ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" липня 2024 р. Справа №921/245/24

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого судді Кравчук Н.М.

суддів Малех І.Б.

Плотніцький Б.Д.

секретар судового засідання Фарина Х.І.

розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи- підприємця Іщенко Віталія Юрійовича (вх.№ ЗАГС 01-05/11559/24 від 28.05.2024)

на ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 24.04.2024 (суддя Шумський І.П.) про забезпечення позову

у справі № 921/245/24

за позовом: Бережанської міської ради, м. Бережани, Тернопільська область

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Іщенко Віталія Юрійовича (надалі ФОП Іщенко В.Ю.), м. Київ

про стягнення 1 847 193,89 грн.,

за участю представників:

від позивача: не з`явився;

від відповідача (в режимі відеоконференції): Сенченко О.С.

ВСТАНОВИВ:

21.03.2024 Бережанська міська рада звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Фізичної особи-підприємця Іщенко Віталія Юрійовичапро стягнення 1 847 193, 89 грн безпідставно збережених коштів - орендної плати за фактичне користування земельними ділянками.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.04.2024 позовну заяву Бережанської міської ради з доданими до неї матеріалами передано за виключною територіальною підсудністю до Господарського суду Тернопільської області.

22.04.2024 Бережанська міська рада звернулась до Господарського суду Тернопільської області з заявою про забезпечення позову, у якій просила вжити заходи забезпечення позову у справі за позовною заявою Бережанської міської ради до Фізичної особи-підприємця Іщенко Віталія Юрійовича шляхом накладення арешту в межах ціни позову 1 847 193,89 грн. до вирішення справи по суті на нерухоме майно, яке належить ФОП Іщенко В.Ю. на праві власності, а саме: - на нежитлову будівлю, контору площею 196,8 кв.м за адресою: Тернопільська область, Тернопільський район, м. Бережани, вул.Золочівська, 4 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 040); - комплекс нежитлових будівель та споруд загальною площею 8454,30 га, який складається з: візіровочної лабораторії під літерою «Б» площею 264,3 кв.м, пожежного депо під літерою «В» площею 24,3 кв.м, караульного приміщення під літерою «Г» площею 23,00 кв.м, вага під літерою «Д» площею 38,4 кв.м, гаражів під літерою «Ж» площею 125,7 кв.м, складу під літерою «З» площею 131,2 кв.м, піднавісу під літерою «І» площею 332,6 кв.м, насосної станції під літерою «К» площею 18,5 кв.м, конюшні під літерою «Л» площею 162,6 кв.м, конюшні під літерою «М» площею 268,2 кв.м, крупорушки під літерою «Н» площею 96,2 кв.м, зерносушки під літерою «О, П» площею 125,2 кв.м, вбиральні під літерою «Р» площею 11,4 кв.м, складу під літерою «С» площею 1194,1 кв.м, складу під літерою «Т» площею 1194,1 кв.м, складу під літерою «Ф» площею 975,3 кв.м, зерносушки під літерою «Ц» площею 42,1 кв.м, зерносушки під літерою «Ш» площею 20,8 кв.м, складу під літерою «Щ» площею 2164,7кв.м, зерносушки під літерою «Ю» площею 21,5кв.м, складу під літерою «Я» площею 1220,1 кв.м за адресою: Тернопільська область, Тернопільський район, м. Бережани, вул. Золочівська, 4/1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 040).

Заява обґрунтована тим, предметом позову зданої справи є стягнення безпідставно збережених коштів орендної плати за фактичне користування земельними ділянками площею 4,1698 га, кадастровий номер :04:001:0233 та площею 0,2455 га, кадастровий номер :04:002:0234, у розмірі 1 847 193,89 грн. Заявник, зокрема, зазначив, що у разі задоволення позовних вимог, виконання у майбутньому судового рішення про стягнення безпідставно збережених коштів орендної плати за фактичне користування земельними ділянками у розмірі 1 847 193,89 грн. безпосередньо залежить від тієї обставини, чи матиме відповідач фінансову (грошову) можливість для виконання рішення суду. Відповідно до інформаційної довідки з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно, вищенаведене майно на праві власності зареєстровано за ФОП Іщенко В.Ю. Згідно з Протоколом електронного аукціону №CSE001-UA-178 від 21.12.2023 та Протоколом електронного аукціону №CSE001-UA-742 від 30.01.2024 ФОП Іщенко В.Ю. виставляв на електронний аукціон (продаж) виробничий будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами, що розташований у м. Бережани Тернопільської області. Об`єкт продажу складається з комплексу нежитлових будівель та споруд загальною площею 8454,3 кв.м за адресою: Тернопільська область, м. Бережани. За твердженням заявника, вказані обставини свідчать про вчинення ФОП Іщенком В.Ю. дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання, зокрема, шляхом реалізації наявного на праві власності майна.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 24.04.2024 у справі №921/245/24 (суддя І.М. Шумський) заяву Бережанської міської ради про забезпечення позову, задоволено. Накладено арешт в межах грошової суми 1 847 193,89 грн. до вирішення справи по суті на нерухоме майно, а саме: - на нежитлову будівлю, контору площею 196,8 кв.м за адресою: Тернопільська область, Тернопільський район, м. Бережани, вул. Золочівська, 4 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 040); - комплекс нежитлових будівель та споруд загальною площею 8454,3 кв.м, який складається з: візіровочної лабораторії під літерою «Б» площею 264,3 кв.м, пожежне депо під літерою «В» площею 24,3 кв.м, караульне приміщення під літерою «Г» площею 23,00 кв.м, вага під літерою «Д» площею 38,4 кв.м, гаражі під літерою «Ж» площею 125,7 кв.м, склад під літерою «З» площею 131,2 кв.м, піднавіс під літерою «І» площею 332,6 кв.м, насосна станція під літерою «К» площею 18,5 кв.м, конюшня під літерою «Л» площею 162,6 кв.м, конюшня під літерою «М» площею 268,2 кв.м, крупорушка під літерою «Н» площею 96,2 кв.м, зерносушка під літерою «О, П» площею 125,2 кв.м, вбиральня під літерою «Р» площею 11,4 кв.м, склад під літерою «С» площею 1194,1 кв.м, склад під літерою «Т» площею 1194,1 кв.м, склад під літерою «Ф» площею 975,3 кв.м, зерносушка під літерою «Ц» площею 42,1 кв.м, зерносушка під літерою «Ш» площею 20,8 кв.м, склад під літерою «Щ» площею 2164,7 кв.м, зерносушка під літерою «Ю» площею 21,5 кв.м, склад під літерою «Я» площею 1220,1 кв.м за адресою: Тернопільська область, Тернопільський район, м. Бережани, вул. Золочівська, 4/1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 040). Стягувачем за даною ухвалою є Бережанська міська рада. Боржником за даною ухвалою є Фізична особа-підприємець Іщенко Віталій Юрійович.

Ухвала суду мотивована тим, що заявлена до стягнення з відповідача грошова сума 1 847 193,89 грн. складається з коштів, обрахованих позивачем як плата за фактичне користування земельними ділянками з кадастровими номерами :04:002:0234, :04:001:0233. Відповідно до датованих 05.04.2024 інформаційних довідок Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру ці земельні ділянки належать Бережанській міській раді на праві комунальної власності. Відтак, виконання в майбутньому судового рішення у справі про стягнення грошових коштів, у разі задоволення позовних вимог, безпосередньо пов`язане з обставинами наявності у боржника присудженої до стягнення суми заборгованості. При цьому, суд зауважив, що обраний вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки арештоване майно фактично перебуває у володінні власника і користуванні, а обмежується лише можливість розпоряджатися ним.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ФОП Іщенко В.І. звернувся до Західного апеляційного господарського судку з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати зазначену ухвалу суду та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви Бережанської міської ради про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно в межах грошової суми 1 847 193,89 грн.

Скаржник вважає, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали допущено неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи. Зокрема, апелянт вважає помилковим висновок суду, що нерухоме майно зареєстровано за ФОП Іщенком В.Ю., оскільки в дійсності майно належить відповідачу, як фізичній особі, а не підприємцю. Водночас, суд, досліджуючи протоколи електронних аукціонів №CSE001-UA-178 від 21.12.2023 та №CSE001-UA- 742 від 30.01.2024 не вказав, що такі документи згенеровано до виникнення судового спору між сторонами, а отже вони взагалі не мають взаємозв`язку з наявністю підстав для задоволення заяви про арешт такого майна, з огляду на те, що спір між сторонами виник пізніше. Окрім того, на думку апелянта, суд помилково погодився з твердженнями позивача про те, що накладення арештів на всі заявлені позивачем об`єкти відповідатиме сумі у розмірі 1 847 193,89 грн. та має бути забезпечено арештами на нежитлову будівлю, контору площею 196,8 кв.м (реєстраційни номер об`єкта нерухомого майна 040) та додатково на всі приміщення, що входять до комплексу нежитлових будівель та споруд загальною площею 8454,3 (реєстрацій номер об`єкта нерухомого майна 040). Водночас відомостей про оцінку такого майна позивач не навів. Скаржник зауважує, що за відповідачем зареєстровано також інше нерухоме майно та ОСОБА_1 займається підприємницькою діяльністю. Відповідно, навіть у разі задоволення позову рішення можна буде виконати за рахунок майна відповідача або належних йому коштів. Отже, підстави вважати, що невжиття заходу забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду відсутні. Крім того, судом накладено арешт «в межах грошової суми 1 847 193,89 грн.», не дивлячись на те, що розмір (розрахунок) суми стягнення безпідставно збережених коштів орендної плати за фактичне користування земельними ділянками належить до предмета доказування у справі, та в ході розгляду справи може бути змінений позивачем, наприклад, в сторону зменшення. При цьому, заява про забезпечення позову залишиться без змін у безпідставно застосованому розмірі 1 847 193,89 грн. На переконання скаржника, судом першої інстанції безпідставно вжито заходи забезпечення позову, оскільки суд не встановив існування реальної загрози невиконання можливого рішення суду, а застосовані заходи забезпечення позову не є співмірними з вартістю майна, на яке накладено арешт, чим порушено права відповідача та безпідставно обмежено його у праві, власності на нерухоме майно.

Бережанська міська рада у письмовому відзиві на апеляційну скаргу не погоджується з доводами скаржника, вважає їх такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, вважає, що суд ухвалив законне та обґрунтоване рішення. Зокрема, зазначає, що заявлена до стягнення з відповідача грошова сума складає 1 847 193,89 грн. складається з коштів, обрахованих як плата за фактичне користування земельними ділянками з кадастровими номерами :04:002:0234, :04:001:0233, які належать Бережанській міській раді на праві комунальної власності. З долученої до заяви про забезпечення позову інформаційної довідки №372860040 від 04.04.2024 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вбачається, що ОСОБА_1 з 13.11.2023 зареєстрований власником: нежитлової будівлі, контори площею 196,8 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 040) та комплексу нежитлових будівель та споруд загальною площею 8454,3 кв.м, за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 040). Також, із доданих до заяви про забезпечення позову матеріалів суд першої інстанції встановив, що ФОП Іщенком В.Ю. вчинялись дії, спрямовані на відчуження власних активів (нерухомого майна), а саме комплексу нежитлових будівель та споруд загальною площею 8454,3 кв.м, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , про що свідчать протоколи електронних аукціонів №CSE001-UA- 178 від 21.12.2023 та №CSE001-UA-742 від 30.01.2024. Враховуючи, що ціна позову становить значну суму 1 847 193,89 грн. та наявні підтвердження того, що відповідач, у власності якого є нерухоме майно, вчиняв дії щодо його відчуження, що свідчить про те, що він може відчужити таке майно з метою ухилення від виконання судового рішення про стягнення з нього безпідставно збережених коштів орендної плати за фактичне користування земельними ділянками, що в майбутньому може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, Бережанська міська рада вважає, що наявні підстави для забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно. Просить ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 24.04.2024 у справі № 921/245/24 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.05.2024 справу № 921/245/24 розподілено до розгляду судді-доповідачу Кравчук Н.М., склад колегії сформований з суддів: Кравчук Н.М. головуючий суддя, судді: Скрипчук О.С. та Матущак О.І.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 18.06.2024 року (головуючий-суддя Н.М. Кравчук, судді: О.І. Матущак, О.С. Скрипчук) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ФОП Іщенко В.Ю. на ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 24.04.2024 року та призначено розгляд справи № 921/245/24 в судовому засіданні на 16.07.2024.

У зв`язку із перебуванням у відпустці суддів-членів колегії Матущака О.І. та Скрипчук О.С. склад судової колегії Західного апеляційного господарського суду змінився, що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.07.2024. Склад колегії суддів сформований: головуючий суддя Кравчук Н.М., судді : Малех І.Б., Плотніцький Б.Д.

Представник відповідача (скаржника) в судовому засіданні в режимі відеоконференції підтримав доводи, наведені в апеляційній скарзі.

Позивач не делегував уповноваженого представника в судове засідання, подав через систему «Електронний суд» клопотання (вх. № 01-04/4694/24 від 16.07.2024), в якому просить розгляд справи № 921/245/24 проводити без участі представник Бережанської міської ради.

При прийнятті постанови суд апеляційної інстанції виходив з наступного.

У відповідності до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити, передбачених статтею 137 цього Кодексу, заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «Право на ефективний засіб юридичного захисту» встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі навіть, якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

Згідно з пунктами 1, частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Суд може застосовувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 та ч. 4 статті 137 ГПК України).

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

При цьому, сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову, достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Згідно правових висновків, наведених Верховним Судом у постанові від 05.07.2024 справа № 910/6287/23, у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд оцінює обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Заходи забезпечення позову повинні узгоджуватись з предметом та підставами позову, можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати права інших осіб.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача чи інших учасників справи з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь особи, яка звернулась з позовом, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Обрання належного, відповідного предмету спору, заходу забезпечення позову гарантує дотримання принципу співвіднесення виду заходу забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, що зрештою дає змогу досягти балансу інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, сприяє фактичному виконанню судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, забезпечує ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання (постанова Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі №753/22860/17).

Умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (у тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Верховний Суд констатував, що виконання в майбутньому судового рішення у справі про стягнення грошових коштів, у разі задоволення позовних вимог, безпосередньо пов`язане з обставинами наявності у боржника присудженої до стягнення суми заборгованості.

Можливість накладення арешту на майно, не обмежуючись грошовими коштами відповідача, в порядку забезпечення позову у спорі про стягнення грошових коштів є додатковою гарантією для позивача того, що рішення суду у разі задоволення позову, буде реально виконане та позивач отримає задоволення своїх вимог.

Верховний Суд у постанові від 29.02.2024 справа №902/611/22 зазначив, що обов`язок обґрунтування підстав, які можуть утруднити чи унеможливити виконання судового рішення у разі задоволення позову покладено на позивача, тоді як недоцільність чи неспівмірність заходів забезпечення, вжиття яких просить в суду позивач, має доводити відповідач.

Згідно висновків наведених Верховним Судом у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 03.03.2023 справа №905/448/22, у випадку подання позову про стягнення грошових коштів можливість відповідача в будь-який момент як розпорядитися коштами, які знаходяться на його рахунках, так і відчужити майно, яке знаходиться у його власності, є беззаперечною, що в майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача. За таких умов вимога надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права відповідача в будь-який момент розпорядитися своїм майном) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін.

Отже, виконання в майбутньому судового рішення у справі про стягнення грошових коштів, у разі задоволення позовних вимог, безпосередньо пов`язане з обставинами наявності у боржника присудженої до стягнення суми заборгованості. Заборона відчуження або арешт майна, які накладаються судом для забезпечення позову про стягнення грошових коштів, мають на меті подальше звернення стягнення на таке майно у разі задоволення позову.

З долученої до заяви про забезпечення позову інформаційної довідки №372860040 від 04.04.2024 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вбачається, що ОСОБА_1 з 13.11.2023 зареєстрований власником майна: - нежитлової будівлі, контори площею 196,8 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 040); - комплексу нежитлових будівель та споруд загальною площею 8454,3 кв.м, який складається з візіровочної лабораторії під літерою «Б» площею 264,3 кв.м, пожежного депо під літерою «В» площею 24,3 кв.м, караульного приміщення під літерою «Г» площею 23,00 кв.м, ваги під літерою «Д» площею 38,4 кв.м, гаражів під літерою «Ж» площею 125,7 кв.м, складу під літерою «З» площею 131,2 кв.м, піднавісу під літерою «І» площею 332,6 кв.м, насосної станції під літерою «К» площею 18,5 кв.м, конюшні під літерою «Л» площею 162,6 кв.м, конюшні під літерою «М» площею 268,2 кв.м, крупорушки під літерою «Н» площею 96,2 кв.м, зерносушки під літерою «О, П» площею 125,2 кв.м, вбиральні під літерою «Р» площею 11,4 кв.м, складу під літерою «С» площею 1194,1 кв.м, складу під літерою «Т» площею 1194,1 кв.м, складу під літерою «Ф» площею 975,3 кв.м, зерносушки під літерою «Ц» площею 42,1 кв.м, зерносушки під літерою «Ш» площею 20,8кв.м, складу під літерою «Щ» площею 2164,7кв.м, зерносушки під літерою «Ю» площею 21,5 кв.м, складу під літерою «Я» площею 1220,1 кв.м за адресою: Тернопільська область, Тернопільський район, м. Бережани, вул. Золочівська, 4/1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 040).

При цьому, як вбачається з матеріалів оскарження ухвали, ФОП Іщенком В.Ю. вчинялись дії, спрямовані на відчуження власних активів (нерухомого майна), а саме: комплексу нежитлових будівель та споруд загальною площею 8454,3 кв.м, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , про що свідчать наявні в матеріалах справи копії протоколів електронних аукціонів №CSE001-UA-178 від 21.12.2023 та №CSE001-UA-742 від 30.01.2024. Зміст цих протоколів електронних аукціонів вказує на те, що вони не відбулись.

Враховуючи все вищенаведене, виходячи з вимог процесуального закону, який регулює підстави забезпечення позову та заходи забезпечення позову, зокрема з вимог статей 136, 137 Господарського процесуального кодексу України, беручи до уваги те, що ціна позову становить значну суму (1 847 193,89 грн.) та наявні підтвердження того, що відповідач, у власності якого є нерухоме майно, вчиняв дії щодо його відчуження, колегія суддів вважає підставним та обґрунтованим висновок місцевого господарського суду про наявність правових підстав для задоволення заяви Бережанської міської ради про забезпечення позову шляхом накладення арешту на наведене у заяві нерухоме майно відповідача.

При цьому, як слушно зауважив суд першої інстанції, обраний вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки арештоване майно фактично перебуває у володінні власника і користуванні, а обмежується лише можливість розпоряджатися ним. Такі заходи забезпечення позову не позбавляють ФОП Іщенка В.Ю. права володіти та користуватися належним йому майном.

Наведені в апеляційній скарзі аргументи ґрунтуються на неправильному тлумаченні скаржником норм процесуального права.

За приписами статті 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Підсумовуючи вищевказане, суд апеляційної інстанції констатує, що доводи скаржника не знайшли свого підтвердження в ході розгляду апеляційної скарги, ці доводи не спростовують висновків, покладених в основу оскарженої ухвали місцевого господарського суду.

Ухвала Господарського суду Тернопільської області від 24.04.2024 у справі №921/245/24 прийнята у відповідності до норм процесуального права, яку необхідно залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

З огляду на те, що суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на скаржника відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись, ст. ст. 255, 269, 270, 271, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Іщенка Віталія Юрійовича залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 24.04.2024 року у справі № 921/245/24 залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги залишити за скаржником.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в строки, передбачені ст.ст. 287-288 ГПК України.

5. Справу повернути до Господарського суду Тернопільської області.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Головуючий-суддя Н.М. Кравчук

судді І.Б. Малех

Б.Д. Плотніцький