ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

26.07.2024 Справа №905/737/24

Господарський суд Донецької області у складі судді Огороднік Д.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали

за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" (, вул. Грушевського, буд.1Д, м. Київ, 01001)

до Гладишева Сергія Івановича (РНОКПП НОМЕР_1 ,

АДРЕСА_1 )

про стягнення 720599,89 грн

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Предмет та підстави позову

На розгляд Господарського суду Донецької області передані позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до Гладишева Сергія Івановича про стягнення заборгованості за кредитним договором від 18.10.2021 №-КД-1 в розмірі 720599,89 грн, з яких: 525271,43 грн заборгованість за тілом кредиту та 195328,46 грн заборгованість за відсотками.

Позов обґрунтований тим, що Гладишевим Сергієм Івановичем належним чином не виконано грошові зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим у відповідача утворилась заборгованість у розмірі 720599,89 грн, яку позивач просить стягнути в судовому порядку.

Заперечення учасників судового процесу

Відзив на позовну заяву

Відповідач відзив на позов не надав. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Хід розгляду справи та процесуальні дії

Ухвалою суду від 20.05.2024 постановлено: прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі 905/737/24; справу №905/737/24 розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання).

Направлення ухвали суду здійснювалось до електронного кабінету позивача та відповідача у підсистемі ЄСІТС, що підтверджується довідками Господарського суду Донецької області про доставку електронного листа.

Ухвалою суді від 20.05.2024 постановлено: зобов`язати Міністерство соціальної політики України (01601, м. Київ вул. Еспланадна, 8/10; електронна пошта: ) надати відомості про реєстрацію у якості внутрішньо переміщеної особи Гладишева Сергія Івановича (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ). За умови наявності такої реєстрації на момент отримання цієї ухвали, надати Господарському суду Донецької області відомості про фактичне місце проживання зазначених осіб, адреси за якими може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції та номер телефону.

21.05.2024, через підсистему "Електронний суд", надійшло клопотання Гладишева Сергія Івановича б/н від 21.05.2024 (вх.№4216/24), в якому останній просить суд цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до Гладишева Сергія Івановича про стягнення заборгованості передати на розгляд до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області.

28.05.2024, на електронну пошту суду надійшов лист Міністерства соціальної політики України №12967/0/2-24/3 від 27.05.2024 (вх.№01-35/864), з якого вбачається, що Гладишев Сергій Іванович з 18.02.2024 зареєстрований як внутрішньо переміщена особа та значиться: АДРЕСА_2 .(аналогічний за змістом лист надійшов засобами поштового зв`язку 04.06.2024 вх.№4575/24).

Ухвалою суду від 10.06.2024 постановлено: відмовити у задоволенні клопотанні Гладишева Сергія Івановича б/н від 21.05.2024 (вх.№4216/24) про передачу справи на розгляд до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області.

Направлення ухвали суду від 10.06.2024 здійснювалось до електронного кабінету позивача та відповідача, що підтверджується довідками Господарського суду Донецької області про доставку електронного листа.

За таких обставин, відповідач про час та місце розгляду позовної заяви повідомлений належним чином, а саме шляхом доставки ухвал суду до електронного кабінету відповідача.

Частиною 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення.

Розглянувши матеріали справи, керуючись принципом верховенства права, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд

ВСТАНОВИВ:

Фактичні обставини справи та перевірка їх доказами

18.10.2021, між Акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк" та Фізичною особою-підприємцем Гладишевим Сергієм Івановичем підписаний кредитний договір №-КД-1.

Розділом А договору визначено істотні умови кредитування: вид кредиту невідновлювальна кредитна лінія (п.А.1).

Ліміт цього договору:666194,38 грн, у тому числі на наступні цілі:

- у розмірі 599500,00 грн, на поповнення обігових коштів;

- у розмірі 66694,38 грн, на сплату страхових платежів у випадках та у порядку, передбачених п.п. 2.1.5, 2.2.12 цього договору (п.А.2).

Термін повернення кредиту 01.10.2024 року (перше липня двi тисячі двадцять четвертого року) (п.А.3).

За користування кредитом позичальник сплачує проценти у розмірі 14,27 % річних від суми залишку непогашеної заборгованості (п.А.6).

У випадку порушення позичальником грошового зобов`язання по сплаті кредиту позичальник сплачує банку проценти за користуванням кредитом у розмірі 28,54 % річних від суми простроченої заборгованості за кредитом (п.А.7).

Проценти, встановлені п.п. А.6, А.6.1 договору, нараховуються та сплачуються щомісячно, датою сплати процентів є 1-е число кожного поточного місяця, починаючи з дати підписання цього договору, якщо інше не передбачене п.7.3 цього договору. У випадку несплати процентів вони вважаються простроченими (крім випадків розірвання цього договору згідно з п. 2.3.2 цього договору). Платежі по кредиту сплачуються відповідно до графіку, який є невід`ємною частиною договору (п.А.8).

Відповідно до п.п.1.1, 1.2 кредитного договору банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати позичальнику кредит у вигляді згідно з п.А.1 цього договору, з лімітом та на цілі, зазначені у п.А.2 цього договору, не пізніше 5 днів з моменту, зазначеного у другому абзаці п. 2.1.2 цього договору, в обмін на зобов`язання позичальника щодо повернення кредиту, сплати процентів, винагороди, в обумовлені цим договором терміни.

КУБ під заставу (далі "кредит") надається банком для здійснення позичальником платежів, пов`язаних з його господарською діяльністю, шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника з подальшим перерахуванням на адресу одержувачів.

Термін повернення кредиту зазначений у п.А.3 цього договору. Зазначений термін може бути змінений згідно з п.п.А.10, 2.3.2, 2.4.1 цього договору.

Згідно з підп.2.2.1, 2.2.2, 2.2.2 п.2.2 договору позичальник зобов`язується: використовувати кредит на цілі та у порядку, передбаченому п.1.1 цього договору; сплатити проценти за користування кредитом відповідно до п.п. 4.1, 4.2., 4.3 цього договору; повернути кредит у терміни, встановлені п.п.1.2, 2.2.16, 2.3.2 цього договору.

Відповідно до п.2.3.2 договору при настанні будь-якої з наступних подій, зокрема, порушенні позичальником будь-якого із зобов`язань, передбачених умовами цього договору, банк, на свій розсуд, має право змінити умови цього договору зажадати від позичальника дострокове повернення кредиту, сплати процентів за його користування, виконання інших зобов`язань за цим договором у повному обсязі шляхом відправлення повідомлення. При цьому згідно зі ст. 212, 611, 651 Цивільного кодексу України за зобов`язаннями, терміни виконання яких не наступили, терміни вважаються такими, що наступили, у зазначену у повідомленні дату. У цю дату позичальник зобов`язується повернути банку суму кредиту у повному обсязі, проценти за фактичний строк його користування, повністю виконати інші зобов`язання за цим договором (підп.а) п.2.3.2 договору).

Пунктами 4.1, 4.2, 4.3, 4.4, 4.5 кредитного договору передбачено, що за користування кредитом у період з дати списання коштів з позичкового рахунку до дати погашення кредиту згідно з п.п. 1.2, 2.2.3, 2.2.16, 2.3.2, 2.4.1 цього договору позичальник сплачує проценти у розмірі, зазначеному у п.п. А.6, А.6.1 цього договору. В разі порушення строків повернення кредиту позичальник сплачує банку проценти у розмірі, встановленому у п. 5.8 цього договору. Сплата процентів за користування кредитом, передбачених п.п. 4.1, 4.2 цього договору, здійснюється у дату сплати процентів. Дата сплати процентів зазначена у п. А.8 цього договору. Якщо повне погашення кредиту здійснюється у дату, відміну від зазначеної у цьому пункті, то останньою датою погашення процентів, розрахованих від попередньої дати погашення до дня фактичного повного погашення кредиту, є дата фактичного погашення кредиту. У випадку, якщо дата погашення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, винагороди, неустойки згідно з цим договором припадає на вихідний або святковий день, зазначені платежі повинні бути здійснені у банківський день, що передує вихідному або святковому дню. Банківський день день, у який банківські установи України відкриті для проведення операцій з переказу грошових коштів з використанням каналів взаємодії з НБУ. У випадку, якщо дата погашення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, винагороди, неустойки згідно з цим договором припадає на вихідний або святковий день та позичальник має відкриті в банку поточні рахунки, позичальник має право в порядку та на умовах, передбачених п.п.2.4.2, 2.4.3 цього договору, здійснити погашення кредиту та/або процентів за його користування у відповідний вихідний або святковий день. Погашення кредиту, сплата процентів за цим Договором здійснюються у валюті кредиту.

Розрахунок процентів за користування кредитом здійснюється щоденно з дати списання коштів з позичкового рахунку до майбутньої дати сплати процентів та/або за період, який починається з попередньої дати сплати процентів до поточної дати сплати процентів. Нарахування процентів здійснюється до повного погашення заборгованості по кредиту на суму залишку заборгованості по кредиту в межах строку дії договору (п.4.7 договору).

Нарахування процентів та комісій здійснюється на дату сплати процентів, при цьому проценти розраховуються на непогашену частину кредиту за фактичну кількість днів користування кредитними ресурсами, виходячи з 360 днів на рік, а також комісія та пеня розраховуються виходячи з 360 днів на рік. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування процентів, не враховується (п.4.8 договору).

Цей договір вважається укладеним з моменту підписання його сторонами (п.6.1 договору). Цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання зобов`язань (п.6.2 договору). Цей договір може бути змінений або розірваний за ініціативою однієї зі сторін у встановленому законом та цим Договором порядку (п.6.3).

18.10.2021, між позивачем та відповідачем підписано додаткову угоду №1 до кредитного договору, відповідно до підпункту "а" пункту 1 якої сторони узгодили, що протягом строку кредиту, зазначеного в п. А.3. кредитного договору, за умови належного виконання позичальником положень порядку програми фінансової державної підтримки суб`єктів малого та середнього підприємства та умов цієї додаткової угоди, позичальник має право на отримання фінансової державної підтримки.

Згідно з п. 2.1. додаткової угоди за користування кредитом, на умовах та в порядку, визначених цією додатковою угодою, позичальник сплачує банку базову процентну ставку. Базова процентна ставка за кредитом змінювана, та сновить на дату укладання цієї додаткової угоди розмір 14,27 % річних.

Розмір базової процентної ставки визначений за формулою: Індекс UIRD + 7%,

де Індекс UIRD - український індекс ставок за депозитами фізичних осіб, що розраховується на основі номінальних ставок ринку депозитів фізичних осіб, які оголошуються банками України на строк 3 місяці. На дату укладання цієї додаткової угоди значення індексу береться на дату, що передує даті підписання цієї додаткової угоди або остання, що опублікована на офіційному сайті НБУ.

Банк щокварталу з урахуванням зміни зазначеного індексу переглядає розмір базової процентної ставки. При перегляді розміру базової процентної ставки банк використовує розмір індексу UIRD, що офіційно визначений на 14 число останнього місяця календарного кварталу або розміру, що є останнім до цієї дати та опублікованим на сайті Національного Банку України, надалі дата перегляду розміру базової процентної ставки. Датою зміни розміру базової процентної ставки за користування кредитом є 1-ше число першого місяця календарного кварталу, що слідує за кварталом, в якому банк визначив розмір індексу UIRD для розрахунку базової процентної ставки на наступний календарний квартал.

Відповідно до п. 2.2. додаткової угоди у випадку прострочення понад 15 днів позичальником своїх зобов`язань по погашенню кредиту і/або процентів в розмірі, зазначеному в п. 2.3., 2.7. цієї додаткової угоди, позичальник сплачує банку проценти за користування кредитом в порядку та розмірі:

-в період прострочення з 1-го до 15-го включно - в розмірі базової процентної ставки, що діяла на період прострочення;

-в період з 16 числа місяця, в якому виникла прострочена заборгованість до дати її погашення - в розмірі, визначеному за формулою: розмір базової процентної ставки з урахуванням її зміни згідно п. 2.1. цієї додаткової угоди + 5% річних;

-в період з дати погашення заборгованості до кінця місяця, в якому існувала заборгованість - в розмірі базової процентної ставки, що діяла на дату сплати.

Пунктом 2.7. додаткової угоди визначено, що погашення кредиту (тіла) позичальник здійснює рівними частинами в строки і розмірах, що зазначені в додатку 1 (графік погашення кредиту), що є невід`ємною частиною цієї додаткової угоди.

Згідно із п. 2.10. додаткової угоди у випадку порушення позичальником строку повернення кредиту, зазначеного в п. А.3. кредитного договору позичальник зобов`язується сплатити банку заборгованість за кредитом, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які з відповідності до ст. 625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю сторін у розмірі, визначеному за формулою: розмір базової процентної ставки з урахуванням її зміни, згідно п. 2.1. цієї додаткової угоди + 5% річних.

Додатком №1 до кредитного договору сторони погодили графік платежів, яким встановили, що відповідач кожного місяця першого числа починаючи з 01.11.2021 зобов`язаний погашати кредит у сумі 17128,57 грн та повинен повністю сплатити кредит у сумі 599500,00 грн до 01.10.2024. З графіку вбачається, що відповідача має погасити 01.11.2022 суму 33347,19 грн та 01.11.2023 суму 33347,19 грн, що є сумою страхового платежу у загальному розмірі 66694,38 грн.

Кредитний договір №-КД-1 від 18.10.2021 та додаткова угода №1 від 18.10.2021 до кредитного договору №-КД-1 від 18.10.2021 підписані директором відділення Акціонерного товариства "Приватбанк" Легдан Юлією Павлівною, фізичною особою-підприємцем Гладишевим Сергієм Івановичем та скріплено печатками.

На підтвердження виконання умов договору, позивачем надано виписку по рахунку відповідача за період з 18.10.2021 по 15.05.2024, з якої вбачається, що позивачем 23.10.2021 перераховано грошові кошти у розмірі 599500,00 грн згідно з кредитним договором №-КД-1 від 18.10.2021.

З наданих банківських виписок вбачається, що відповідачем було сплачено за кредитним договором кошти у розмірі 74228,57 грн, а саме: 02.11.2021 у розмірі 17200,00 грн; 26.11.2021 у розмірі 4700,00 грн; 30.11.2021 у розмірі 13776,51 грн; 01.12.2021 у розмірі 4223,49 грн; 31.12.2021 у розмірі 16913,46 грн; 04.01.2022 у розмірі 215,11 грн; 31.01.2022 у розмірі 17200,00 грн.

15.03.2024 позивачем направлено до Гладишева Сергія Івановича повідомлення-вимогу №11018DOVWS1E7, з якої вбачається, що у зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором №-КД-1 від 18.10.2021 заборгованість станом на 15.03.2024 складає: кредит 525271,43 грн; просроченный кредит 422499,96 грн; проценти 188408,44 грн; прострочені проценти 85338,28 грн. Загальний розмір заборгованості за кредитом 713679,87 грн, з яких прострочена заборгованість 507838,24 грн. У вимозі Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" повідомило про одностороннє розірвання кредитного договору №-КД-1 від 18.10.2021 на підставі п. 2.3.2 кредитного договору та ст. 212, 611, 651 Цивільного Кодексу України. Крім того, банк вимагає до 15.04.2024 здійснити погашення простроченої заборгованості. У випадку не погашення простроченої заборгованості у термін до 15.04.2024 - строк (01.10.2024), що узгоджений п.А.3. кредитного договору №-КД-1 від 18.10.2021 буде вважатися таким, що настав 15.04.2024.

Направлення повідомлення здійснювалось на електронну адресу відповідача (ІНФОРМАЦІЯ_2), на підтвердження чого надано фото екрану з електронної скриньки позивача.

Відповіді на вказану вимогу матеріали справи не містять. Доказів сплати відповідачем заборгованості, що визначена у вимозі до матеріалів справи не додано.

У зв`язку з порушенням відповідачем зобов`язань за кредитним договором, позивач звернувся до суду з вимогою про сплату заборгованості за кредитним договором від 18.10.2021 №-КД-1 в розмірі 720599,89 грн, з яких: 525271,43 грн заборгованість за тілом кредиту та 195328,46 грн заборгованість за відсотками.

Оцінка аргументів учасників справи та мотиви рішення суду

Статтею 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» містить, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Критеріями розмежування судової юрисдикції є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до статті 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Предметна та суб`єкта юрисдикція господарських судів, тобто сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції, визначена статтею 20 Господарського процесуального кодексу України. Так, за частиною першою цієї статті господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Відповідно до положень частини другої цієї ж статті право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням мають юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування.

За статтею 45 Господарського процесуального кодексу України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені в статті 4 цього Кодексу, тобто, і фізичні особи, які не є підприємцями, а винятки, коли спори, стороною яких є фізична особа, що не є підприємцем, не підлягають розгляду у господарських судах, чітко визначені положеннями статті 20 цього Кодексу (як приклад, пункти 5, 10, 14 цієї статті).

Наведене свідчить про те, що з дати набрання чинності ГПК України в редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» одним із критеріїв віднесення справ до господарської юрисдикції визначено наявність між сторонами саме господарських правовідносин, а також впроваджено підхід щодо розмежування юрисдикції залежно від предмета правовідносин, а не лише від суб`єктного складу сторін.

Отже, ознаками спору, на який поширюється юрисдикція господарського суду, є наявність між сторонами господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і спору про право, що виникає з відповідних відносин, наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом, відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

З огляду на положення частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України а також статей 4, 45 цього Кодексу для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду конкретної справи має значення суб`єктний склад саме сторін правочину та наявність спору, що виник у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності.

Аналогічні висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного суду від 13.02.2019 №910/8729/18.

Згідно частини першої статті 58 Господарського кодексу України суб`єкт господарювання підлягає державній реєстрації як юридична особа чи фізична особа-підприємець у порядку, визначеному законом.

Частиною першою статті 128 Господарського кодексу України визначено, що громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу.

За положеннями статті 51 Цивільного кодексу України до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин.

Відповідно до статті 52 Цивільного кодексу України фізична особа - підприємець відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

Пунктом 7 частини першої статті 1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" передбачено, що Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань - це єдина державна інформаційна система, що забезпечує збирання, накопичення, обробку, захист, облік та надання інформації про юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадські формування, що не мають статусу юридичної особи.

Фізична особа - підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою (частина 9 статті 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань").

Як вбачається з відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Гладишев Сергій Іванович був зареєстрований як фізична особа-підприємець 15.04.2017 та припинив свою підприємницьку діяльність 27.04.2022 шляхом внесення відповідного запису до реєстру за власним рішенням.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що кредитний договір між Акціонерним товариством Комерційний Банк "Приватбанк" та Фізичною особою-підприємцем Гладишевим Сергієм Івановичем підписаний 18.10.2021, тобто в період реєстрації Гладишевим С.І. суб`єктом підприємницької діяльності.

Водночас, суд зазначає, що за змістом статей 51, 52, 598-609 Цивільного кодексу України, статей 202-208 Господарського кодексу України, статті 4 Закону України від 15 травня 2003 року № 755-IV "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" у випадку припинення підприємницької діяльності Фізичної особи-підприємця (із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про державну реєстрацію такого припинення) її зобов`язання (господарські зобов`язання) за укладеними договорами не припиняються, а продовжують існувати, оскільки вона як фізична особа не перестає існувати та відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном (Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 13.02.2019 у справі № 910/8729/18).

Таким чином позивач, звертаючись до господарського суду, обґрунтовано визначив належність спору до господарської юрисдикції відповідно до суб`єктного складу та змісту правовідносин сторін як таких, що виникли з господарського договору, зобов`язання за яким у відповідача із втратою його статусу як Фізичної особи-підприємця, не припинились.

Враховуючи викладене, справа за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до Гладишева С.І. про стягнення заборгованості відноситься до юрисдикції господарського суду.

За своєю правовою природою договір від 18.10.2021 №-КД-1 є кредитним договором, згідно з яким, за приписами ст.1054 Цивільного кодексу України, банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Частиною 2 ст. 639 Цивільного кодексу України закріплено: якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Відповідно до ст.ст. 11, 509 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цивільними актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення зобов`язання (правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку), зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За приписами ст.1054 Цивільного кодексу України, банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця (ч.3. ст.1049 Цивільного кодексу України).

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно із ч.2 ст. 1056-1 Цивільного кодексу України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до частини 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Пунктом 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання не допускається, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства. Вказана норма за своїм змістом кореспондується з приписами п.1 ст. 193 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Статтею 651 Цивільного кодексу України передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Право на зміну умов договору погоджено сторонами п. "а" п. 2.3.2 Договору.

Судом встановлено, що позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав належним чином, перерахувавши відповідачу кредитні кошти у розмірі 599500,00 грн, що підтверджується банківською випискою по рахунку відповідача за період з 18.10.2021 по 15.05.2024.

Згідно з наданим виписками, відповідач частково погасив заборгованість за тілом кредиту протягом періоду з 02.11.2021 по 31.01.2022 в сумі 74228,57 грн.

Відповідач перестав виконувати свої грошові зобов`язання за договором по сплаті заборгованості за кредитом за встановленим графіком починаючи з 01.03.2022.

Умовами договору передбачено право банку змінити строк повернення кредиту, у зв`язку з порушенням позичальником зобов`язань за договором шляхом направлення відповідного повідомлення та строк вважається таким, що наступив, у зазначену у повідомленні дату.

Так, з матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до відповідача з відповідним повідомленням за №11018DOVWS1E7 від 15.03.2024, в якому повідомив про зміни умов договору, у зв`язку з порушенням позичальником зобов`язань та вимагав у термін до 15.04.2024 повернути прострочену заборгованість за кредитом. У вимозі позивач повідомив відповідача, що у випадку не погашення простроченої заборгованості у термін до 15.04.2024 - строк (01.10.2024), що узгоджений п.А.3. кредитного договору №-КД-1 від 18.10.2021 буде вважатися таким, що настав 15.04.2024.

Вказане повідомлення направлено на електронну адресу відповідача 15.03.2024, що підтверджується матеріалами справи.

Враховуючи викладене, останнім днем строку виконання зобов`язань за спірним кредитним договором є 15.04.2024.

Відповідач відповіді на вказане повідомлення не надав, заборгованість за кредитним договором у строк зазначений у повідомленні не сплатив, у зв`язку з чим сума заборгованості в розмірі 525271,43 грн за кредитом підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Так, на підставі п.п.А.6, А.8, 4.1, 4.2, 4.3, 4.4, 4,8 договору та додаткової угоди позивачем нараховано та заявлено до стягнення заборгованість за процентами в загальній сумі 195328,46 грн.

Станом на 14.05.2024 за відповідачем обліковується заборгованість по тілу кредиту в розмірі 525271,43 грн, заборгованість по сплаті відсотків в розмірі 195328,46 грн за період з 23.10.2021 по 15.04.2024.

З наданого позивачем розрахунку та банківських виписок вбачається, що за період з 23.10.2021 по 15.04.2024 позивачем нараховано 231782,42 грн відсотків за користування кредитом, при цьому протягом вказаного періоду, частково погашена сума процентів в розмірі 36453,96 грн, у зв`язку з чим залишок заборгованості складає 195328,46 грн.

Перевіривши правомірність та правильність здійсненого позивачем детального розрахунку заборгованості за процентами у розмірі 195328,46 грн за період 23.10.2021 по 15.04.2024, суд встановив, що відповідне нарахування не суперечить вимогам чинного законодавства, погодженим умовам договору, встановленим обставинам справи, розрахунок є арифметично вірним, у зв`язку з чим, позовна вимога про стягнення заборгованості за процентами у розмірі 195328,46 грн є правомірною, обґрунтованою та підлягає задоволенню.

За таких обставин, суд дійшов висновки, що позовні вимоги про стягнення заборгованості з відповідача за тілом кредиту у розмірі 525271,43 грн та 195328,46 грн заборгованість за процентами є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 Конституції України та ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з ст.ст. 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати

Відповідно до положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 2, 13, 73, 74, 75, 76, 79, 86, 123, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з Гладишева Сергія Івановича (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (, вул. Грушевського, буд.1Д, м.Київ, 01001) заборгованість за кредитним договором від 18.10.2021 №-КД-1 у розмірі 720599 (сімсот двадцять тисяч п`ятсот дев`яносто дев`ять)грн 89 коп, з яких: 525271 (п`ятсот двадцять п`ять тисяч двісті сімдесят одна) грн 43 коп заборгованість за тілом кредиту; 195328 (сто дев`яносто п`ять тисяч триста двадцять вісім) грн 46 коп заборгованість за відсотками та 8647 (вісім тисяч шістсот сорок сім) грн 20 коп. судовий збір.

3.Видати відповідний наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядки та строки передбачені ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Апеляційна скарга може бути подано учасниками справи у порядку та строки передбаченими ст.256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 26.07.2024 у зв`язку з тим, що Харківська територіальна громада перебуває під постійними обстрілами, які становлять загрозу життю та здоров`ю судді та всім працівникам суду.

Суддя Д.М. Огороднік