РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

23.07.2024Справа № 910/7561/23
Господарський суд міста Києва у складі судді Ярмак О.М., за участю секретаря судового засідання Легкої А.С., розглянувши справу

за позовом Квартирно-експлуатаційний відділ м. Чернігів

до 1. Чернігівської обласної державної адміністрації

2. Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області

третя особа Державне спеціалізоване господарське підприємство "Ліси України"

про визнання недійсним та скасування пунктів розпорядження.

Представники сторін: згідно протоколу судового засідання

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Квартирно-експлуатаційний відділ м. Чернігів звернувся з позовом до Чернігівської обласної державної адміністрації, Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області з вимогами про:

визнання недійсним та скасування пункт 1 підпункт 1.6 (в частині земельної ділянки площею 45,9767га кадастровий номер :03:000:9857) розпорядження Чернігівської обласної державної адміністрації № 403 від 18.07.2018 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою»;

визнання недійсним та скасування пункт 2 розпорядження Чернігівської обласної державної адміністрації № 403 від 18.07.2018 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою»;

зобов`язання Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області скасувати державну реєстрацію земельної ділянки площею 45,9767 га, за кадастровим номером :03:000:9857 з закриттям поземельної книги та скасуванням кадастрового номеру.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вказаними пунктами спірного розпорядження було затверджено технічну документацію щодо встановлення меж на земельну ділянку кадастровий номер :03:000:9857, яка накладається на належні земельні ділянки, що належать Міністерству оборони України в особі Квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернігів, що унеможливило внесення даних до Державного земельного кадастру.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 23.05.2023 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі, вирішив справу розглядати за правилами загального позовного провадження, встановив учасникам справи строк для реалізації процесуальних прав.

12.06.2023 від позивача надійшла заява про зміну предмету позову, якою він поповнив позовні вимоги вимогою про припинення державної реєстрації усіх речових прав та їх обтяжень зареєстрованих щодо земельної ділянки.

12.06.2023 відповідач 1. подав відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечував. посилаючись на те, що позивачем неправильно обрано спосіб захисту шляхом подачі негаторного позову, оскільки він не являється власником чи володільцем земельної ділянки, тому поданий позов не є негаторним. Просив застосувати пропущений строк позовної давності для звернення в суд. Також вказав, що у нього були відсутні законодавчі підстави для відмови в затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі.

14.06.2023 відповідача 2. подав відзив на позов, в якому заперечив про покладення на нього понесених позивачем судових витрат.

16.06.2023 відповідач 1. подав суду додаткові пояснення по справі.

21.06.2023 позивач подав відповідь на відзив, в якій проти викладених відповідачем 1. у відзиві обставинах заперечував.

26.06.2023 відповідача 1. через електронний суд подав заперечення на відповідь на відзив, в яких проти викладених позивачем у відповіді на відзив обставинах заперечував.

27.06.2023 позивач подав клопотання про призначення судової земельно-технічної експертизи у справі.

Ухвалою від 27.06.2023 суд залучив до участі в справі Державне спеціалізоване господарське підприємство "Ліси України" в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів.

Ухвалою суду від 18.07.2023 судом призначено у справі судову земельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам Чернігівського відділення Київському науково-дослідному інституту судових експертиз. На вирішення експертів поставлено наступні питання: 1) чи є порушення меж (або накладення) земельної ділянки площею 45,9767 га з кадастровим номером :03:000:9857 на земельну ділянку площею 2,5149 га, що знаходиться в адміністративних межах Вознесенської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, відповідно до Державного акту № 23 від 24.05.1988 ?; 2) у разі накладання (перетину) земельних ділянок, вказати площу і конфігурацію такого перетину (накладення).

16.04.2024 до суду від Чернігівського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшли матеріали справи № 910/7561/23 з висновком експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи № 3221/23-24 від 12.04.2024.

Ухвалою суду від 22.04.2024 поновлено провадження у справі.

У судовому засіданні 25.06.2024 суд постановив закрити підготовче провадження та призначити розгляд справи по суті.

22.07.2024 відповідач 1. подав заяву, в якій просив судові витрати покласти на відповідача 2.

У судовому засіданні 23.07.2023 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

24.05.1988 року Виконавчим комітетом Чернігівської обласної ради народних депутатів видано державний акт № 23 на право постійного користування земельною ділянкою (аеродром «Чернігів», с. Півці) площею 452,9 га у визначених межах.

В подальшому 02.10.1991 року даний державний акт був переданий військовою частиною НОМЕР_1 начальнику Чернігівської КЕЧ району.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державний земельний кадастр», земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера.

При цьому п. 10 розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Державний земельний кадастр» визначено, що документи, якими було посвідчено право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, видані до набуття чинності Законом (що відбулося 01.01.2013), є дійсними.

Згідно ст. 77 Земельного кодексу України, ст. 1 Закону України «Про використання земель оборони» вищевказана земельна ділянка площею 452,9 га відноситься до категорії земель оборони та надана для розміщення і постійної діяльності військових частин, установ, військово-навчальних закладів, підприємств та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законодавства України.

Пунктами 23, 28 Положення про порядок надання в користування земель (земельних ділянок) для потреб Збройних Сил України та основні правила користування наданими землями, затвердженого Наказом Міністра оборони України № 483 від 22.12.1997 р. встановлено, що відповідальність за цільове використання земель, наданих для потреб Збройних Сил України, та відомчий контроль за їх використанням і охороною покладається, зокрема, на землекористувача і органи Квартирно-експлуатаційної служби.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про Збройні Сили України» земля, води, інші природні ресурси, а також майно, закріплені за військовими частинами, військовими навчальними закладами, установами та організаціями Збройних Сил України, є державною власністю, належить їм на праві оперативного управління.

Відповідно до абз. 3 ч. 5 ст. 20 ЗК України, земельні ділянки, що належать до земель оборони, використовуються виключно згідно із Законом України «Про використання земель оборони».

Станом на сьогоднішній день на балансі Квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернігів перебуває земельна ділянка площею 388,56 га.

З неї, на підставі вищезазначеного акту, зареєстрована в державному земельному кадастрі за кадастровим номером :05:000:4011, ділянка аеродрому площею 365,8212 га.

По приводах зареєстровано в державному реєстрі речових прав та отримано витяги з ДЗК на земельні ділянки: :07:000:9452 площею 5,6882 га, :05:000:7023 площею 2,5018 га, :02:001:0001 площею 1,8 га.

Також згідно даного державного акту сформовано та зареєстровано земельну ділянку в ДЗК з кадастровим номером :02:046:0933 площею 0,5005 га.

Технічні документації на вищезазначені ділянки затверджено Чернігівською обласною державною адміністрацією, та надано в постійне користування КЕВ м. Чернігів розпорядженнями від 05.06.2019 №№ 322, 325.

Власником ділянок є Міністерство оборони України в особі Квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернігів.

Враховуючи викладене, посилання відповідача 1. на те, що позивачем неправильно обрано спосіб захисту шляхом подачі негаторного позову, оскільки він не являється власником чи володільцем земельної ділянки є безпідставними.

Як зазначає позивач, в ході виконання землевпорядних робіт встановлено неможливість внесення даних до Державного земельного кадастру по двом неправомірно вилученим ділянкам площами 2,5149 га та 7,4977 га.

В процесі доопрацювання виконавцем інвентаризації відповідно до публічної кадастрової карти виявлено накладання іншої земельної ділянки, на вищезазначені ділянки Міністерства оборони України (схема надається в якості додатку) в зв`язку з чим, Державним кадастровим реєстратором надано відмову у державній реєстрації «в зв`язку з накладанням на неї іншої земельної ділянки, а саме ділянки 742558700:03:000:9857 та співпадінням площі на 9.3174 процентів».

У матеріалах справи наявний висновок експерта № 3221/23-24 за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи від 12.04.2024, проведений судовим експертом Чернігівського відділення Київському науково-дослідному інституту судових експертиз. Згідно вказаного висновку земельна ділянка кадастровий номер: :03:000:9857, накладається на земельну ділянку площею 7.4884 га., що входять до державного акту № 23 від 24.05.1988 про що наведено в додатку 1 до висновку. Межі земельної ділянки кадастровий номер: :03:000:9857 накладаються на земельну ділянку, що входять до державного акту № 23 від 24.05.1988, площа накладання 0,6987 га.

Оцінюючи висновок експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи від 12.04.2024 суд вважає, що зазначений висновок містить відповіді на порушені питання, які є обґрунтованими та такими, що узгоджуються з іншими матеріалами справи.

У висновку зазначено, що експерта попереджено про кримінальну відповідальність за ст. 384 Кримінального кодексу України.Експертне дослідження було проведено відповідно до вимог Закону України "Про судову експертизу", кваліфікованим судовим експертом, а висновок експерта відповідає вимогам статті 98 Господарського процесуального кодексу України.

Будь-яких істотних порушень положень законодавства, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи, та методології при складенні такого висновку, які би вплинули на обґрунтованість висновку, судом не встановлено.

Таким чином, суд приймає його як належний та допустимий доказ у справі.

Згідно п. 2 розпорядження Чернігівської ОДА від 18.07.2018 року № 403 про затвердження технічної документації із землеустрою, ДП «Чернігівське лісове господарство» затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж на земельну ділянку площею 45,9767 га кадастровий номер :03:000:9857 (п. 1.6 розпорядження) та надано вищезазначену земельну ділянку ДП «Чернігівське лісове господарство» у постійне користування.

Тобто земельна ділянка яка накладається належить державному підприємству «Чернігівське лісове господарство», (змінена назва Державне спеціалізоване господарське підприємство «ЛІСИ УКРАЇНИ).

Згідно вимог ст. 3 Закону України «Про Збройні сили України» передбачено, що Міністерство оборони України є центральним органом виконавчої влади і військового управління, у підпорядкуванні якого перебувають Збройні Сили України.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про оборону України» Міністерство оборони України як центральний орган виконавчої влади забезпечує проведення в життя державної політики у сфері оборони, функціонування, бойову та мобілізаційну готовність, боєздатність і підготовку Збройних Сил України до здійснення покладених на них функцій і завдань. Здійснює управління переданим Міністерству оборони України військовим майном і майном підприємств, установ та організацій, що належить до сфери його управління.

Як центральний орган виконавчої влади, Міністерство оборони України є органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Згідно ст. 77 Земельного кодексу України, землями оборони визнаються землі, надані для розміщення і постійної діяльності військових частин, установ, військово-навчальних закладів, підприємств та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законодавства України. Землі оборони можуть перебувати лише в державній власності. Навколо військових та інших оборонних об`єктів у разі необхідності створюються захисні, охоронні та інші зони з особливими умовами користування. Порядок використання земель оборони встановлюється законом.

Правові засади і порядок використання земель оборони визначається Законом України "Про використання земель оборони".

Частиною 1 ст. 2 Закону України "Про використання земель оборони" визначено, що військовим частинам для виконання покладених на них функцій та завдань земельні ділянки надаються у постійне користування відповідно до вимог Земельного кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст. 92 ЗК України право постійного користування - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Відтак, згідно зі ст.ст. 77, 78, 84 ЗК України, ст. 14 Закону України "Про Збройні Сили України", ст.ст. 1, 2 Закону України "Про використання земель оборони", вищевказані землі відносяться за формою власності - до державної власності, за цільовим призначенням - до земель оборони та перебувають на відповідному обліку в органах квартирно-експлуатаційної служби ЗС України.

Отже, частина земельної ділянки аеродром «Чернігів», Чернігівського району, с. Півці, надана у постійне користування згідно державного акту № 23 Міністерству оборони України в особі КЕВ м. Чернігів фактично перебуває в користуванні ДП «Чернігівське лісове господарство».

Незаконне використання іншими особами земель оборони порушує майнові інтереси держави у сфері земельних відносин, впливаючи при цьому на рівень матеріально-технічного забезпечення, бойової готовності та боєздатності Збройних Сил України, внаслідок чого порушуються інтереси держави щодо забезпечення національної безпеки українського суспільства та завдається шкода економічним інтересам держави.

Відповідно до ст. 101 Лісового кодексу України ліси, розташовані на землях оборони, призначені для розміщення і постійної діяльності військових частин, установ, військово-навчальних закладів, підприємств та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до закону. Охорона, захист, використання та відтворення лісів на землях оборони проводяться спеціалізованими лісогосподарськими підрозділами з урахуванням режиму цих територій в порядку, встановленому Законом України "Про використання земель оборони", цим Кодексом та іншими актами законодавства.

Відповідно ст. 14 Конституції України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Статтею 78 Земельного кодексу України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельною ділянкою. Власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України.

Статтею 92 вищезазначеного кодексу передбачено, що право постійного користування земельною ділянкою здійснюється без встановлення строку, тобто є безстроковим. Право постійного користування зберігається та є чинним до приведення прав і обов`язків щодо такої земельної ділянки у відповідність до вимог чинного законодавства та належного переоформлення права постійного користування у право власності чи оренду.

Громадяни та юридичні особи не можуть втрачати раніше наданого їм права користування земельною ділянкою. (Рішення Конституційного суду України від 22.09.2005 року № 5-рп/2005).

Згідно ст. 16 Закону України "Про Державний земельний кадастр" земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер. Кадастровий номер земельної ділянки є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі. Система кадастрової нумерації земельних ділянок є єдиною на всій території України. Кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Відповідно до ч. ч. 1,5 ст. 5 Закону України "Про Державний земельний кадастр" ведення Державного земельного кадастру здійснюється шляхом: створення відповідної державної геодезичної та картографічної основи, яка визначається та надається відповідно до цього Закону; внесення відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру; внесення змін до відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру; оброблення та систематизації відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру.

Статтею 24 цього Закону визначено, що державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку. Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за місцем їх розташування відповідним Державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Власник земельної ділянки може вимагати, зокрема, усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою (ч. 2 ст. 152 ЗК України).

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. 391 ЦК України).

Власник такої земельної ділянки може вимагати усунення порушення його права власності на цю ділянку, зокрема, оспорюючи рішення органів державної влади чи органів місцевого самоврядування, договори чи інші правочини, та вимагати повернути таку ділянку.

Зазначену позицію викладено у постановах Верховного Суду від 12.06.2019 у справі №487/10128/14, від 10.06.2020 у справі №366/3242/17.

Враховуючи встановлені обставини справи та вимоги чинного законодавства, Чернігівською обласною державною адміністрацією, усупереч ст. ст. 20, 21, 77, 152-155 Земельного кодексу України, Закону України «Про використання земель оборони» видачею оскаржуваного розпорядчого документу прийнято рішення про вилучення та надання у постійне користування ДП «Чернігівське лісове господарство» частини земельної ділянки площею 0,2343 га аеродрому «Чернігів», що розташована в с. Півці, що відноситься до категорії земель оборони, визначено інше цільове призначення цих ділянок та надано вищезазначені земельні ділянки у постійне користування.

З приводу посилань відповідача 1. щодо пропуск позивачем строку позовної давності для звернення з позовом суд зазначає наступне.

Позовна давність відповідно до положень ст. 256 ЦК України - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Ст. 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Перебіг позовної давності на підставі положень ч. 1 ст. 261 ЦК України, починається від дня, коли держава в особі її органів, як суб`єктів владних повноважень, довідалася або могла довідатися про порушення прав і законних інтересів.

Як вбачається з наявних матеріалів 05.01.2023 інженером-розпорядником Чіпак Віктором Артемовичем (ФОП-сертифікований інженер-розпорядник, який здійснював виготовлення технічної документації по проведенню інвентаризації земель під час здійснення землеустрою Квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернігів для розміщення та постійної діяльності ЗСУ) було повідомлено про те, що заяву про внесення відомостей до Державного земельного кадастру від 30.12.2022 р. (реєстраційний номер ЗВ-022) разом з доданими до неї документами та відповідно до Порядку ведення Державного земельного кадастру розглянуто та прийнято рішення про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру у зв`язку з накладанням на земельну ділянку 2,5018 га земельної ділянки з кадастровим номером 742558700:03:000:9857 та співпадінням площі на 9.3174 процентів.

Враховуючи викладене, позивачем не було пропущено строк позовної давності для звернення до суду з указаним позовом. Тому клопотання відповідача 1. про сплив строку позовної давності для звернення позивачем в суд з указаним позовом є необґрунтованим.

За таких обставин, пункт 1 підпункт 1.6 (в частині земельної ділянки площею 45,9767га кадастровий номер :03:000:9857) та пункт 2 розпорядження Чернігівської обласної державної адміністрації № 403 від 18.07.2018 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою», з одночасним припиненням державної реєстрації усіх речових прав та їх обтяжень зареєстрованих щодо земельної ділянки підлягає визнанню недійсним та скасуванню.

Згідно вимог ч. 10 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: поділу чи об`єднання земельних ділянок; якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника; ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки. Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). Ухвалення судом рішення про визнання нечинним рішення органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, за якою була сформована земельна ділянка, щодо якої виникли речові права, а також про скасування державної реєстрації такої земельної ділянки, що допускається за умови визнання нечинним рішення про затвердження такої документації (за його наявності) та припинення таких прав (за їх наявності).

Враховуючи вищевказані вимоги Закону вимога про зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області скасувати державну реєстрацію земельної ділянки площею 45,9767 га, за кадастровим номером :03:000:9857 з закриттям поземельної книги та скасуванням кадастрового номеру також підлягає задоволенню.

За приписами частин 1-3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься у ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно зі статтею 29 ГПК України, витрати по сплаті судового збору та витрати на проведення судової експертизи у розмірі 15 145,60 грн. покладаються на відповідачів пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 233, 236-240 Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати недійсним та скасувати пункт 1 підпункт 1.6 (в частині земельної ділянки площею 45,9767 га кадастровий номер :03:000:9857) розпорядження Чернігівської обласної державної адміністрації № 403 від 18.07.2018 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою».

3. Визнати недійсним та скасувати пункт 2 розпорядження Чернігівської обласної державної адміністрації № 403 від 18.07.2018 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою», з одночасним припиненням державної реєстрації усіх речових прав та їх обтяжень зареєстрованих щодо земельної ділянки.

4. Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області скасувати державну реєстрацію земельної ділянки площею 45,9767 га, за кадастровим номером :03:000:9857 з закриттям поземельної книги та скасуванням кадастрового номеру.

5. Стягнути з Чернігівської обласної державної адміністрації (14000, місто Чернігів, вулиця Шевченка, будинок 7, код 000226740) на користь Квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернігів (14007, місто Чернігів, вулиця Дрозда Володимира, будинок 19, код 08351733) 5 368 (п`ять тисяч триста шістдесят вісім) грн. судового збору, 10 097 (десять тисяч дев`яносто сім) грн. 06 коп. витрат на проведення експертизи.

6. Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області (14000, місто Чернігів, вулиця П`ятницька, будинок 11 А, код 39764881) на користь Квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернігів (14007, місто Чернігів, вулиця Дрозда Володимира, будинок 19, код 08351733) 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. судового збору, 5 048 (п`ять тисяч сорок вісім) грн. витрат на проведення експертизи.

7. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України та може бути оскаржене до апеляційної інстанції в строки та порядку передбаченому розділом ІV ГПК України.

Повне рішення складено 26.07.2024.

Суддя О.М.Ярмак