ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

"29" липня 2024 р.м. Одеса Справа № 916/2137/24

Господарський суд Одеської області у складі судді Желєзної С.П., розглянувши у порядку письмового провадження справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Консольлайн Україна до товариства з обмеженою відповідальністю Стильпрофі про стягнення 160 138,68 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Консольлайн Україна (далі по тексту ТОВ Консольлайн Україна) звернулось до господарського суду з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю Стильпрофі (далі по тексту ТОВ Стильпрофі) про стягнення 203 277,04 грн. Позовні вимоги обґрунтовані фактом неналежного виконання відповідачем зобов`язань за договором транспортно-експедиторського обслуговування № ТЕО 45184056 від 17.01.2024 в частині оплати вартості наданих позивачем послуг.

Ухвалою суду від 27.05.2024 дана справа була призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження.

12.06.2024 до суду від ТОВ Консольлайн Україна надійшла заява про зменшення позовних вимог, відповідно до якої позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 160 138,68 грн. Подана заява обґрунтована сплатою відповідачем частини боргу після відкриття провадження у справі.

Заява ТОВ Консольлайн Україна про зменшення позовних вимог була прийнята судом до розгляду, оскільки подана з дотриманням вимог ст. ст. 46, ч. 3 ст. 252 ГПК України.

04.07.2024 до суду від ТОВ Консольлайн Україна надійшла заява в порядку ст. ст. 46, 129, 191 ГПК України, відповідно до якої позивач просить суд прийняти відмову від позовних вимог та закрити провадження у справі, стягнути з відповідача витрати на професійну правову (правничу) допомогу у розмірі 40 000, 00 грн., повернути позивачу 50% від суми сплаченого судового збору у розмірі 1524,58 грн.

ТОВ Стильпрофі не скористалось наданим законом правом на надання пояснень на заяву ТОВ Консольлайн Україна, яка містить клопотання про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 40 000,00 грн.

Розглянувши матеріали справи, господарський суд дійшов наступного висновку.

Приписами ч. ч. 1-3 ст. 191 ГПК України визначено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Згідно з п. 4 ч. 1, ч. ч. 3-5 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом. У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору. Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Предметом заявленого ТОВ Консольлайн Україна позову є вимоги до ТОВ Стильпрофі про стягнення заборгованості у розмірі 160 138,68 грн. згідно заяви про зменшення позовних вимог, яка була прийнята судом.

Приймаючи до уваги викладення ТОВ Консольлайн Україна відмови від позову у письмовій заяві, підписаній адвокатом, повноваження якого згідно наявного в матеріалах справи ордеру не обмежуються договором, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для прийняття відмови ТОВ Консольлайн Україна від позову до ТОВ Стильпрофі про стягнення 160 138,68 грн. згідно з п. 4 ч. 1 ст. ст. 231 ГПК України.

За звернення до суду з даним позовом ТОВ Консольлайн Україна було сплачено в дохід державного бюджету судовий збір у розмірі 3049,15 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи платіжною інструкцією №44295133 від 14.05.2024.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України „Про судовий збір сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Згідно з ч. 3 ст. 8 Закону України „Про судовий збір у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи зменшення позивачем вимог та відмову від позовних вимог до ТОВ Стильпрофі до початку розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про наявність підстав для повернення позивачу з державного бюджету судового збору у розмірі 1 535,15 грн.

Згідно з ч. 3 ст. 130 ГПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Слід зазначити, що заява про зменшення позовних вимог та заява про відмову від позову обґрунтована фактом сплати відповідачем спірної суми боргу, на підтвердження чого суду було надано платіжні інструкції №64 від 22.05.2024 на суму 100 000,00 грн., №68 від 10.06.2024 на суму 103277,04 грн.

Таким чином, спірна сума боргу була сплачена ТОВ Стильпрофі на рахунок позивача після відкриття судом провадження по даній справі.

З викладених обставин суд доходить висновку, що решта суми судового збору у розмірі 1 514,00 грн., сплаченого позивачем за звернення з даним позовом, має бути відшкодована позивачу за рахунок відповідача.

Вирішуючи питання про розподіл заявлених ТОВ Консольлайн Україна до відшкодування витрат на правову допомогу у розмірі 40 000,00 грн., господарський суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

У поданій до суду позовній заяві ТОВ Консольлайн Україна просило стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 40 000,00 грн.

Згідно з ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

На підтвердження отримання правової допомоги позивачем було надано суду договір про надання правової допомоги №01002023 від 01.11.2023, укладений між позивачем та АО «Фещенко та партнери»; додаткову угоду №7 від 26.04.2024, у якій передбачено надання правової допомоги щодо стягнення заборгованості з ТОВ Стильпрофі. Згідно додаткової угоди №7 від 26.04.2024 вартість послуг складає 40 000,00 грн. та має бути сплачена протягом 5 днів з дня виставлення рахунку.

Крім того, суду надано рахунок №32 від 09.05.2024 на суму 40 000,00 грн. та детальний опис робіт, складений адвокатом, а також платіжну інструкцію №442995130 від 09.05.2024 про перерахування на рахунок АО «Фещенко та партнери» грошових коштів у розмірі 120 000,00 грн., в тому числі, згідно рахунку №32 від 09.05.2024.

Згідно з ч. ч. 1, 4 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України).

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 ГПК України: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом із тим у частині 5 ст. 129 ГПК України визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не покладати такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до частини 5 статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, та, відповідно, не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому у судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічні висновки викладені у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19.

Ці висновки було підтверджено і в постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.11.2019 у справі № 910/906/18 та від 06.12.2019 у справі № 910/353/19.

Отже, під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд:

1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, визначеними у частині четвертій статті 126 ГПК України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;

2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 ГПК України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення чи заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020р. у справі №755/9215/15-ц вказала, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу (пункти 28-29).

ТОВ Консольлайн Україна заявлено до стягнення витрати на правову допомогу у розмірі 40000,00 грн., що становить 20% від початкової ціни позову. Фактична вся надана позивачу правова допомога зводиться до подання позовної заяви та включає всі необхідні для цього підготовчі дії (аналіз матеріалів, зустріч адвоката з клієнтом, збирання доказів, написання позовної заяви ). Крім того, до вартості послуг також включено подання заяви про відкриття виконавчого провадження.

Проте, господарський суд зазначає, що заявлені позивачем витрати є неспівмірними зі складністю справи, яка є малозначною, та обсягом виконаної адвокатом роботи.

Суд зазначає, що до позовної заяви були додано документи, складені сторонами в процесі господарської діяльності, а, отже, всі необхідні докази мали бути надані позивачем адвокату; будь-які докази, які збирались адвокатом для надання правової допомоги, відсутні. Крім того, суд зазначає, що з точки зору характеру справи, написання позовної заяви не потребувало аналізу значного обсягу нормативно-правових актів у зв`язку з наявною у адвоката кваліфікацією.

Таким чином, для подання позовної заяви, до якої мають включатись послуги з ознайомлення з документами та пошук судової практики, адвокату не потрібно було аналізувати значну кількість доказів. При цьому, суд вчергове зазначає, що дана справа є малозначною.

Враховуючи положення статей 86, 123, 126, 129 ГПК України, проаналізувавши докази, надані позивачем на підтвердження понесених витрат на оплату послуг адвоката, враховуючи предмет спору, ціну позову, а також беручи до уваги принцип диспозитивності, критерії реальності, співмірності та розумності судових витрат, господарський суд доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви ТОВ Консольлайн Україна про відшкодування витрат на оплату послуг адвоката шляхом присудження до стягнення з ТОВ Стильпрофі витрат у розмірі 15 000,00 грн. В іншій частині заяви необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 86, 130, 191, 231, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В:

1. Прийняти відмову товариства з обмеженою відповідальністю Консольлайн Україна від позовних вимог до товариства з обмеженою відповідальністю Стильпрофі про стягнення 160 138,68 грн.

2. Провадження у справі №916/2137/24 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Консольлайн Україна до товариства з обмеженою відповідальністю Стильпрофі про стягнення 160 138,68 грн. закрити.

3. Повернути з державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області /65023, м. Одеса, вул. Садова, 1-А; ідентифікаційний код 37607526/ на користь товариства з обмеженою відповідальністю Консольлайн Україна /03150, м. Київ, вул. Антоновича, буд. 103; ідентифікаційний код 44703904/ судовий збір у розмірі 1 535,15 грн. /одна тисяча п`ятсот тридцять п`ять грн. 15 коп./, сплачений згідно платіжної інструкції №44295133 від 14.05.2024. Наказ видати.

4. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю Стильпрофі /65031, Одеська обл., місто Одеса, вул. Миколи Боровського, буд. 31; ідентифікаційний код 45184056/ на користь товариства з обмеженою відповідальністю Консольлайн Україна /03150, м. Київ, вул. Антоновича, буд. 103; ідентифікаційний код 44703904/ судовий збір у розмірі 1 514,00 грн. /одна тисяча п`ятсот чотирнадцять грн. 00 коп./. Наказ видати.

5. Клопотання товариства з обмеженою відповідальністю Консольлайн Україна про розподіл витрат на правову допомогу задовольнити частково.

6. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю Стильпрофі /65031, Одеська обл., місто Одеса, вул. Миколи Боровського, буд. 31; ідентифікаційний код 45184056/ на користь товариства з обмеженою відповідальністю Консольлайн Україна /03150, м. Київ, вул. Антоновича, буд. 103; ідентифікаційний код 44703904/ витрати на правову допомогу адвоката у розмірі 15 000,00 грн. /п`ятнадцять тисяч грн. 00 коп./ Наказ видати.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її підписання.

Суддя С.П. Желєзна