прокурора виникають обґрунтовані підстави для захисту інтересів значної кількості громадян - членів територіальної громади та звернення до суду з таким позовом, що відповідає нормам національного законодавства та практиці Європейського суду з прав людини. Дотримання належного економічного регулювання земельних правовідносин, забезпечення надходжень платежів з орендної плати до місцевих бюджетів у законодавчо визначених розмірах шляхом їх вірного правового (в тому числі договірного) врегулювання безпосередньо належить до інтересів держави.

На виконання вимог ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" Херсонська обласна прокуратура листом від 15.12.2023 № 15/1-3119-23 повідомила Херсонську обласну військову адміністрацію (Херсонську облдержадміністрацію) щодо звернення до суду в її інтересах із цим позовом.

Згідно з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого ст.23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва.

Отже, оскільки Херсонською обласною військовою адміністрацією, як уповноваженим органом у спірних правовідносинах, протягом розумного строку не вжито ефективних заходів щодо повернення земель лісового фонду до земель державної власності, то суд констатує, що у даному випадку прокурор правомірно звернувся з позовом на захист прав та інтересів держави.

Як слідує з матеріалів справи та встановлено судом, Херсонською обласною прокуратурою, за результатами опрацювання стану використання земель лісогосподарського призначення на території Каховського (раніше Великолепетиського) району Херсонської області, виявлено порушення вимог законодавства, що допущені Головним управлінням Держгеокадастру у Херсонській області при розпорядженні земельними ділянками державної власності, внаслідок чого з державного лісового фонду та постійного користування Великолепетиського лісництва ДП "Каховське лісове господарство" вибула земельна ділянка лісогосподарського призначення площею 64,0095 га.

За даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 09.04.2020 за Головним управлінням Держгеокадастру у Херсонській області зареєстровано право державної власності на земельну ділянку площею 64,0095 га з кадастровим номером :03:001:0427.

Підстава для реєстрації права власності - наказ виконувача обов`язків начальника Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області від 24.10.2019 № 3755-СГ "Про затвердження документації із землеустрою щодо інвентаризації земель державної власності", яким затверджено технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, зокрема, Великолепетиського району, до складу якого увійшла і земельна ділянка площею 64,0094 га з кадастровим номером :03:001:0427.

Головним управлінням Держгеокадастру у Херсонській області (далі - ГУ Держгеокадастру) 27.08.2020 проведено земельні торги у формі аукціону (протокол №44/08/20) з продажу права оренди на земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної власності площею 64,0094 га з кадастровим номером :03:001:0427 (лот №719) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Князегригорівської сільської ради Великолепетиського району (на цей час Каховського) Херсонської області.

За результатами земельних торгів переможцем визнано Фермерське господарство "Роднічок".

27.08.2020 між Головним управлінням Держгеокадастру у Херсонській області, як орендодавцем, та ФГ "Роднічок", як орендарем, укладено договір оренди землі, згідно з яким орендодавець на підставі протоколу земельних торгів від 27.08.2020 №44/08/20 надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної власності для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 64,0094 га з кадастровим номером :03:001:0427, що розташована за межами населених пунктів на території Князегригорівської сільської ради Великолепетиського району Херсонської області.

Згідно з п. 2 договору, в оренду передається земельна ділянка із земель сільськогосподарського призначення державної власності, загальною площею 64,0094 га.

Договір укладено на строк 7 років (п. 8).

08.09.2020 державним реєстратором Милівської сільської ради Бериславського району Херсонської області Ковшом М.В. зареєстровано право оренди земельної ділянки за ФГ "Роднічок" (номер запису 38139880).

25.01.2022 обласною прокуратурою на адресу Херсонського обласного управління лісового та мисливського господарства направлено запит №15/1-14вих-22 щодо укладеного договору оренди землі між Головним управлінням Держгеокадастру у Херсонській області та ФГ "Роднічок" та запитано інформацію про перебування спірної земельної ділянки у межах земель лісогосподарського призначення.

10.02.2022 за №01-04/16 Херсонським обласним управлінням лісового та мисливського господарства на адресу прокуратури направлено лист в.о. директора ДП "Каховське лісове господарство" від 07.02.2022 № 01-10/119, згідно з яким встановлено, що спеціалістами підприємства опрацьовано картографічні матеріали Великолепетиського лісництва ДП "Каховське лісове господарство", відкриті дані кадастрової карти України на базі Держгеокадастру та виявлено повне або часткове вилучення земельних ділянок державного лісового фонду, зокрема, земельної ділянки :03:001:0427 площею 64,0095 га - повністю кварталу 25 виділу 5 - 5,5 га, виділу 8 - 12,6 га, виділу 9 - 8,4 га, виділу 10 - 2,1 га, виділу 18 - 3,1 га, кварталу 25 виділу 5 - 3,3 га та частково орієнтовно кварталу 25 виділу 17 - 11,0 га.

Також повідомлено, що на підставі розпорядження Херсонської обласної державної адміністрації від 26.08.2005 №922 "Про передачу в постійне користування земель лісового фонду реформованих сільськогосподарських підприємств", рішення сесії Князегригорівської сільської ради від 17.05.2002 "Про передачу в постійне користування земель лісового фонду" та розпорядження Великолепетиської районної державної адміністрації від 20.06.2002 №247 "Про передачу в постійне користування земель лісового фонду Князегригорівської сільської ради" Великолепетиському лісництву ДП "Каховське лісове господарство" передані земельні ділянки загальною площею 325,2 га, в адміністративних межах Князегригорівської сільської ради під заліснення, та внесено зміни в матеріали лісовпорядкування "Проекту організації та розвитку лісового господарства ДП "Каховське лісове господарство" Великолепетиське лісництво 2007 року, як квартал 24 загальною площею 113, 5 га, квартал 25 загальною площею 123,0 га та квартал 26 загальною площею 69,5 га.

На підставі матеріалів лісовпорядкування "Проекту організації та розвитку лісового господарства ДП "Каховське лісове господарство" Великолепетиське лісництво 2007 та 2018 року та п.5 Прикінцевих положень Лісового кодексу України дані ділянки відносяться до земель державного лісового фонду. Згода на вилучення цих ділянок із земель лісового фонду та переведення (віднесення) їх до земель сільськогосподарського призначення не надавалась.

Крім того, вивченням даних Публічної кадастрової карти України (шари "Лісовий кадастр"/"Ліси") встановлено, що земельна ділянка площею 64,0095 га з кадастровим номером :03:001:0427 перебуває в межах земель лісогосподарського призначення.

Також з Публічної кадастрової карти здійснено викопіювання меж земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0427 та встановлено відповідні координати цієї земельної ділянки.

Херсонською обласною прокуратурою на адресу Державного агентства лісових ресурсів України направлено запит від 01.07.2022 № 15/1-53вих-22 щодо надання копії картографічних матеріалів лісовпорядкування, на яких відображені межі кварталів 22, 25 та 26 Великолепетиського лісництва ДП "Каховське лісове господарство". Цей запит Держлісагентством (лист від 05.07.2022 № 02-18/3050-22) направлено до ДП "Харківська державна лісовпорядна експедиція" для надання інформації, що запитується.

Листом №208 ДП "Харківська державна лісовпорядна експедиція" направила прокуратурі копію лісовпорядного планшету №9, на якому відображено квартал 25, 26 Великолепетиського лісництва ДП "Каховське ЛГ".

З метою отримання картографічних матеріалів із зображенням спірної земельної ділянки до Українського державного проектного лісовпорядного виробничого об`єднання ВО "Укрдержліспроект" прокуратурою направлено запит № 15/1-3119-23 від 15.09.2023 щодо виготовлення фрагменту зображення Публічної кадастрової карти України з нанесеними межами кварталу 25 Великолепетиського лісництва ДП "Каховське ЛГ" та межами земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0427 станом на 27.08.2020 (дату проведення земельних торгів) для прийняття рішення щодо взаємного розміщення земельних ділянок.

Листом від 31.10.2023 №04-1081 ВО "Укрдержліспроект" надало фрагмент картографічних матеріалів з нанесеними межами кварталів №№25, 26 Великолепетиського лісництва ДП "Каховське ЛГ" за матеріалами лісовпорядкування 2015 року та межами спірної земельної ділянки.

Зазначені картографічні матеріали стосовно спірної земельної ділянки підтверджують її взаємне розміщення із землями лісогосподарського призначення.

Враховуючи зазначене, віднесення спірної земельної ділянки до земель лісогосподарського призначення відбулося ще до проведення у 2019 році інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності.

Таким чином, як зауважує прокурор, наказом Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області від 24.10.19 № 3755-СГ включено до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності земельну ділянку, частина якої відноситься до земель лісогосподарського призначення державної власності та розпорядження якими на час їх передачі в оренду для нелісогосподарських потреб мала здійснювати Херсонська обласна державна адміністрація.

Пунктом 1 наказу ГУ Держгеокадастру від 11.12.2020 №34 "Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність" Великолепетиській селищній раді Великолепетиської територіальної громади Каховського району (раніше - Великолепетиський район) у комунальну власність передано земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 3424,7398 га згідно із переліком, у якому зазначені кадастрові номери ділянок та місце їх розташування.

До цього переліку увійшла і ділянка площею 64,0094 га з кадастровим номером :03:001:0427 (п.129), частина якої відноситься до земель лісогосподарського призначення.

Враховуючи те, що Головним управлінням Держгеокадастру у Херсонській області поза межами компетенції та поза волею належного власника - держави в особі Херсонської обласної військової адміністрації (Херсонської обласної державної адміністрації) незаконно вилучено спірну ділянку із земель лісогосподарського призначення та постійного землекористування ДП "Каховське ЛГ", яку в подальшому після проведення земельних торгів передано за договором в оренду відповідачу-2 як землю сільськогосподарського призначення, тому, на думку прокурора, договір оренди земельної ділянки площею 64,0095 га з кадастровим номером :03:001:0427, укладений 27.08.2020 між Головним управлінням Держгеокадастру у Херсонській області та ФГ "Роднічок", підлягає визнання недійсним.

Крім того, з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що державним реєстратором Милівської сільської ради Бериславського району Херсонської області Ковшом М.В. 11.09.2020 прийнято рішення № 54017601 з відкриттям розділу про реєстрацію права оренди ФГ "Роднічок" земельної ділянки площею 64,0095 га з кадастровим номером :03:001:0427 на підставі договору оренди земельної ділянки площею 64,0095 га з кадастровим номером :03:001:0427, укладеного 27.08.2020 між Головним управлінням Держгеокадастру у Херсонській області та ФГ "Роднічок", а також 08.09.2020 за реєстраційним номером 38139880 вчинено запис про реєстрацію речового права (права оренди).

В подальшому, на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру від 11.12.2020 №34 "Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність" державним реєстратором Великолепетиської селищної ради Херсонської області Погорілим М.О. 27.04.2021 прийнято рішення № 57872955 з відкриттям розділу про реєстрацію права комунальної власності Великолепетиської селищної ради на земельну ділянку площею 64,0095 га з кадастровим номером :03:001:0427, а також 22.04.2021 за реєстраційним номером № 41705806 вчинено запис про реєстрацію права власності.

Прокурор зазначає, що оскільки право оренди ФГ "Роднічок" з реєстраційним номером 38139880 зареєстровано на підставі договору оренди від 27.08.2020, який підлягає визнанню недійсним, право оренди на вказаний об`єкт нерухомості має бути припинено шляхом скасування державної реєстрації такого права.

Також, прокурор зауважує, що оскільки землі лісового фонду, які за матеріалами лісовпорядкування знаходяться у користуванні державних лісогосподарських підприємств, належать до державної власності та перебувають у розпорядженні обласних державних адміністрацій, то вилучена Головним управліням Держгеокадастру у Херсонській області з державного лісового фонду спірна земельна ділянка на момент її передачі в оренду ФГ "Роднічок" та на цей час належить до земель державної власності лісогосподарського призначення, перебувала і на даний час перебуває у постійному користуванні ДП "Каховське ЛГ" та належить до земель державного лісового фонду, розпорядження якими на час їх передачі в оренду для нелісогосподарських потреб мала здійснювати Херсонська обласна державна адміністрація.

Вилучення для нелісогосподарських потреб спірної земельної ділянки державної власності, яка відноситься до земель лісогосподарського призначення та перебуває у постійному користуванні ДП "Каховське ЛГ", і передання її в постійне користування для нелісогосподарських потреб належало до повноважень Кабінету Міністрів України.

Разом з цим, Кабінет Міністрів України листом від 05.07.2022 № 12955/0/2- 22 на запит обласної прокуратури щодо згоди КМУ на вилучення із постійного користування ДП "Каховське лісове господарство" земельних ділянок, у тому числі ділянок, які накладаються (перетинаються) на земельну ділянку :03:001:0427, повідомив, що таких рішень Кабінетом Міністрів не приймалось.

Таким чином, ФГ "Роднічок" не могло отримати цю ділянку ні у постійне користування для лісогосподарських або нелісогосподарських потреб, оскільки не є суб?єктом такого права, ні отримати в оренду ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва без попередньої зміни її цільового призначення.

Відсутність спрямованого на відчуження земельної ділянки рішення повноважного органу державної влади - Кабінету Міністрів України, означає, що держава як власник, не виявляла волю на вилучення та передачу у користування земельної ділянки.

Отже, Головним управлінням Держгеокадастру у Херсонській області в односторонньому та позасудовому порядку, поза межами компетенції, поза волею належного власника - держави, незаконно вилучено спірну ділянку площею 64,0095 га з кадастровим номером :03:001:0427 із земель лісогосподарського призначення та постійного землекористування ДП "Каховське ЛГ". Вказане свідчить про те, що внаслідок передачі в оренду ФГ"Роднічок" всупереч вимогам земельного законодавства України фактично незаконно вилучено та змінено цільове призначення земельної ділянки лісогосподарського призначення.

Прокурор зветає увагу, що наразі земельна ділянка зареєстрована на праві власності за Великолепетиською селищною радою, проте в силу закону вона не може перебувати у комунальній власності, тому права держави на реалізацію усіх правомочностей щодо земельної ділянки, а саме користування і розпорядження нею встановлені законом та підлягають захисту шляхом усунення перешкод у здійсненні права розпорядження цією земельною ділянкою через скасування рішень державного реєстратора про державну реєстрацію прав та скасування державної реєстрації прав на земельну ділянку.

Крім того, прокурор зазначає, що спірні накази Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області (від 24.10.2019 № 3755-СГ, від 11.12.2020 № 34) стали підставою для незаконного формування, надання в оренду та передачі у комунальну власність земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0427, що відбулося внаслідок протиправного вилучення з державної власності та постійного користування ДП "Каховське ЛГ" земель державного лісового фонду, як наслідок, протиправної державної реєстрації прав комунальної власності на таку землю зі зміною відповідно її цільового призначення, та набуття юридичною особою приватного права похідних прав оренди на цю ділянку, що, в свою чергу, є підставою для визнання їх недійсними.

Також прокурор зазначає, що зважаючи на те, що Головним управлінням Держгеокадастру у Херсонській області незаконно здійснено розпорядження земельною ділянкою лісового фонду з числа земель державної власності, тому і державна реєстрація земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0427 як земельна ділянка сільськогосподарського призначення, є такою що суперечить законодавству.

При здійсненні державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0427 в Державний земельний кадастр, всупереч вимогам ст. ст. 18-20 Земельного кодексу України та фактичного виду використання земельної ділянки внесено відомості про вид використання земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, однак ділянка відноситься до земель державної власності та перебуває у користуванні ДП "Каховське ЛГ", як землі лісогосподарського призначення. За таких обставин та положень законодавства, ДП "Каховське ЛГ" являється законним користувачем земель лісогосподарського призначення, власником яких є Херсонська обласна державна адміністрація, та земельної ділянки, що входить до складу земельної ділянки площею 64,0095 га з кадастровим номером :03:001:0427 і передана в оренду ФГ "Роднічок" для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Незаконне формування земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0427 з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського призначення на земельній ділянці державної власності лісогосподарського призначення, без вилучення земельної ділянку у постійного користувача, зміни цільового призначення земельної ділянки та подальша наявність відомостей про неї в Державному земельному кадастрі порушуватиме принципи об?єктивності, достовірності, повноти відомостей.

Так, підставою для скасування в Державному земельному кадастрі незаконної державної реєстрації земельної ділянки є судове рішення про скасування такої державної реєстрації разом із скасуванням рішення органу державної виконавчої влади, яким затверджено документацію, на підставі якої сформовано відповідну земельну ділянку.

Враховуючи, що частина земельної ділянки, що входить до складу земельної ділянки площею 64,0095 га, відноситься до земель лісогосподарського призначення, то скасування її державної реєстрації в Державному земельному кадастрі, на переконання прокурора, призведе до фактичного відновлення становища, яке існувало до порушення, оскільки відомості Державного земельного кадастру є офіційними і вважаються об?єктивними та достовірними, якщо інше не доведено судом (п.12 Порядку).

Не погоджуючись із позовними вимогами прокурора відповідач-1 Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області у відзиві на позовну заяву зазначив, що прокурором обрано неефективний спосіб захисту своїх прав, що є підставою для відмови у задоволенні позову у повному обсязі.

Позивач, у поясненнях по суті справи, та його представник в судовому засіданні вимоги прокурора вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, керуючись принципом верховенства права та права на судовий захист, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, з огляду на наступне.

Статтею 13 Конституції України встановлено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Відповідно до статті 19 Земельного кодексу України, землі України за основним цільовим призначенням поділяються на відповідні категорії, у тому числі землі лісогосподарського призначення.

До земель лісогосподарського призначення належать лісові землі, на яких розташовані лісові ділянки, та нелісові землі, зайняті сільськогосподарськими угіддями, водами й болотами, спорудами, комунікаціями, малопродуктивними землями тощо, які надані в установленому порядку та використовуються для потреб лісового господарства (стаття 5 ЛК України).

Згідно зі статтею 55 Земельного кодексу України, до земель лісогосподарського призначення належать землі, вкриті лісовою рослинністю, а також не вкриті лісовою рослинністю, нелісові землі, які надані та використовуються для потреб лісового господарства. До земель лісогосподарського призначення не належать землі, зайняті: зеленими насадженнями у межах населених пунктів, які не віднесені до категорії лісів; окремими деревами і групами дерев, чагарниками на сільськогосподарських угіддях, присадибних, дачних і садових ділянках.

Земельні ділянки лісогосподарського призначення за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування надаються в постійне користування спеціалізованим державним або комунальним лісогосподарським підприємствам, іншим державним і комунальним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані підрозділи, для ведення лісового господарства (ст.57 Земельного кодексу України, ч. 1 ст. 17 Лісового кодексу України).

Відповідно до ч. 2 ст. 84 Земельного кодексу України, право державної власності на землю набувається і реалізується державою через органи виконавчої влади відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.

Обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами третьою, четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб (ч. 5 ст. 122 ЗК України).

Частиною 2 ст.1 Лісового кодексу України вказано, що ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місцерозташуванням виконують переважно водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах. Усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави.

Статтею 5 Лісового кодексу України визначено, що до земель лісогосподарського призначення належать лісові землі, на яких розташовані лісові ділянки, та нелісові землі, зайняті сільськогосподарськими угіддями, водами й болотами, спорудами, комунікаціями, малопродуктивними землями тощо, які надані в установленому порядку та використовуються для потреб лісового господарства. До земель лісогосподарського призначення не належать землі, на яких розташовані полезахисні лісові смуги. Віднесення земельних ділянок до складу земель лісогосподарського призначення здійснюється відповідно до земельного законодавства.

Статтею 7 Лісового кодексу України передбачено, що ліси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника на ліси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України. Ліси можуть перебувати в державній, комунальній та приватній власності. Суб`єктами права власності на ліси є держава, територіальні громади, громадяни та юридичні особи.

Відповідно до ст. 8 Лісового кодексу України, у державній власності перебувають усі ліси України, крім лісів, що перебувають у комунальній або приватній власності. Право державної власності на ліси набувається і реалізується державою в особі Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій відповідно до закону.

Згідно з п. 4 ст. 31 ЛК України, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації у сфері лісових відносин у межах своїх повноважень на їх території передають у власність, надають у постійне користування для ведення лісового господарства земельні лісові ділянки, що перебувають у державній власності, на відповідній території.

У відповідності з п. 5 Розділу VІІІ "Прикінцеві положення" ЛК України (в редакції станом на час проведення торгів), до здійснення державної реєстрації права постійного користування державних лісогосподарських підприємств земельними ділянками лісогосподарського призначення, що до набрання чинності цим Кодексом передані їм на такому праві, це право підтверджується планово-картографічними матеріалами лісовпорядкування.

За ст. 45 ЛК України, лісовпорядкування включає комплекс заходів, спрямованих на забезпечення ефективної організації та науково обґрунтованого ведення лісового господарства, охорони, захисту, раціонального використання, підвищення екологічного та ресурсного потенціалу лісів, культури ведення лісового господарства, отримання достовірної і всебічної інформації про лісовий фонд України.

У відповідності зі ст. 48 ЛК України, у матеріалах лісовпорядкування дається якісна і кількісна характеристика кожної лісової ділянки, комплексна оцінка ведення лісового господарства, що є основою для розроблення на засадах сталого розвитку проекту організації та розвитку лісового господарства відповідного об`єкта лісовпорядкування.

Проект організації та розвитку лісового господарства передбачає екологічно обґрунтоване ведення лісового господарства і розробляється відповідно до нормативно-правових актів, що регулюють організацію лісовпорядкування.

У проекті організації та розвитку лісового господарства визначаються і обґрунтовуються основні напрями організації і розвитку лісового господарства об`єкта лісовпорядкування з урахуванням стану та перспектив економічного і соціального розвитку регіону.

Матеріали лісовпорядкування затверджуються в установленому порядку органом виконавчої влади з питань лісового господарства Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства, за погодженням відповідно з органом виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища.

Затверджені матеріали лісовпорядкування є обов`язковими для ведення лісового господарства, планування і прогнозування використання лісових ресурсів.

Планово-картографічні матеріали лісовпорядкування складаються на підставі натурних лісовпорядних робіт та камерного дешифрування аерознімків, містять детальну характеристику лісу.

Отже, при вирішенні питання щодо перебування земельної лісової ділянки у користуванні державного лісогосподарського підприємства необхідно враховувати положення п. 5 розділу VIII "Прикінцеві положення" Лісового кодексу України.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 30.01.2018 у справі № 707/2192/15-ц, від 13.06.2018 у справі № 278/1735/15-ц.

Судом встановлено, що на підставі розпорядження Херсонської обласної державної адміністрації від 26.08.2005 №922 "Про передачу в постійне користування земель лісового фонду реформованих сільськогосподарських підприємств", рішення Князегригорівської сільської ради від 17.05.2002 "Про передачу в постійне користування земель лісового фонду" та розпорядження Великолепетиської районної державної адміністрації від 20.06.2002 №247 "Про передачу в постійне користування земель лісового фонду Князегригорівської сільської ради" Великолепетиському лісництву ДП "Каховське лісове господарство" передані земельні ділянки загальною площею 325,2 га, в адміністративних межах Князегригорівської сільської ради під заліснення, та внесено зміни в матеріали лісовпорядкування "Проекту організації та розвитку лісового господарства ДП "Каховське лісове господарство" Великолепетиське лісництво 2007 року, як квартал 24 загальною площею 113, 5 га, квартал 25 загальною площею 123,0 га та квартал 26 загальною площею 69,5 га.

На підставі матеріалів лісовпорядкування "Проекту організації та розвитку лісового господарства ДП "Каховське лісове господарство" Великолепетиське лісництво 2007 та 2018 року та п.5 "Прикінцевих положень" Лісового кодексу України дані ділянки відносяться до земель державного лісового фонду. Згода на вилучення цих ділянок із земель лісового фонду та переведення (віднесення) їх до земель сільськогосподарського призначення не надавалась.

Згідно листа в.о. директора ДП "Каховське лісове господарство" від 07.02.2022 № 01-10/119, спеціалістами підприємства опрацьовано картографічні матеріали Великолепетиського лісництва ДП "Каховське лісове господарство", відкриті дані кадастрової карти України на базі Держгеокадастру та виявлено повне або часткове вилучення земельних ділянок державного лісового фонду, зокрема, земельної ділянки :03:001:0427 площею 64,0095 га - повністю кварталу 25 виділу 5 - 5,5 га, виділу 8 - 12,6 га, виділу 9 - 8,4 га, виділу 10 - 2,1 га, виділу 18 - 3,1 га, кварталу 25 виділу 5 - 3,3 га та частково орієнтовно кварталу 25 виділу 17 - 11,0 га.

За даними Публічної кадастрової карти України (шари "Лісовий кадастр"/"Ліси"), спірна земельна ділянка площею 64,0095 га з кадастровим номером :03:001:0427 перебуває в межах земель лісогосподарського призначення.

З Публічної кадастрової карти здійснено викопіювання меж земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0427 та встановлено відповідні координати цієї земельної ділянки.

Листом від 31.10.2023 №04-1081 ВО "Укрдержліспроект" надало фрагмент картографічних матеріалів з нанесеними межами кварталів №№25, 26 Великолепетиського лісництва ДП "Каховське ЛГ" за матеріалами лісовпорядкування 2015 року та межами спірної земельної ділянки.

Згідно картографічних матеріалів стосовно спірної земельної ділянки з нанесеними межами кварталів №№25, 26 Великолепетиського лісництва ДП "Каховське ЛГ" за матеріалами лісовпорядкування 2015 року та межами спірної земельної ділянки, наданих ВО "Укрдержліспроект", підтверджено її взаємне розміщення із землями лісогосподарського призначення.

Отже, віднесення спірної земельної ділянки до земель лісогосподарського призначення відбулося ще до проведення у 2019 році інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності.

Проте, на підставі наказу виконувача обов`язків начальника Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області від 24.10.2019 № 3755-СГ "Про затвердження документації із землеустрою щодо інвентаризації земель державної власності", яким затверджено технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, зокрема Великолепетиського району, до складу якого увійшла і земельна ділянка площею 64,0094 га з кадастровим номером :03:001:04270, 09.04.2020 за Головним управлінням Держгеокадастру у Херсонській області зареєстровано право державної власності на земельну ділянку площею 64,0095 га з кадастровим номером :03:001:0427.

Згідно статті 122 ЗК України, центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб (частина 4).

Обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами 3, 4 і 8 цієї статті, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб (частина 5).

Порядок вилучення земельних ділянок передбачено статтею 149 ЗК України, частиною 1 якої (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що земельні ділянки, надані у постійне користування із земель державної та комунальної власності, можуть вилучатися для суспільних та інших потреб за рішенням органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування на підставі та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Вилучення земельних ділянок провадиться за згодою землекористувачів на підставі рішень Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, сільських, селищних, міських рад відповідно до їх повноважень (частина 2).

Обласні державні адміністрації на їх території вилучають земельні ділянки державної власності, які перебувають у постійному користуванні, в межах міст обласного значення та за межами населених пунктів для всіх потреб, крім випадків, визначених частинами 5, 9 цієї статті (частина 6).

Відповідно до частини 9 цієї статті, Кабінет Міністрів України вилучає земельні ділянки державної власності, які перебувають у постійному користуванні, - ріллю, багаторічні насадження для несільськогосподарських потреб, ліси для нелісогосподарських потреб.

Пунктом 5 статті 25 ЛК України передбачено, що Кабінет Міністрів України у сфері лісових відносин передає у власність, надає у постійне користування для нелісогосподарських потреб земельні лісові ділянки, що перебувають у державній власності.

Пунктом 4 статті 31 ЛК України встановлено, що Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації у сфері лісових відносин у межах своїх повноважень на їх території передають у власність, надають у постійне користування для ведення лісового господарства земельні лісові ділянки, що перебувають у державній власності, на відповідній території.

Таким чином, вилучена ГУ Держгеокадастру у Херсонській області спірна земельна ділянка у накладеній частині належить до земель державної власності лісогосподарського призначення, перебуває у постійному користуванні ДП "Каховське лісове господарство" та належить до земель державного лісового фонду, розпорядником яких на час виникнення спірних правовідносин була Херсонська обласна державна адміністрація.

В свою чергу, Херсонською обласною державною адміністрацією як розпорядником земель лісового фонду не приймались будь-які рішення щодо відчуження спірної земельної ділянки.

Разом з тим, вилучення для нелісогосподарських потреб частини спірної земельної ділянки державної власності, яка відноситься до земель лісогосподарського призначення та перебуває у постійному користуванні ДП "Каховське лісове господарство", і передання її в постійне користування для нелісогосподарських потреб належало до повноважень Кабінету Міністрів України.

Отже, суд констатує, що ГУ Держгеокадастру у Херсонській області незаконно, поза межами своїх повноважень та за відсутності волі власника вилучило частину спірної земельної ділянки із земель лісогосподарського призначення та постійного користування ДП "Каховське лісове господарство".

Відповідно до статті 123 ЗК України, надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання).

Частиною 2 статті 20 ЗК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що зміна цільового призначення земельних ділянок державної або комунальної власності провадиться Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу цих ділянок у власність або надання у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Зміна цільового призначення земельних ділянок природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, історико-культурного, лісогосподарського призначення, що перебувають у державній чи комунальній власності, здійснюється за погодженням з Кабінетом Міністрів України (частина 7 статі 20 ЗК України).

Згідно з частиною 1 статті 57 ЛК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), зміна цільового призначення земельних лісових ділянок з метою їх використання в цілях, не пов`язаних з веденням лісового господарства, провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земельних ділянок у власність або надання у постійне користування відповідно до ЗК України.

Отже, ГУ Держгеокадастру у Херсонській області у порушення встановленого законом порядку неправомірно змінено цільове призначення спірної земельної ділянки, оскільки наказом ГУ Держгеокадастру у Херсонській області від 24.10.2019 № 3755-СГ до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності включено спірну земельну ділянку, частина якої відноситься до земель лісогосподарського призначення державної власності.

Способи захисту порушених прав встановлені статтею 20 Господарського кодексу України та статтею 16 ЦК України, до яких відноситься, зокрема, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Згідно зі статтею 152 ЗК України, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання прав, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, а також застосування інших, передбачених законом, способів, у тому числі шляхом поновлення порушених прав юридичних і фізичних осіб, що виникають у результаті рішень, дій чи бездіяльності органів або посадових осіб місцевого самоврядування, в судовому порядку. Відповідно до частин другої, третьої цієї ж статті, землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до частини першої статті 155 ЗК України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Статтею 21 ЦК України визначено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Відповідно до частини першої статті 393 цього Кодексу, правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Аналіз наведених правових норм підтверджує, що особа, законний інтерес або право якої порушено, може скористатися способом захисту, який прямо передбачено нормою цивільного права.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що власник земельної ділянки може вимагати усунення порушення його права власності на цю ділянку, зокрема, оспорюючи відповідні рішення органів державної влади чи органів місцевого самоврядування, договори або інші правочини, та вимагаючи повернути таку ділянку (постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.06.2019 у справі № 487/10128/14-ц, від 11.09.2019 у справі № 487/10132/14-ц, від 07.04.2020 року у справі № 372/1684/14-ц).

В свою чергу, вимога про визнання недійсним вищеозначеного наказу ГУ Держгеокадастру у Херсонській області за встановлених обставин цієї справи відповідає критерію правомірності та ефективності вибраного прокурором способу захисту порушеного права, оскільки усуває стан юридичної невизначеності щодо цільового призначення земельної ділянки та особи її власника.

Подібні за змістом висновки викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі № 469/1044/17, від 12.03.2024 у справі № 927/1206/21.

За наведеного, з огляду на особливості правового регулювання статусу земельних ділянок лісогосподарського призначення, враховуючи, що спірна земельна ділянка була включена ГУ Держгеокадастру у Херсонській області до земельних ділянок сільськогосподарського призначення, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання недійсним наказу ГУ Держгеокадастру у Херсонській області від 24.10.2019 №3755-СГ "Про затвердження документації із землеустрою щодо інвентаризації земель державної власності" в частині, що стосується визначення технічною документацією як земельної ділянки сільськогосподарського призначення ділянки площею 64,0095 га з кадастровим номером :03:001:0427, яка розташована на території Каховського (раніше - Великолепетиського) району Херсонської області.

Що стосується вимоги прокурора про визнання недійсним п.1 наказу Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області від 11.12.2020 № 34 "Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність" в частині, що стосується передачі Великолепетиській селищній раді Великолепетиської територіальної громади Каховського району (раніше Великолепетиського) у комунальну власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 64,0095 га з кадастровим номером :03:001:0427 га, яка розташована на території Каховського (раніше Великолепетиського) району Херсонської області, суд зазначає наступне.

Так, пунктом 1 наказу ГУ Держгеокадастру від 11.12.2020 №34 "Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність" Великолепетиській селищній раді Великолепетиської територіальної громади Каховського району (раніше - Великолепетиський район) у комунальну власність передано земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 3424,7398 га згідно із переліком, у якому зазначені кадастрові номери ділянок та місце їх розташування.

До цього переліку увійшла і ділянка площею 64,0094 га з кадастровим номером :03:001:0427 (п.129), частина якої відноситься до земель лісогосподарського призначення.

При цьому прокурор зазначає, що вказаний наказ прийнято з порушенням вимог ст.ст.21, 152, ч.1 ст.155 ЗК України, ст.ст.16, 21, 393 ЦК України.

У пункті 64 постанови від 30.05.2018 у справі № 923/466/17 Велика Палата Верховного Суду сформулювала такий правовий висновок: "Відновленням становища, яке існувало до порушення, є також визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування. На підставі оскаржуваного рішення селищної ради було здійснено державну реєстрацію права власності на спірну земельну ділянку, отже, вимоги про визнання оспорюваного рішення недійсним як окремий спосіб захисту поновлення порушених прав можуть бути предметом розгляду в господарських судах".

Наведений висновок є застосовним і до правовідносин, у яких земельна ділянка протиправно передана органами Держгеокадастру з державної власності у комунальну власність територіальної громади.

З огляду на особливості правового регулювання статусу земельних ділянок лісогосподарського призначення та неможливість їх передання у комунальну чи приватну власність, а також з урахуванням того, що спірна земельна ділянка була передана Раді як земля сільськогосподарського призначення, суд констатує, що позов з вимогою про визнання недійсним зазначеного наказу Держгеокадастру відповідає критерію правомірності та ефективності вибраного прокурором способу захисту порушеного права, оскільки усуває стан юридичної невизначеності щодо цільового призначення земельної ділянки та особи її власника.

Подібний за змістом висновок Велика Палата Верховного Суду сформулювала у пункті 82 постанови від 15.09.2020 у справі № 469/1044/17.

За наведених обставин, дана вимога є обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню.

Згідно із вимогами ст. 203 Цивільного кодексу України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Частиною 1 ст. 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин, згідно положень ч. 3 ст. 215 ЦК України, може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Статтею 216 ЦК України визначено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.

Враховуючи те, що ГУ Держгеокадастру поза межами компетенції та поза волею належного власника - держави в особі Херсонської обласної військової адміністрації (Херсонської обласної державної адміністрації) незаконно вилучено спірну ділянку із земель лісогосподарського призначення та постійного землекористування ДП "Каховське лісове господарство", яку в подальшому після проведення земельних торгів передано за договором в оренду відповідачу-2 як землю сільськогосподарського призначення, вимоги прокурора про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки площею 64,0095 га з кадастровим номером :03:001:0427, яка розташована на території Каховського (раніше Великолепетиського) району Херсонської області, укладеного 27.08.2020 між Головним управлінням Держгеокадастру у Херсонській області та Фермерським господарством "Роднічок", який зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №38139880 від 08.09.2020, також підлягають задоволенню.

Крім того, з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що державним реєстратором Милівської сільської ради Бериславського району Херсонської області Ковшом М.В. 11.09.2020 прийнято рішення № 54017601 з відкриттям розділу про реєстрацію права оренди ФГ "Роднічок" земельної ділянки площею 64,0095 га з кадастровим номером :03:001:0427 договору оренди земельної ділянки площею 64,0095 га з кадастровим номером :03:001:0427, укладеного 27.08.2020 між Головним управлінням Держгеокадастру у Херсонській області та ФГ "Роднічок", а також 08.09.2020 за реєстраційним номером 38139880 вчинено запис про реєстрацію речового права (права оренди).

В подальшому, на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру від 11.12.2020 №34 "Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність" державним реєстратором Великолепетиської селищної ради Херсонської області Погорілим М.О. 27.04.2021 прийнято рішення № 57872955 з відкриттям розділу про реєстрацію права комунальної власності Великолепетиської селищної ради на земельну ділянку площею 64,0095 га з кадастровим номером :03:001:0427, а також 22.04.2021 за реєстраційним номером № 41705806 вчинено запис про реєстрацію права власності.

Статтею 5 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (далі - Закон) передбачено, що у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення, меліоративні мережі, складові частини меліоративної мережі.

Відповідно до ч. 8 ст. 18 Закону, державній реєстрації підлягають виключно заявлені права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам.

Частиною 1 ст. 26 вищевказаного Закону передбачено, що за результатом розгляду документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор на підставі прийнятого ним рішення про державну реєстрацію прав вносить відомості про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру прав.

Згідно з ч. 3 ст. 26 Закону, відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню, крім випадків, передбачених пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону.

У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи визнання його прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. У разі якщо в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, наявні відомості про речові права, обтяження речових прав, припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації, або якщо відповідним судовим рішенням також визнаються речові права, обтяження речових прав, одночасно з державною реєстрацією припинення речових прав чи обтяжень речових прав проводиться державна реєстрація набуття відповідних прав чи обтяжень. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними.

У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи визнання його прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію зміни, припинення речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження повертаються у стан, що існував до відповідної державної реєстрації, шляхом державної реєстрації змін чи набуття таких речових прав, обтяжень речових прав, що здійснюється державним реєстратором або, у випадку скасування рішення Міністерства юстиції України, прийнятого відповідно до пункту 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, посадовою особою Міністерства юстиції України. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними.

Державна реєстрація прав у випадках, передбачених цією частиною, проводиться у порядку, визначеному цим Законом, крім випадку визнання її вчиненою з порушенням цього Закону та анулювання рішення державного реєстратора про державну реєстрацію на підставі рішення Міністерства юстиції України, що виконується посадовою особою Міністерства юстиції України відповідно до статті 37 цього Закону.

З огляду на те, що право оренди Фермерського господарства "Роднічок" зареєстровано на підставі договору оренди від 27.08.2020, який визнано недійсним, право оренди на вказаний об`єкт нерухомості має бути припинено шляхом скасування державної реєстрації права оренди, у зв`язку з чим позов в частині скасування рішення державного реєстратора Милівської сільської ради Бериславського району Херсонської області Ковша М.В. (індексний номер рішення 54017601 від 11.09.2020) про державну реєстрацію права оренди Фермерського господарства "Роднічок" на спірну земельну ділянку підлягає задоволенню.

Також, у зв`язку з реєстрацією права комунальної власності на спірну земельну ділянку за Великолепетиською селищною радою, відповідне рішення державного реєстратора Великолепетиської селищної ради Херсонської області Погорілого М.О. (індексний номер рішення 57872955 від 27.04.2021) про державну реєстрацію права комунальної власності Великолепетиської селищної ради також підлягає скасуванню, а позов у цій частині підлягає задоволенню.

Що стосується вимоги прокурора про скасування державної реєстрації земельної ділянки площею 64,0095 га з кадастровим номером :03:001:0427 в Державному земельному кадастрі, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 10 статті 24 Закону України "Про Державний земельний кадастр", державна реєстрація земельної ділянки скасовується державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: поділу чи об`єднання земельних ділянок; якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника; ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). Ухвалення судом рішення про визнання нечинним рішення органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, за якою була сформована земельна ділянка, щодо якої виникли речові права, а також про скасування державної реєстрації такої земельної ділянки, що допускається за умови визнання нечинним рішення про затвердження такої документації (за його наявності) та припинення таких прав (за їх наявності).

Таким чином, єдиною підставою для скасування в Державному земельному кадастрі незаконної державної реєстрації земельної ділянки є судове рішення про скасування такої державної реєстрації.

З огляду на задоволення в межах даної справи вимог прокурора про скасування державної реєстрації речових прав Великолепетиської селищної ради та Фермерського господарства "Роднічок" на спірну земельну ділянку, що має наслідком припинення відповідних речових прав на цю земельну ділянку, одночасне скасування і державної реєстрації спірної земельної ділянки поновить права законного розпорядника спірної землі.

Подібний за змістом висновок наведений у постанові Верховного Суду від 20.12.2023 у справі №916/1517/22.

За наведеного, суд задовольняє вказану вимогу та ухвалює про скасування державної реєстрації земельної ділянки площею 64,0095 га з кадастровим номером :03:001:0427 в Державному земельному кадастрі.

Відповідно до ст.15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. За приписами ст.16 цього Кодексу, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст.4 ГПК України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. Відмова від права на звернення до господарського суду є недійсною.

Аналіз наведених норм дає змогу дійти висновку, що кожна особа має право на захист свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права чи законного інтересу, який не суперечить загальним засадам чинного законодавства. Порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст.2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" є, зокрема, захист гарантованих Конституцією України та законами, прав і законних інтересів юридичних осіб.

Реалізуючи передбачене ст. 64 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303А, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року) (рішення Європейського суду з прав людини "Серявін та інші проти України").

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа "Серявін та інші проти України", рішення від 10.02.2010).

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 127/3429/16-ц.

За приписами ст.ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст.ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених правових норм, господарський суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

При цьому суд зазначає, що згідно ч.9 ст.129 ГПК України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Враховуючи, що даний спір виник внаслідок неправомірних дій відповідача-1 Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області, суд покладає на нього судові витрати у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 13, 73, 74, 76-79, 86, 129, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Визнати недійсним наказ Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області від 24.10.2019 № 3755-СГ "Про затвердження документації із землеустрою щодо інвентаризації земель державної власності" в частині, що стосується визначення цією технічною документацією як земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 64,0095 га з кадастровим номером :03:001:0427 га, яка розташована на території Каховського (раніше Великолепетиського) району Херсонської області.

3. Визнати недійсним п.1 наказу Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області від 11.12.2020 № 34 "Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність" в частині, що стосується передачі Великолепетиській селищній раді Великолепетиської територіальної громади Каховського району (раніше Великолепетиського) у комунальну власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 64,0095 га з кадастровим номером :03:001:0427 га, яка розташована на території Каховського (раніше Великолепетиського) району Херсонської області.

4. Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки площею 64,0095 га з кадастровим номером :03:001:0427, яка розташована на території Каховського (раніше Великолепетиського) району Херсонської області, укладений 27.08.2020 між Головним управлінням Держгеокадастру у Херсонській області () та Фермерським господарством "Роднічок" (), який зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 38139880 від 08.09.2020.

5. Скасувати рішення державного реєстратора Милівської сільської ради Бериславського району Херсонської області Ковша М.В. (індексний номер рішення 54017601 від 11.09.2020) про державну реєстрацію права оренди Фермерського господарства "Роднічок" () на об`єкт нерухомого майна: земельну ділянку площею 64,0095 га з кадастровим номером :03:001:0427, яка розташована на території Каховського (раніше Великолепетиського) району Херсонської області з одночасним припиненням права оренди Фермерського господарства "Роднічок" () на об`єкт нерухомого майна: земельну ділянку площею 64,0095 га з кадастровим номером :03:001:0427, яка розташована на території Каховського (раніше Великолепетиського) району Херсонської області, номер запису про речове право: 38139880, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 212, шляхом скасування державної реєстрації речового права.

6. Скасувати рішення державного реєстратора Великолепетиської селищної ради Херсонської області Погорілого М.О. (індексний номер рішення 57872955 від 27.04.2021) про державну реєстрацію права комунальної власності Великолепетиської селищної ради ( ) на об`єкт нерухомого майна: земельну ділянку площею 64,0095 га з кадастровим номером :03:001:0427, яка розташована на території Каховського (раніше Великолепетиського) району Херсонської області з одночасним припиненням права комунальної власності Великолепетиської селищної ради () на об`єкт нерухомого майна: земельну ділянку площею 64,0095 га з кадастровим номером :03:001:0427, яка розташована на території Каховського (раніше Великолепетиського) району Херсонської області, номер запису про речове право 41705806, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 212, шляхом скасування державної реєстрації речового права.

7. Скасувати державну реєстрацію земельної ділянки площею 64,0095 га з кадастровим номером :03:001:0427 в Державному земельному кадастрі.

8. Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області (код ЄДРПОУ 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 69) на користь Херсонської обласної прокуратури (, 73025, м. Херсон, вулиця Михайлівська, буд. 33) - 13433 (тринадцять тисяч чотириста тридцять три) грн. 60 коп. судового збору.

9. Накази видати після набрання рішенням суду законної сили.

Суддя М.Б. Сулімовська

Згідно з ч.ч.1, 2ст.241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення у порядку, передбаченому ст.257 ГПК України

У зв`язку з особливими умовами роботи установи суду, пов`язаними зі стабілізаційними відключеннями електропостачання, повний текст рішення складено і підписано 26 липня 2024 р.