ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.07.2024м. ДніпроСправа № 904/1615/24

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Татарчука В.О. за участю секретаря судового засідання Анділахай В.В., розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні справу:

За позовом Приватного акціонерного товариства "Просто" (м. Київ)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гетманглобал" (Дніпропетровська обл., м. Дніпро)

про повернення безпідставно набутого майна

Представники:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Приватне акціонерне товариство "Просто" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гетманглобал", в якій просить:

- зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Гетманглобал" передати Приватному акціонерному товариству "Просто" пошкоджені запасні частини, які були замінені в процесі ремонту транспортного засобу "Ravon R2", реєстраційний номер НОМЕР_1 : 1. Бампер передній, 42441578, 1 шт.; 2. Напрямна переднього бамперу, права, 95091642, 1 шт.; 3. Крило переднє праве, 95950482, 1 шт.; 4. Наповнювач переднього бампера, 96686589, 1 шт.; 5. Рамка номерного знаку, 1 шт.; 6. Підсилювач переднього бампера, 42443646, 1 шт.; 7. Дефлектор моторного відсіку, 95910193, 1 шт.; 8. Накладка протитуманної фари, права, 95214496, 95080065, 1 шт.; 9. Фара денного світла в зборі, 42554041, 1 шт.; 10. Бачок склоомивача, 95961341, 1 шт.; 11. Решітка радіатора, хромована, 42441582, 1 шт.; 12. Фара передня, права, 95226892, 1 шт.; 13. Радіатор кондиціонера, 42366121, 1 шт.; 14. Підкрилок передній правий, 95238348, 1 шт.; 15. Повітропровід правий, 1 шт.

Судові витрати по сплаті судового збору та на професійну правничу допомогу просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у Приватного акціонерного товариства "Просто", у зв`язку з виплатою страхового відшкодування страхувальнику згідно з договором серії PKS №2000004 від 04.01.2020, виникло право на повернення пошкоджених частин транспортного засобу "Ravon R2", реєстраційний номер НОМЕР_1 , які були замінені в процесі його ремонту.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.04.2024 позовну заяву Приватного акціонерного товариства "Просто" залишено без руху на підставі статей 162, 164 Господарського процесуального кодексу України та надано позивачу строк для усунення недоліків.

29.04.2024 до канцелярії суду через систему "Електронний суд" від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, до якої позивач надав якісні копії документів, що підтверджують обставини, якими він обґрунтовує свої вимоги, а також надав уточнену позовну заяву з доказами направлення відповідачу копії такої заяви та усунув недоліки позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 30.04.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 23.05.2024.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 23.05.2024 відкладено підготовче засідання на 11.06.2024.

У судове засідання 23.05.2024 сторони не забезпечили явку своїх представників, про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином.

06.06.2024 до канцелярії суду через систему "Електронний суд" від позивача надійшла заява про розгляд справи без участі його представника у зв`язку з неможливістю забезпечення явки.

У судове засідання 11.06.2024 сторони не забезпечили явку своїх представників, про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином..

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 11.06.2024 закрито підготовче провадження. Справу призначено до розгляду по суті в засіданні на 16.07.2024 о 10:00год.

У судове засідання 16.07.2024 сторони не забезпечили явку своїх представників, про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином.

З приводу дотримання прав відповідача під час розгляду даної справи судом, слід зазначити наступне.

Господарським судом направлялися ухвали суду від 16.04.2024, 30.04.2024, 23.05.2024 та 11.06.2024 в електронному вигляді до електронного кабінету відповідача, що підтверджується довідками про доставку електронного листа (а.с. 52, 73, 77, 84 том 1).

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Отже, судом були вчинені всі передбачені законом заходи для належного повідомлення відповідача про розгляд справи.

Враховуючи дату доставлення ухвали суду 01.05.2024 (про відкриття провадження у справі), відповідач мав подати відзив на позовну заяву в строк до 16.05.2024 включно.

Будь-яких клопотань про продовження зазначеного процесуального строку у порядку, передбаченому частиною другою статті 119 Господарського процесуального кодексу України, до суду від відповідача не надходило; поважних причин пропуску строку суду також не повідомлено.

Станом на 16.07.2024 відповідач не надав до суду відзив на позов.

Згідно із частиною першою статті 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Слід також зауважити, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина третя статті 13 Господарського процесуального кодексу України).

При цьому, за змістом статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України").

Судом також враховано, що в силу вимог частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Враховуючи предмет та підстави позову у даній справі, суд приходить до висновку, що матеріали справи містять достатньо доказів, необхідних для вирішення спору по суті та прийняття обґрунтованого рішення. Відповідач мав достатньо часу для подання відзиву на позовну заяву, однак не зробив цього, будь-яких заперечень чи відомостей щодо викладених у позовній заяві обставин відповідачем до суду не надано.

Таким чином, суд вважає, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, але не скористався своїм правом на надання відзиву на позовну заяву та вважає можливим розглянути справу за наявними у ній матеріалами.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів, тому суд вважає за можливе завершити розгляд справи.

У судовому засіданні 16.07.2024 проголошені вступна та резолютивна частина рішення суду.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, господарський суд,-

УСТАНОВИВ:

04.01.2020 між Акціонерним товариством "Просто-страхування" (далі страховик, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Гетманглобал" (далі страхувальник, відповідач) було укладено договір страхування серії PKS №2000004 (далі договір).

Відповідно до пункту 1.4 договору транспортний засіб застрахований за цим договором: Ravon R2, 2017 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Виплати страхового відшкодування у разі пошкодження автомобіля проводяться без вирахування зносу (пункт 1.8.1 договору).

Згідно з пунктом 1.10 договору страхова компанія взяла на себе зобов`язання відшкодувати страхувальнику збитки, що виникли протягом строку дії договору страхування в разі пошкодження, в межах страхової суми, що становить 182000,00грн.

Розмір безумовної франшизи при пошкодженні автомобіля становить 2% від страхової суми (пункт 1.13 договору).

Строк дії договору з 05.01.2020 по 04.01.2021 (пункт 1.15 договору).

Договір підписаний сторонами та скріплений печатками без зауважень та заперечень до нього.

Згідно зі статтею 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

В матеріалах справи відсутні докази того, що договір визнавався недійсним в судовому порядку. При цьому, жодна із сторін письмово не виявила бажання припинити дію договору.

Відповідно до пункту 1.1 статті 1 Статуту Приватного акціонерного товариства "Просто" (нова редакція) Приватне акціонерне товариство "Просто" є новим найменуванням Приватного акціонерного товариства "Просто-страхування", що зареєстроване 02.04.1997 за №0000867.

Позивач зазначає, що 08.05.2020 до нього з повідомленням про настання випадку (а.с. 37 том 1) звернувся представник страхувальника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Гетманглобал", та пояснив, що 06.05.2020 в м. Києві на вул. О.Ольжича 16 в результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено застрахований транспортний засіб "Ravon R2", реєстраційний номер НОМЕР_1 . У результаті цієї пригоди власнику транспортного засобу "Ravon R2", реєстраційний номер НОМЕР_1 , було заподіяно матеріальних збитків.

Відповідно до акту виконаних робіт №1843/07/05/20 від 14.05.2020 (а.с. 63 том 1) вартість відновлювального ремонту даного транспортного засобу становила 45190,00грн.

14.05.2020 відповідач звернувся до позивача із заявою на виплату страхового відшкодування (а.с. 62 том 1).

29.05.2020 за результатами розгляду даної заяви позивачем було прийнято рішення про виплату страхового відшкодування та складено страховий акт №144703 від 07.05.2020 (а.с. 15 том 1), відповідно до якого розмір страхового відшкодування становить 38667,00грн. Відповідно до розділу IV "Розпорядження про порядок та розмір виплати страхового відшкодування" страхового акту, виплата страхового відшкодування підлягає здійсненню наступним чином: 34252,59грн - перерахувати страхувальнику; 4414,41грн - зарахувати у сплату недооплаченої частини страхової премії шляхом взаємозаліку із Запорізькою філією Акціонерного Товариства "Просто-страхування".

Відповідно до платіжної інструкції №9084 від 01.06.2020 (а.с. 35 том 1) позивач вплатив страхувальнику частину страхового відшкодування за ремонт транспортного засобу "Ravon R2", реєстраційний номер НОМЕР_1 , в розмірі 34252,59грн.

Позивач зазначає, що під час прийняття рішення щодо розміру страхового відшкодування за ремонт транспортного засобу "Ravon R2", реєстраційний номер НОМЕР_2 , було взято до уваги акт виконаних робіт №1843/07/05/20 від 14.05.2020 (а.с. 63 том 1), відповідно до якого для проведення відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу "Ravon R2", реєстраційний номер НОМЕР_1 , були використані наступні запасні частини: бампер передній, 42441578, 1шт, вартістю 2500,00грн; напрямна переднього бамперу, права, 95091642, 1шт, вартістю 180,00грн; крило переднє праве, 95950482, 1шт, вартістю 2000,00грн; наповнювач переднього бампера, 96686589, 1шт, вартістю 550,00грн; рамка номерного знаку, 1шт., вартістю 50,00грн; підсилювач переднього бампера, 42443646, 1шт, вартістю 1100,00грн; дефлектор моторного відсіку, 95910193, 1шт, вартістю 1380,00грн.; накладка протитуманної фари, права, 95214496, 95080065, 1шт, вартістю 900,00грн; фара денного світла в зборі, 42554041, 1шт, вартістю 1200,00грн; бачок склоомивача, 95961341, 1шт, вартістю 1100,00грн; решітка радіатора, хромована, 42441582, 1шт вартістю 3600,00грн; фара передня, права, 95226892, 1шт, вартістю 3900,00грн; радіатор кондиціонера, 42366121, 1шт вартістю 8000,00грн; підкрилок передній правий, 95238348, 1шт, вартістю 580,00грн; повітропровід правий, 1шт, вартістю 450,00грн.

Відповідно до пункту 2.11.2.16 договору страхувальник зобов`язаний за вимогою страховика передати йому пошкоджені деталі та вузли застрахованого ТЗ, замінені в процесі ремонту.

З огляду на викладене, як зазначає позивач, у зв`язку з виплатою страхового відшкодування страхувальнику відповідно до договору серії PKS №2000004 від 04.01.2020, у нього виникло право на повернення пошкоджених частин транспортного засобу "Ravon R2", реєстраційний номер НОМЕР_1 , які були замінені в процесі ремонту, що підтверджується вищезазначеним переліком, а також актом виконаних робіт №1843/07/05/20 від 14.05.2020.

Зазначене і стало причиною виникнення спору.

Предметом доказування у цій справі є обставини щодо наявності/відсутності права на повернення пошкоджених деталей.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі з огляду на наступне.

За змістом статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. (стаття 626 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною першою статті 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Страхувальник зобов`язаний: 1) своєчасно вносити страхові платежі (внески, премії) у розмірі, встановленому договором; 2) при укладенні договору страхування надати страховикові інформацію про всі відомі йому обставини, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику, і надалі інформувати його про будь-які зміни страхового ризику; 3) при укладенні договору страхування повідомити страховика про інші договори страхування, укладені щодо об`єкта, який страхується. Якщо страхувальник не повідомив страховика про те, що об`єкт уже застрахований, новий договір страхування є нікчемним; 4) вживати заходів щодо запобігання збиткам, завданим настанням страхового випадку, та їх зменшення; 5) повідомити страховика про настання страхового випадку у строк, встановлений договором (частина перша статті 989 Цивільного кодексу України).

Договором страхування можуть бути встановлені також інші обов`язки страхувальника (частина друга статті 989 Цивільного кодексу України).

Як вказано вище, відповідно до пункту 2.11.2.16 договору страхувальник зобов`язаний за вимогою страховика передати йому пошкоджені деталі та вузли застрахованого ТЗ, замінені в процесі ремонту.

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (частина перша статті 193 Господарського кодексу України).

Частиною першою статті 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (частина перша статті 530 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною другою статті 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Оскільки законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі - формі позову. Обмеження заявників у праві на судовий захист шляхом відмови у задоволенні позову за відсутності доказів попереднього їх звернення до продавця з вимогами, оформленими в інший спосіб, ніж позов (відмінними від нього), фактично буде призводити до порушення принципів верховенства права, доступності судового захисту.

Оскільки статтею 530 Цивільного кодексу України не передбачено, у який спосіб та в якій формі повинна бути заявлена вимога кредитора до боржника, звернення особи до суду з вимогою про виконання зобов`язання, є одним із способів пред`явлення вимоги в розумінні частини другої статті 530 Цивільного кодексу України.

З урахуванням викладеного господарський суд дійшов висновку про те, що строк виконання зобов`язання щодо передачі відповідачем позивачеві пошкоджених деталей застрахованого ТЗ, замінених в процесі ремонту, є таким, що настав.

В частині першій статті 599 Цивільного кодексу України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною першою статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Доказів передання позивачу пошкоджених деталей та вузлів застрахованого ТЗ відповідач не надав, доводи позивача, наведені в обґрунтування позову, не спростував.

Таким чином, позовні вимоги щодо зобов`язання передати пошкоджені запасні частини (згідно переліку зазначеного в прохальній частині позовної заяви), які були замінені в процесі ремонту транспортного засобу "Ravon R2", реєстраційний номер НОМЕР_1 , є правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує наступне.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (частина перша статті 124 Господарського процесуального кодексу України).

У позовній заяві позивач у справі попередньо визначив витрати на професійну правничу допомогу у сумі 6000,00грн.

Відповідно до частин першої третьої статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з частиною четвертою статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

За змістом частини п`ятої статті 129 Господарського процесуального кодексу України відсутність клопотання учасника справи про зменшення витрат на професійну правничу допомогу не звільняє суд від необхідності при вирішенні питання про розподіл судових витрат враховувати:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Вирішуючи питання стягнення витрат на професійну правничу допомогу суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи, зокрема, на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02.07.2020 у справі №362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними й неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема, але не виключно: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

На підтвердження витрат на послуги адвоката позивачем надані копії договору про надання правової допомоги №1 від 03.01.2024, детального опису робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом від 10.04.2024 на суму 6000,00грн, платіжної інструкції №6693 від 02.04.2024, ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АІ №1116322 від 10.04.2024 (а.с. 6, 7, 11, 32 том 1).

Докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу подані позивачем до суду разом із позовною заявою, тобто в межах передбаченого законом строку.

Здійснюючи аналіз заявленої відповідачем до стягнення суми витрат на професійну правничу допомогу у контексті зазначених правових критеріїв, суд приймає до уваги також статтю 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", згідно з якою гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до статті 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності є:

1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

3) захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення;

4) надання правової допомоги свідку у кримінальному провадженні;

5) представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні;

6) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами;

7) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб, держави, органів державної влади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України;

8) надання правової допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань;

9) захист прав, свобод і законних інтересів викривача у зв`язку з повідомленням ним інформації про корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення.

Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

Відтак, з огляду на викладене, керуючись передбаченим статтею 2 Господарського процесуального кодексу України завданням щодо справедливого вирішення судом спорів та встановленими статтею 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства, серед яких справедливість, добросовісність та розумність, розумним розміром витрат на професійну правничу допомогу в межах справи, що розглядається, суд вважає 6000,00грн.

Щодо судового збору суд зазначає наступне.

Згідно з частиною другою статті 123 Господарського процесуального кодексу України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача і стягненню на користь позивача підлягають 2422,40грн витрат по сплаті судового збору та 6000,00грн витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Просто" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гетманглобал" про зобов`язання передати пошкоджені запасні частини транспортного засобу задовольнити повністю.

Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Гетманглобал" (49008, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Дмитра Кедріна, 44, офіс 4, ідентифікаційний код 34735259) передати Приватному акціонерному товариству "Просто" (04050, м. Київ, вул. Герцена, 10, ідентифікаційний код 24745673) пошкоджені запасні частини, які були замінені в процесі ремонту транспортного засобу "Ravon R2", реєстраційний номер НОМЕР_1 : бампер передній, 42441578, 1 шт.; напрямна переднього бамперу, права, 95091642, 1 шт.; крило переднє праве, 95950482, 1 шт.; наповнювач переднього бампера, 96686589, 1 шт.; рамка номерного знаку, 1 шт.; підсилювач переднього бампера, 42443646, 1 шт.; дефлектор моторного відсіку, 95910193, 1 шт.; накладка протитуманної фари, права, 95214496, 95080065, 1 шт.; фара денного світла в зборі, 42554041, 1 шт.; бачок склоомивача, 95961341, 1 шт.; решітка радіатора, хромована, 42441582, 1 шт.; фара передня, права, 95226892, 1 шт.; радіатор кондиціонера, 42366121, 1 шт.; підкрилок передній правий, 95238348, 1 шт.; повітропровід правий, 1 шт.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Гетманглобал" (49008, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Дмитра Кедріна, 44, офіс 4, ідентифікаційний код 34735259) на користь Приватного акціонерного товариства "Просто" (04050, м. Київ, вул. Герцена, 10, ідентифікаційний код 24745673) витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00грн, про що видати наказ.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено: 24.07.2024.

Суддя В.О. Татарчук