номер провадження справи 24/109/24
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.07.2024 Справа № 908/1396/24

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Азізбекян Тетяни Анатоліївни, за участю секретаря судового засідання Зеленцовій К.Ю., розглянувши матеріали справи № 1396/24

за позовом: Комунального підприємства Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання № 7 (69032, м. Запоріжжя, пр. Металургів, 11, )

до відповідача: Громадської організації Культурно-мистецький центр Іріда (79012, м.Львів, вул. Лукаша М., буд. 5, )

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Департамент комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради (69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 206, код. )

про розірвання договору оренди та повернення об`єкту оренди шляхом виселення

за участю представників:

від позивача: не прибув

від відповідача: не прибув

від третьої особи: не прибув

СУТЬ СПОРУ:

До Господарського суду Запорізької області звернулось Комунальне підприємство Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання №7 з позовною заявою до Громадської організації Культурно-мистецький центр Іріда про:

- розірвання договору оренди від 09.10.2015 № 234/05 нежитлового приміщення по вул.Північнокільцевій, 6, м. Запоріжжя, укладеного між Департаментом комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради (орендодавець), Комунальним підприємством Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання № 7 (балансоутримувач) та Громадською організацією Культурно-мистецький центр Іріда (орендар);

- звільнення частину нежитлового приміщення ІІІ першого поверху (літ. А-5), у складі приміщень № № 15-18, 28-35 загальною площею 168,2 кв.м по вул. Північнокільцевій, 6, шляхом виселення Громадської організації Культурно-мистецький центр Іріда (Львівська обл., м. Львів, вул. Лукаша М., буд. 5, 79012, ) на користь Комунального підприємства Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання № 7 (69032, м. Запоріжжя, пр. Металургів, буд.11).

В позовній заяві позивачем заявлено клопотання про залучення до участі у справі, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Департамент комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради (69105, м.Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 206, код. ).

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу від 08.05.2024 здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/1396/23 та визначено до розгляду судді Азізбекян Т.А.

Позов заявлено на підставі Закону України «Про оренду державного та комунального майна, ст. ст. 509, 525, 526, 530, 599, 610, 611, 612, 625, 627, 629, 651, 762, 785 Цивільного кодексу України, ст. ст. 291, 193, 285 Господарська кодексу України та мотивовано порушенням відповідачем зобов`язань за Договором оренди в частині оплати орендної плати, що, на думку позивача, є підставою для розірвання Договору та виселення відповідача з нежитлового приміщення.

Ухвалою суду від 14.05.2024 відкрито провадження у справі № 908/1396/24 за правилами загального позовного провадження, присвоїти справі номер провадження 24/109/24. Підготовче судове засідання призначити на 11.06.2024. Цією же ухвалою залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Департамент комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради (69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 206, ).

Ухвалою суду від 11.06.2024 закрито підготовче провадження, розгляд справи по суті призначено на 08.07.2024.

Відповідно до ч. 3 ст. 222 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи неявку представників сторін, судовий процес 08.07.2024 ведеться без застосування засобів технічної фіксації судового процесу.

Відповідач відзив на позовну заяву не надав, про поважність причин неявки уповноваженого представника суд не попереджав.

Ухвала суду від 14.05.2024 про відкриття провадження у справі № 908/1396/24, що надсилалась на адресу місцезнаходження відповідача, згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 79012, м.Львів, вул. Лукаша М., буд. 5, , повернуто до суду з відміткою пошти: за закінченням терміну зберігання.

Верховний Суд в ухвалі від 11.08.2022 у справі № 916/514/21 зазначає, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, за відсутності відомостей у суду про наявність у такої сторони інших засобів зв`язку та/або адреси електронної пошти, необхідність зазначення яких у процесуальних документах передбачена статтями 162, 165, 258, 263, 290, 295 ГПК України, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі.

Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Отже, суд вважає, що ним вжито достатньо заходів для повідомлення відповідача про відкриття провадження у справі № 908/1396/24.

Судом також враховано, що не лише на суд покладається обов`язок належного повідомлення сторін про час та місце судового засідання, але й сторони повинні вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Про хід розгляду справи відповідач міг дізнатись з офіційного веб-порталу Судової влади України Єдиний державний реєстр судових рішень://reyestr.court.gov.ua/. Названий веб-портал, згідно з Законом України Про доступ до судових рішень № 3262-IV від 22.12.2005 є відкритим для безоплатного цілодобового користування.

У судовому засіданні 08.07.2024 справу розглянуто, ухвалено рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд

УСТАНОВИВ:

09.10.2015 між Департаментом комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради (Орендодавець), міським комунальним підприємством «ОСНОВАНІЄ» (Балансоутримувач) та Громадською організацією «»Культурно мистецький центр «Іріда» (Орендар) було укладено договір оренди нежитлового приміщення № 234/05.

Відповідно до п.1.1. Договору Орендодавець, Балансоутримувач на підставі наказу департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради від 14.08.2015 №195р передає, а Орендар приймає в строкове платне користування комунальне майно - частину нежитлового приміщення III першого поверху (літ. А-5ж) загальною площею 175,90кв.м. у складі: тамбуру № 16 - 2 кв.м; тамбуру № 17 -3,60 кв.м; торгового залу № 18 - 62,10 кв.м; коридору № 19 - 6,80 кв.м; кімнати № 20 - 11,60 кв.м; частини коридору № 21 - 7,80 кв.м; коридору № 30 - 2,30 кв.м; кладової № 31 - 0,70 кв.м; туалету № 32 - 0,70 кв.м; вмивальника № 33 - 2,60 кв.м; санітарної кімнати № 34 - 8,0 кв.м; коридору № 35 - 2,20 кв.м; кімнати № 36 - 31,40 кв.м; фасовочної № 37 - 17,40 кв.м; рецептурної № 38 - 16,70 кв.м за адресою: м. Запоріжжя, вул. Північнокільцева, 6, яке перебуває на балансі міського комунального підприємства «ОСНОВАНІЄ», вартість якого визначена у звіті про незалежну оцінку і становить за висновком про його вартість 320 856,0 грн. станом на 31.08.2015.

Пунктом 1.2. Договору визначено, що майно використовується Орендарем на правах оренди для розміщення організації.

Згідно п. 2.1. договору, Орендар вступає у строкове платне користування комунальним майном з моменту підписання сторонами Договору та акту прийому-передачі майна (Додаток № 2 до Договору).

Розділ 3 Договору встановлює розмір орендної плати та порядок її сплати Орендарем.

Так, орендна плата визначається на підставі рішення Запорізької міської ради від 06.04.2011 № 47, Постанови Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 №786 і складає 22459,92 грн. на рік. За базовий місяць (вересень 2015) оренди майна орендна плата складає 1914,71 грн. Орендна плата за кожний наступний місяць розраховується Орендарем самостійно і визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць. Орендна плата перераховується Орендарем на розрахунковий рахунок місцевого бюджету щомісячно не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітнім.

Строк дії Договору визначено п. 11.1., відповідно до якого строк дії Договору становить 2 роки 11 місяців з 09.10.2015 по 09.09.2018).

Додатковою угодою від 13.12.2016 до Договору було змінено сторону Балансоутримувача з міського комунального підприємства «ОСНОВАНАНІЄ» на комунальне підприємство «Наше місто» Запорізької міської ради, розділ «ЮРИДИЧНІ АДРЕСИ СТОРІН» викладено у новій редакції у відповідності до змін.

Додатковою угодою від 01.10.2018 до Договору було змінено сторону Балансоутримувача з комунального підприємства «Наше місто» Запорізької міської ради на комунальне підприємство «Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання №7». Розділ «ЮРИДИЧНІ АДРЕСИ СТОРІН» викладено у новій редакції у відповідності до змін.

Пункт 3.4 Договору викладено у новій редакції: « 3.4. З 01.10.2018 року орендна плата розраховується та спрямовується Орендарем:

70 відсотків від розміру орендної плати (без нарахування ПДВ) за кожний місяць - до місцевого бюджету.

30 відсотків розміру орендної плати (з нарахуванням ПДВ) за кожний місяць Балансоутримувачу на його розрахунковий рахунок.

Розрахунок орендної плати за вищевказаними відсотками, у тому числі нарахування ПДВ на суму орендної плати, здійснюється Орендарем самостійно та сплачується щомісячно не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним».

Пункт 5.13. Договору доповнено обов`язком Орендаря укласти відповідні договори з постачальниками комунальних послуг, з суб`єктом (балансоутримувачем будинку, об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, управитель будинку тощо) договір про надання послуг та (або) сплату членських внесків на утримання будинку і споруд та прибудинкової території, та своєчасно вносити платню (внески, платежі тощо) за ці послуги у встановленому законодавством порядку.

Додатковою угодою від 29.10.2018 до Договору, було змінено предмет договору на «... частину нежитлового приміщення III першого поверху (літ.А-5) загальною площею 175,90 кв.м у складі приміщень: №№15-18,28-35 та частини коридору №19, що розташовано в будинку №6 по віл. Північнокільцевій...».

Строк дії Договору було продовжено на 2 роки 11 місяців, а саме до 09.08.2021, змінено розмір орендної плати.

Додатковою угодою від 28.01.2020 р. до Договору було виключено з предмету оренди частину нежитлового приміщення III першого поверху (літ.А-5), у складі частини коридору №19 площею 7,7 кв.м. по вул. Північнокільцевій, у зв`язку з чим було змінено об`єкт оренди на: «частину нежитлового приміщення III першого поверху (літ. А-5), у складі приміщень №№15-18,28-35 загальною площею 168,2 кв.м по вул. Північнокільцевій, 6».

Змінено розмір орендної плати, реквізити для сплати орендної плати, та порядок сплати орендної плати.

Додатковою угодою від 07.04.2020 до Договору Орендаря було звільнено від сплати орендної плати з 17.03.2020 до скасування введених Протоколом обмежувальних заходів щодо забезпечення національної безпеки в умовах спалаху гострої респіраторної хвороби СОVID-19.

Пунктом 11.8 Договору передбачено, у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов цього Договору після закінчення його строку протягом одного місяця, Договір вважається продовженим на той самий термін, при умові виконання пункту 5.15 Договору , та на тих самих умовах, які були передбачені цим Договором.

Згідно із п. 5.15 Договору у разі, якщо на момент продовження дії договору оренди остання оцінка орендованого майна була зроблена більш як три роки тому, для продовження Договору оренди провадиться нова оцінка орендованого майна у встановленому нормативно-правовими актами порядку.

Незалежна оцінка вартості майна була проведена у 2018 році, що підтверджується висновком про вартість майна від 04.10.2018, тобто на момент продовження Лії договору оренди остання оцінка орендованого майна була зроблена менше як три роки тому, для продовження Договору оренди не провадиться нова оцінка орендованого майна.

Таким чином, строк дії Договору з 09.08.2021 було продовжено на той самий термін і на тих самих умовах які були передбачені договором, а саме на 2 роки 11 місяців до 08.07.2024.

03.08.2020 Господарським судом Запорізької області видано судовий наказ по справі №908/1899/20, згідно якого стягнуто з Громадської організації Культурно-мистецький центр Іріда заборгованість з оплати орендної плати за Договором станом на 01.03.2020 у розмірі: 14250,28 грн - на користь місцевого бюджету; 9145,66 грн - на користь Балансоутримувача.

06.09.2021 Господарським судом Запорізької області видано судовий наказ по справі №908/2529/21, згідно якого з стягнуто з Громадської організації Культурно-мистецький центр Іріда заборгованість з оплати орендної плати за Договором за період з 01.03.2020 по 31.07.2021 включно у розмірі: 35919,27 грн - на користь місцевого бюджету; 18472,77 грн - на користь Балансоутримувача.

Проте примусове виконання вищезазначених рішень не призвели до повного погашення заборгованості за Договором.

Таким чином, заборгованість зі сплати орендної плати, згідно бухгалтерських відомостей становить: 119 089,36 грн - на користь місцевого бюджету; 43 506,63 грн - на користь Балансоутримувача.

Умовами п. 5.2. Договору встановлений обов`язок Орендаря своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату з урахуванням її індексації, незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.

Невиконання відповідачем свого зобов`язання щодо своєчасної оплати орендної плати, стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом про розірвання Договору та звільнення приміщення.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Згідно ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Підстави виникнення господарських зобов`язань визначені в ст. 174 ГК України. Зокрема, господарські зобов`язання можуть виникати: з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать; внаслідок заподіяння шкоди суб`єкту або суб`єктом господарювання, придбання або збереження майна суб`єкта або суб`єктом господарювання за рахунок іншої особи без достатніх на те підстав; внаслідок подій, з якими закон пов`язує настання правових наслідків у сфері господарювання.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 175 ГК України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, що визначено ч. 2 ст. 175 ГК України.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Згідно з приписами ст.ст. 11, 509 ЦК України, підставами виникнення зобов`язання правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України).

Приписами ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

В силу статей 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов договору та вимог зазначених Кодексів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 599 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до частини 2 статті 193 Господарського кодексу України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Умовами п. 5.2 Договору встановлений обов`язок Орендаря своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Згідно п. 1, 5 ст. 762 Цивільного кодексу України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

За змістом ч. 3 ст. ст. 285 ГК України, Орендар зобов`язаний, зокрема, своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем зобов`язання по своєчасному внесенню орендної плати належним чином не виконується, тим самим Орендар порушує умови Договору.

Відповідно до п.9.1 та п. 9.3 Договору Балансоутримувач має право: вимагати від Орендаря виконання обов`язків, які передбачені цим Договором, в тому числі шляхом звернення до суду (виступаючи позивачем). Вимагати дострокового розірвання цього Договору оренди у випадку порушення Орендарем обов`язків передбачених цим Договором.

Згідно із пунктами 9.7 та 9.8 Договору Балансоутримувач зобов`язаний здійснювати стягнення з Орендаря заборгованості за платежами, які передбачені цим договором. Здійснювати контроль за виконанням Орендарем умов цього Договору.

Пунктом 11.4 Договору передбачено, що Договір може бути розірвано за погодженням сторін. На вимогу однієї із сторін цей Договір може бути достроково розірвано за рішенням господарського суду (суду) у разі невиконання сторонами своїх зобов`язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України. Одностороння відмова від цього Договору не допускається.

Дія цього Договору припиняється внаслідок, зокрема, дострокового розірвання договору за взаємною згодою сторін або за рішенням суду (п. 11.10 Договору).

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України Про оренду державного та комунального майна, договір оренди може бути достроково припинений за рішенням суду та з інших підстав, передбачених цим Законом або договором.

Згідно зі ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, визначеної через іншу оціночну категорію значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.

Положеннями ст. 782 Цивільного кодексу України передбачено спеціальний спосіб розірвання договору шляхом вчинення наймодавцем односторонньої відмови від нього, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

Визначена статтею 782 Цивільного кодексу України можливість розірвати Договір найму шляхом відмови від договору в позасудовому порядку є правом, а не обов`язком наймодавця.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України №15-рп/2002 від 09.07.2002 (справа №1-2/2002 про досудове врегулювання спорів) право особи (громадянина України, іноземця, особи без громадянства, юридичної особи) на звернення до суду за вирішенням спору не може бути обмежене законом, іншими нормативно-правовими актами. Встановлення законом або договором досудового врегулювання спору за волевиявленням суб`єктів правовідносин не є обмеженням юрисдикції судів і права на судовий захист.

Отже, норми чинного законодавства України не позбавляють сторону договору права на безпосереднє звернення до суду з вимогою про розірвання договору оренди без дотримання порядку досудового врегулювання спору, а відтак право наймодавця на відмову від договору найму, передбачене частиною першою статті 782 Цивільного кодексу України, не є перешкодою для звернення наймодавця (орендодавця) до суду з вимогою розірвати договір у разі несплати наймачем (орендарем) платежів, якщо вбачається істотне порушення умов договору.

Розірвання договору в судовому порядку з причин істотного порушення договору є правовим наслідком порушення зобов`язання стороною договору відповідно до пункту 2 частини першої статті 611 Цивільного кодексу України, тобто способом реагування та захисту права від порушення договору, яке вже відбулося.

Оскільки, законодавець визначає однією із істотних умов договору оренди орендну плату, то основний інтерес особи, яка передає майно в оренду, полягає в отриманні орендної плати за таким договором. Порушення цього інтересу має наслідком завдання шкоди, через що сторона (орендодавець) значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні відповідного договору оренди об`єкта комунальної форми власності.

З огляду на викладене, істотне порушення орендарем такої умови договору оренди державного (комунального) майна, як невнесення орендної плати, є достатньою правовою підставою для дострокового розірвання зазначеного договору оренди в судовому порядку. У разі звернення до суду з вимогою про розірвання договору оренди у зв`язку з несплатою орендарем орендної плати протягом трьох місяців позивачу необхідно довести факт такої несплати та її триваючий характер (протягом трьох місяців).

Аналогічна правова позиція Верховного Суду викладена в постановах від 21.01.2020 у справі №914/252/19 та від 13.11.2019 у справі №908/1399/17.

Факт неналежного виконання відповідачем грошових зобов`язань за Договором є доведеним. Нездійснення відповідачем сплати орендних платежів є істотним порушенням Договору в розумінні ст. 651 ЦК України.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, вимога позивача про розірвання договору оренди від 09.10.2015 № 234/05 нежитлового приміщення по вул. Північнокільцевій, 6, м. Запоріжжя, укладеного між Департаментом комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради (орендодавець), Комунальним підприємством «Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання № 7 (балансоутримувач) та Громадською організацією «Культурно-мистецький центр «Іріда» (орендар) є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Згідно зі ст. 291 ГК України, правові наслідки припинення договору оренди визначаються відповідно до умов регулювання договору Цивільним кодексом України.

Частиною 1 ст. 785 Цивільного кодексу України, у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України Про оренду державного та комунального майна, правовим наслідком припинення договору оренди є обов`язок орендаря протягом трьох робочих днів з дати припинення договору повернути орендоване майно в порядку, визначеному договором оренди.

Пунктом 5.12. Договору також передбачено, що у разі припинення, дострокового розірвання Договору Орендар зобов`язаний повернути Орендодавцю орендоване майно в належному стані, не гіршому ніж на час його передачі в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу.

Відповідно до п. 2.4. Договору визначено, що у разі закінчення строку дії Договору або його дострокового розірвання Орендар передає комунальне майно Орендодавцю, Балансоутримувачу одночасно із підписанням Акту приймання-передачі вказаного майна в 10-ти добовий термін у порядку передбаченому чинними нормативно-правовими актами з цього питання.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, позовні вимоги в частині звільнення частину нежитлового приміщення ІІІ першого поверху (літ. А-5), у складі приміщень № № 15-18, 28-35 загальною площею 168,2 кв.м по вул. Північнокільцевій, 6, шляхом виселення Громадської організації Культурно-мистецький центр Іріда (Львівська обл., м. Львів, вул. Лукаша М., буд. 5, 79012, ) на користь Комунального підприємства Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання № 7 (69032, м. Запоріжжя, пр. Металургів, буд.11) є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. При цьому виконання рішень, винесених судом, є невід`ємною частиною права на суд, адже в іншому випадку положення статті 6 Конвенції будуть позбавлені ефекту корисної дії (пункти 34, 37 рішення Європейського суду з прав людини у справі Бурдов проти Росії).

Відповідно до ст. ст. 7, 13 Господарського процесуального кодексу України, правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. ст. 73, 77 ГПК України).

Частинами 1, 2 ст. 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 129, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Розірвати договір оренди від 09.10.2015 № 234/05 нежитлового приміщення по вул.Північнокільцевій, 6, м. Запоріжжя, укладеного між Департаментом комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради (орендодавець), Комунальним підприємством Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання № 7 (балансоутримувач) та Громадською організацією Культурно-мистецький центр Іріда (орендар).

Звільнити частину нежитлового приміщення ІІІ першого поверху (літ. А-5), у складі приміщень № № 15-18, 28-35 загальною площею 168,2 кв.м по вул. Північнокільцевій, 6, шляхом виселення Громадської організації Культурно-мистецький центр Іріда (Львівська обл., м. Львів, вул. Лукаша М., буд. 5, 79012, ) на користь Комунального підприємства Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання № 7 (69032, м. Запоріжжя, пр. Металургів, буд.11).

Стягнути з Громадської організації Культурно-мистецький центр Іріда (Львівська обл., м. Львів, вул. Лукаша М., буд. 5, 79012, ) на користь Комунального підприємства Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання № 7 (69032, м. Запоріжжя, пр. Металургів, 11, ідентифікаційний код юридичної особи 05478717 на розрахунковий рахунок (ІВАN) № НОМЕР_1 в філії ЗОУ АТ «Ощадбанк», МФО 313957) - 4844 (чотири тисячі вісімсот сорок чотири) грн 80 коп. витрат зі сплати судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 19.07.2024.

Суддя Т.А. Азізбекян