ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2024 Справа № 917/1832/23

За позовною заявою Керівника Красноградської окружної прокуратури Харківської області, вул. Бєльовська, 73-А, м. Красноград, Харківська область, 63300

в інтересах держави, в особі

1) Зачепилівської селищної ради Харківської області, вул. Центральна, 56, смт. Зачепилівка, Красноградський район, Харківська область, 64401

2) Північно-східного офісу Держаудитслужби, пл. Свободи, Держпром, 5, м. Харків, 61022

3) Відділу освіти, молоді та спорту Зачепилівської селищної ради Харківської області, вул. Паркова, 21, смт. Зачепилівка, Красноградський район, Харківська область, 64401

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Татнєфть-АЗС-Україна", вул. Чумацький шлях, 62, м. Полтава, Полтавська область, 36010

про визнання недійсними додаткових угод до договору, стягнення надмірно сплачених коштів.

Суддя Погрібна С.В.

Секретар судового засідання Сорока Є.С.

Представники сторін згідно протоколу судового засідання.

Суть справи. Керівник Красноградської окружної прокуратури Харківської області звернувся до Господарського суду Полтавської області з позовом в інтересах держави, в особі Зачепилівської селищної ради Харківської області, Північно-східного офісу Держаудитслужби, Відділу освіти, молоді та спорту Зачепилівської селищної ради Харківської області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Татнєфть-АЗС-Україна", в якому просить:

1) визнати недійсною Додаткову угоду № 1 зі специфікацією від 26.03.2021 до Договору №16кр/т від 05.03.2021;

2) визнати недійсною Додаткову угоду № 2 зі специфікацією від 18.05.2021 до Договору №16кр/т від 05.03.2021;

3) визнати недійсною Додаткову угоду № 3 зі специфікацією від 15.06.2021 до Договору №16кр/т від 05.03.2021;

4) визнати недійсною Додаткову угоду № 4 зі специфікацією від 09.08.2021 до Договору №16кр/т від 05.03.2021;

5) визнати недійсною Додаткову угоду № 5 зі специфікацією від 24.09.2021 до Договору №16кр/т від 05.03.2021;

6) визнати недійсною Додаткову угоду № 6 зі специфікацією від 13.12.2021 до Договору №16кр/т від 05.03.2021;

7) стягнути з ТОВ «Татнєфть-АЗС-Україна» () на користь держави в особі Зачепилівської селищної ради Харківської області (Код ) надмірно сплачені за Договором № 16кр/т від 05.03.2021 кошти.

Ухвалою суду від 13.10.2023 позовну заяву залишено без розгляду. Для усунення недоліків у позовній заяві позивачу необхідно було надати окремо наведений розрахунок заявленої до стягнення суми, по кожній Додатковій угоді окремо, з урахуванням специфікацій, ціни та об`єму отриманого палива.

30.10.2023 відповідачем подана заява про залучення третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача (вх. №13841).

30.10.2023 прокуратурою подано заяву про усунення недоліків та заяву про зменшення позовних вимог (вх. №13809).

Ухвалою суду від 06.11.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання 30.11.23, 10:30.

16.11.2023 від Зачепилівської селищної ради Харківської області надійшла заява про розгляд справи без участі її представника (вх. № 14785).

22.11.2023 на адресу суду надійшли додаткові пояснення від Північно-східного офісу Держаудитслужби (вх. № 14997), які долучені судом до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 30.11.2023 продовжено строк підготовчого провадження, відкладено підготовче засідання на 23.01.2024, 10:30; відмовлено відповідачу в задоволенні клопотання про залучення до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" та Міністерства оборони України.

Прокурор, представники позивачів та відповідача в судове засідання 23.01.2024 не з`явилися, про причини неявки суду не повідомили. Відповідач належним чином повідомлений про дату та місце розгляду справи, про що свідчить поштове повідомлення наявне в матеріалах справи.

Ухвалою суду від 23.01.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 12.03.2024, 11:30.

У зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Погрібної С.В., судове засідання призначене на 12.03.2024 та на 30.04.2024 не відбулось. Наступне судове засідання призначено на 11.06.2024.

В судовому засіданні 11.06.2024 прокурор підтримав викладену в позовній заяві свою правову позицію, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи.

Відповідач наданим йому правом на судовий захист не скористався, відзив на позовну заяву не надав. Поштові повідомлення про вручення процесуальних документів по цій справі наявні в матеріалах. Будь-які заяви чи клопотання в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до частини 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Судом були з`ясовані обставини справи та досліджено наявні в матеріалах справи докази.

Прокурору надано заключне слово, який підтримав свою позицію викладену письмово та озвучену в судовому засіданні.

Враховуючи достатність у матеріалах справи доказів для розгляду спору по суті, суд розглядає спір за наявними матеріалами.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Встановивши всі обставини справи та дослідивши надані документальні докази, суд встановив наступне.

Відділом освіти, молоді та спорту Зачепилівської селищної ради Красноградського району (раніше Зачепилівського району) Харківської області на сайті «prozorro.gov.ua» за посиланням https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2021-01- 21-010569-Ь оприлюднено оголошення про проведення відкритих торгів (ідентифікатор закупівлі U А-2021-01-21-010569-Ь), предметом закупівлі яких є бензин марки А-92 в талонах у кількості 41740 л, дизельне паливо в талонах у кількості 31110 л (ДК 021:2015: 09130000-9 Нафта і дистиляти), з очікуваною вартістю закупівлі 1 748 400,00 грн. Основним критерієм визначення переможця зазначено ціну (а.с. 43-52 том 1).

У відкритих торгах прийняли участь 2 юридичних особи:

1. ТОВ «ЛІВАЙН ТОРГ», , з остаточною пропозицією 1 009 125,00 грн.

2. ТОВ «Татнефть - АЗС - Україна» , з остаточною пропозицією 1 742 800,20 грн.

За результатами відкритих торгів переможцем 18.02.2021 визначено ТОВ «Татнєфть - АЗС - Україна» з остаточною ціновою пропозицією 1 742 800,20 грн.

Відповідно до остаточної специфікації (Додаток № 1 до Договору №16кр/т від 05.03.2021) розміщеної учасником в розділі електронної картки закупівлі «Документи», остаточна запропонована ним ціна на товар становить: за бензин А-92 в талонах - 24,00 грн/л з ПДВ, за дизельне паливо в талонах - 23,82 грн/л з ПДВ.

Відділом освіти, молоді та спорту Зачепилівської селищної ради Харківської області в особі заступника начальника Пашкової С.І. (Покупець) укладено з переможцем відкритих торгів TOB «Татнєфть-АЗС-Україна» (Постачальник) договір №16кр/т від 05.03.2021 (а.с. 65-70 том 1).

Відповідно до п.1.1. Договору Постачальник зобов`язується передати у власність Покупцеві товар (ДК 021:2015: 09130000-9 - Нафта і дистиляти) (далі - Товар), зазначений у специфікації, що додається до Договору про закупівлю і є його невід`ємною частиною, а Покупець - прийняти і оплатити такий товар.

Пунктом 3.1. Договору, визначено що сума цього Договору становить 1 742 800,20 грн з урахуванням ПДВ (з них ПДВ - 290 466,70 грн).

Відповідно до специфікації (Додаток №1, а.с. 71 том 1) до Договору сторони дійшли згоди про закупівлю наступних товарів:

- Бензину А-92 в талонах у кількості 41740 л, ціною 24,00 грн/л з ПДВ на суму 1 001 760,00 грн з урахуванням ПДВ;

- дизельне паливо в талонах у кількості 31110 л, ціною 23,82 грн/л з ПДВ на суму 741 040,20 грн з урахуванням ПДВ;

Відповідно до специфікації загальна вартість закупівлі становить 1 742 800,20 грн з ПДВ.

В подальшому сторонами укладено низку додаткових угод зі зміненими специфікаціями про зменшення/збільшення ціни за одиницю товару, зменшення обсягу закупівлі по договору.

26.03.2021 внесено зміни до Договору шляхом укладення Додаткової угоди №1 від 26.03.2021 (а.с. 76 том 1) зі зміненою специфікацією (Додаток №1 до Додаткової угоди, а.с. 77 том 1), якою сторонами зменшено обсяг постачання товару та підвищено ціну за одиницю товару (з ПДВ): бензину марки А-92 в талонах зменшено з 41740 л до 37 990 л (з яких 500 л за ціною 24,00 грн/л з ПДВ, 37 490 л за ціною 26,40 грн/л з ПДВ), дизельного палива в талонах зменшено з 31110 л до 28 436 л (з яких 500 л за ціною 23,82 грн/л з ПДВ, 27 936 л за ціною 26,10 грн/л з ПДВ). Шляхом укладення Додаткової угоди сторонами зменшено ціну Договору до 1 742 775,60 гри з ПДВ (в т.ч. ПДВ - 290 462,60 грн/).

18.05.2021 внесено зміни до Договору шляхом укладення Додаткової угоди №2 від 18.05.2021 (а.с. 80 том 1) зі зміненою специфікацією (Додаток №1 до Додаткової угоди, а.с. 81 том 1), якою сторонами зменшено обсяг постачання товару та підвищено ціну за одиницю товару (з ПДВ): бензину марки А-92 в талонах зменшено з 37 990 л до 35 806 л (з яких 500 л за ціною 24,00 грн/л з ПДВ, 1000 л за ціною 26,40 грн/л з ПДВ, 34 306 л за ціною 28,08 грн/л з ПДВ), дизельного палива в талонах зменшено з 28 436 л до 26 752 л (з яких 500 л за ціною 23,82 грн/л з ПДВ, 1000 л за ціною 26,10 грн/л з ПДВ, 25 252 л за ціною 27,84 грн/л з ПДВ). Шляхом укладення Додаткової угоди сторонами зменшено ціну Договору до 1 742 738,16 грн з ПДВ (в т.ч. ПДВ - 290 456,36 грн).

15.06.2021 внесено зміни до Договору шляхом укладення Додаткової угоди №3 від 15.06.2021 (а.с. 84 том 1) зі зміненою специфікацією (Додаток №1 до Додаткової угоди, а.с. 85), якою сторонами зменшено обсяг постачання товару та підвищено ціну за одиницю товару (з ПДВ): бензину марки А-92 в талонах зменшено з 5 806 л до 35 464 л (з яких 500 л за ціною 24,00 грн/л з ПДВ, 1000 л за ціною 16,40 грн/л з ПДВ, 2000 л за ціною 28,08 грн/л з ПДВ, 31 964 л за ціною 28,38 грн), дизельного палива в талонах залишено з 26 752 л до 26 752 л (з яких 500 л за ціною 23,82 грн/л з ПДВ, 1000 л за ціною 26,10 грн/л з ПДВ, 25 252 л за ціною 27,84 грн/л з ПДВ). Шляхом укладення Додаткової угоди сторонами зменшено ціну Договору до 1 742 724,00 грн з ПДВ (в т.ч. ПДВ - 290 454,00 грн.).

09.08.2021 внесено зміни до Договору шляхом укладення Додаткової угоди № 4 від 09.08.2021 (а.с. 88 том 1) зі зміненою специфікацією (Додаток №1 до Додаткової угоди, а.с. 89 ом 1), якою сторонами зменшено обсяг постачання товару та підвищено ціну за одиницю товару (з ПДВ): бензину марки А-92 в талонах зменшено з 35 464 л до 34 413 л (з яких 500 л за ціною 24,00 грн/л з ПДВ, 1000 л за ціною 26,40 грн/л з ПДВ, 2000 л за ціною 28,08 грн/л з ПДВ, 1360 л за ціною 28,38 грн, 29 553 л за ціною 29,88 грн/л з ПДВ), дизельного палива в талонах зменшено з 26 752 л до 25 704 л (з яких 500 л за ціною 23,82 грн/л з ПДВ, 1000 л за ціною 26,10 грн/л з ПДВ, 2000 л за ціною 27,84 грн/л з ПДВ, 22 204 л за ціною 28,50 грн/л з ПДВ). Шляхом укладення Додаткової угоди сторонами зменшено ціну Договору до 1 742 704,44 грн з ПДВ (в т.ч. ПДВ - 290 450,74 грн.).

24.09.2021 внесено зміни до Договору шляхом укладення Додаткової угоди № 5 від 24.09.2021 (а.с. 92 том 1) зі зміненою специфікацією (Додаток №1 до Додаткової угоди, а.с. 93 том 1), якою сторонами зменшено обсяг постачання товару та підвищено ціну за одиницю товару (з ПДВ): бензину марки А-92 в талонах зменшено з 34 413 л до 25 365 л (з яких 500 л за ціною 24,00 грн/л з ПДВ, 1000 л за ціною 26,40 грн/л з ПДВ, 2000 л за ціною 28,08 грн/л з ПДВ, 1360 л за ціною 28,38 грн, 3500 л за ціною 29,88 грн/л з ПДВ, 17 005 л за ціною 29,34 грн/л з ПДВ), дизельного палива в талонах зменшено з 25 704 л до 21 695 л (з яких 500 л за ціною 23,82 грн/л з ПДВ, 1000 л за ціною 26,10 грн/л з ПДВ, 2000 л за ціною 27,84 грн/л з ПДВ, 3500 л за ціною 28,50 грн/л з ПДВ, 14 695 л за ціною 28,08 грн/л з ПДВ). Шляхом укладення Додаткової угоди сторонами зменшено ціну Договору до 1 342 739,10 грн з ПДВ (в т.ч. ПДВ - 223 789,85 грн.).

13.12.2021 внесено зміни до Договору №16кр/т від 05.03.2021 шляхом укладення Додаткової угоди № 6 від 13.12.2021 (а.с. 96 том 1) зі зміненою специфікацією (Додаток №1 до Додаткової угоди, а.с. 97 том 1), якою сторонами зменшено обсяг постачання товару та підвищено ціну за одиницю товару (з ПДВ): бензину марки А-92 в талонах зменшено з 25 365 л до 24 410 л (з яких 500 л за ціною 24,00 грн/л з ПДВ, 1000 л за ціною 26,40 грн/л з ПДВ, 2000 л за ціною 28,08 грн/л з ПДВ, 1360 л за ціною 28,38 грн, 3500 л за ціною 29,88 грн/л з ПДВ, 16 050 л за ціною 29,34 грн/л з ПДВ), дизельного палива в талонах зменшено з 21 695 л до 20 600 л (з яких 500 л за ціною 23,82 грн/л з ПДВ, 1000 л за ціною 26,10 грн/л з ПДВ, 2000 л за ціною 27,84 грн/л з ПДВ, 3500 л за ціною 28,50 грн/л з ПДВ, 12 000 л за ціною 28,08 грн/л з ПДВ, 1600 л за ціною 29,94 грн/л з ПДВ). Шляхом укладення Додаткової угоди сторонами зменшено ціну Договору до 1 286 947,80 гри з ПДВ (в т.ч. ПДВ - 214 491,30 грн.).

Таким чином, до Договору №16кр/т від 05.03.2021 про закупівлю у період з 26.03.2021 по 13.12.2021 внесені зміни вартості одиниці товару бензину марки А-92 в талонах збільшилась загалом з 24,00 грн за літр до 29,88 грн за літр, що склало 24,5% від початкової вартості товару. Вартість дизельного палива в талонах збільшилась загалом з 23,82 грн за літр до 29,94 грн за літр, що склало 25,69% від початкової вартості товару.

Підставою внесення змін до істотних умов Договору №16кр/т від 05.03.2021 в Додаткових угодах № 1, 2, 3, 4, 5, 6 зі специфікаціями до них від 26.03.2021, 18.05.2021, 15.06.2021, 09.08.2021, 24.09.2021, 13.12.2021 - вказана необхідність зміни ціни та обсягів закупівлі на підставі п. 1 та п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» (в редакції що діяла на час укладення додаткової угоди), а саме, як зазначено сторонами у текстах Додаткових угод та специфікаціях в електронній системі, у зв`язку з коливанням ціни на товар, який накуповується.

Для внесення змін до договору постачальником надано Покупцеві:

- цінову довідку Харківської торгово-промислової палати яка носить довідково-інформаційний характер № 705/2.1 від 22.03.2021 про рівень роздрібних цін (з урахуванням ПДВ) на бензин А-92, дизельне паливо на території м. Харкова та Харківської області станом на 19.03.2021 (а.с. 117 том 1);

- цінову довідку Харківської торгово-промислової палати яка носить довідково-інформаційний характер №1092/21 від 13.05.2021 про рівень роздрібних цін (з урахуванням: ПДВ) на бензин А-92, А-95, дизельне паливо та скраплений газ на території м. Харкова та Харківської області станом на 12.05.2021 (а.с. 120 том 1);

- цінову довідку Харківської торгово-промислової палати яка носить довідково-інформаційний характер №1265/21 від 02.06.2021 про рівень роздрібних цін (з урахуванням ПДВ) на бензин А-92, А-95, дизельне паливо та скраплений газ на території м. Харкові та Харківської області станом на 02.06.2021 (а.с. 123 том 1);

- цінову довідку Харківської торгово-промислової палати яка носить довідково-інформаційний характер №1732/21 від 03.08.2021 про рівень роздрібних цін (з урахуванням ПДВ) на бензин А-92, А-95, дизельне паливо та скраплений газ на території м. Харкова та Харківської області станом на 02.08.2021 (а.с. 127 том 1);

- цінову довідку Харківської торгово-промислової палати яка носить довідково-інформаційний характер №2080/21 від 02.09.2021 про рівень роздрібних цін (з урахуванням ПДВ) на бензин А-92, А-95, дизельне паливо та скраплений газ на території м. Харкова та Харківської області станом на 02.09.2021 (а.с. 159 том 1);

- цінову довідку Харківської торгово-промислової палати яка носить довідково-інформаційний характер №3051/21 від 03.12.2021 про рівень роздрібних цін (з урахуванням ПДВ) на бензин А-92, дизельне паливо на території м. Харкова та Харківської області станом на 12.10.2021 та 01.12.2021 (а.с. 160 том 1);

- внутрішні накази ТОВ «Татнефть-АЗС-України» про встановлення цін на паливо (а.с. 116, 118-119, 122, 125-126, 160-161 том 1).

Прокурор вказує, що Додаткові угоди № 1, 2, 3, 4, 5, 6 та специфікації до них укладені без обґрунтувань, оскільки останніми здійснено без належного документального обґрунтування зростання ціни визначених у договорі товарів, інформаційні довідки Харківської торгово-промислової палати містять інформацію про середню роздрібну ціну на пальне за найменуваннями бензин А-92, А-95, дизельне паливо, скраплений газ на конкретну дату та не містять інформації про середню ціну на пальне на ринку (не наведено розрахунок вартості палива станом на попередні календарні дати, у тому числі, на дату подання цінової пропозиції, дату укладення договору, не наведено динаміку зміни ціни в бік збільшення чи зменшення), відображають інформацію про пальне та території м. Харкова та Харківської області, а не в цілому по Україні. В електронній системі в кожному конкретному випадку при внесенні змін до Договору у розділі «Випадки внесення змін до істотних умов договору відповідно до статті 41 ЗУ «Про публічні закупівлі» зазначено «зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника» та «збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії».

Тобто, на думку прокурора, Постачальник ТОВ «Татнєфть-АЗС-Україна» не надав замовникові жодних документів окрім додаткових угод, специфікацій та цінових довідок щодо підвищення ціни за одиницю товару.

Укладення додаткових угод відразу після підписання договору повністю нівелює процедуру закупівель як інститут та спричинює шкоду інтересам держави, оскільки учасником (переможцем) пропонується найнижча ціна, а потім упродовж місяця після проведення торгів додатковими угодами вона необґрунтовано суттєво підвищується. Як наслідок, заподіюється пряма шкода державі, оскільки кошти за поставлені товари фінансуються виключно за рахунок бюджетних коштів, а збільшення ціни за одиницю товару автоматично тягне за собою зменшення обсягів поставленого товару.

Так, окружною прокуратурою встановлено, що під час укладання вказаних додаткових угод з Відділу освіти, молоді та спорту Зачепилівської селищної ради Харківської області та ТОВ «Татнєфть-АЗС-Україна» не було взято до уваги особливості, правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади визначено Законом України «Про публічні закупівлі», метою якого є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.

Прокурор робить висновок, що ТОВ «Татнєфть-АЗС-Україна» ініціювало укладення Додаткових угод № 1, 2, 3, 4, 5, 6 зі специфікаціями до них від 26.03.2021, 18.05.2021, 15.06.2021, 09.08.2021, 24.09.2021, 13.12.2021 у порушення вимог п. 1.3 щодо кількості та ціни товару (зазначені у специфікаціях) та п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону У кураїни «Про публічні закупівлі», а відтак підлягають визнанню недійсними в судовому порядку.

Разом з цим, прокурор зазначає, що відповідно до видаткових накладних, Відділом освіти, молоді та спорту Зачепилівської ради Харківської області прийнято від постачальника бензин марки А-92 в талонах у кількості 24 410 л вартістю 708 634,8 грн з ПДВ, дизельного палива в талонах у кількості 20 600 л, вартістю 578 313 грн з ПДВ, загальна сума сплачених коштів становить 1 286 947,8 грн з ПДВ.

Факт отримання палива підтверджується наступними видатковими накладними:

- №ТН000001030 від 22.03.2021 на загальну суму 19 925,00 грн без ПДВ (23 910,00 грн з ПДВ), з них 10 000,00 грн без ПДВ оплата за 500 л бензину марки А-92 в талонах та 9 925,00 грн без ПДВ оплата за 500 л дизельного палива в талонах;

- №ТН000001091 від 26.03.2021 на загальну суму 43 750,00 грн без ПДВ (52 500,00 грн з ПДВ), з них 22 000,00 грн без ПДВ оплата за 1000 л бензину марки А-92 в талонах та 21 750,00 грн без ПДВ оплата за 1000 л дизельного палива в талонах;

- №ТН000001936 від 18.05.2021 на загальну суму 93 200,00 грн без ПДВ (111 840,00 грн з ПДВ), з них 46800,00 грн без ПДВ оплата за 2000 л бензину марки А-92 в талонах та 46 400,00 грн без ПДВ оплата за 2000 л дизельного палива в талонах;

- №ТН000002397 від 15.06.2021 на загальну суму 1 419,00 грн без ПДВ (1 702,80 грн з ПДВ), з них 1 419,00 грн без ПДВ оплата за 60 л бензину марки А-92 в талонах;

- №ТН000002398 від 15.06.2021 на загальну суму 18 920,00 грн без ПДВ (22 704,00 грн з ПДВ), з них 18 920,00 грн без ПДВ оплата за 800 л бензину марки А-92 в талонах;

- №ТН000002399 від 15.06.2021 на загальну суму 11 825,00 грн без ПДВ (14 190,00 грн з ПДВ), з них 11 825,00 грн без ПДВ оплата за 500 л бензину марки А-92 в талонах;

- №ТН000003302 від 09.08.2021 на загальну суму 170 275,00 грн без ПДВ (204 330,00 грн з ПДВ), з них 87 150,00 грн без ПДВ оплата за 3500 л бензину марки А-92 в талонах та 83 125,00 грн без ПДВ оплата за 3500 л дизельного палива в талонах;

- №ТН000004053 від 24.09.2021 на загальну суму 673 222,50 грн без ПДВ (807 867,00 грн з ПДВ), з них 392 422,50 грн без ПДВ оплата за 16 050 л бензину марки А-92 в талонах та 280 800,00 грн без ПДВ оплата за 12 000 л дизельного палива в талонах;

- №ТН000005468 від 13.12.2021 на загальну суму 39 920,00 грн без ПДВ (47 904,00 грн з ПДВ), з них 39 920,00 грн без ПДВ оплата за 1600 л дизельного палива в талонах (а.с. 100, 102, 104, 106, 107, 108, 109, 111, 113 том 1).

Прокурор зазначає, що відповідачу протягом строку виконання умов за Договором необґрунтовано сплачено 210 415,80 грн.

При цьому, прокурор наводить у позові такий розрахунок:

сума фактично сплачена за отримане паливо - сума належна до сплати за фактично отримане паливо за ціною передбаченою Договором №16кр/г від 05.03.2021= сума, що необґрунтовано сплачена Відділом освіти.

1. Кількість фактично отриманого палива (в т.ч у вигляді талонів) протягом строку виконання умов Договору №16кр/т від 05.03.2021 про закупівлю (підтверджується видатковими накладними): Бензину марки А-92 в талонах - 24 410 л Дизельного палива в талонах - 20 600 л.

2. Сума, фактично сплачена за отримане паливо за Договором №16кр/т від 05.03.2021 та Додатковими угодами зі специфікаціями до нього становить 1 286 947,8 грн з ПДВ (підтверджується видатковими накладними).

3. Сума належна до сплати за ціною, передбаченою Договором №16кр/т від 05.03.2021 (без урахування зміни ціни за Додатковими угодами та специфікаціями) = кількість отриманого бензину марки А-92 в талонах відповідно до видаткових накладних X на ціну, передбачену Договором №16кр/т від 05.03.2021 + кількість отриманого дизельного палива в талонах відповідно до видаткових накладних X на ціну, передбачену Договором №16кр/т від 05.03.2021 про закупівлю.

Ціна бензину марки А-92 в талонах передбачена Договором становить 24,00 грн/л з ПДВ; Ціна дизельного палива в талонах передбачена Договором становить 23,82 грн/л з ПДВ; (Враховуючи те, що ТОВ «Татнєфть-АЗС-Україна» є платником податку на додану вартість, ціна товару зазначається з урахуванням ПДВ) 24 410 л (А-92) х 24,00 + 20 600 л (ДО) х 23,82 = 585 840,00 + 490 692,00 = 1 076 532,00 грн.

Таким чином, за розрахунком прокурора, сума, що необґрунтовано сплачена Відділом освіти, молоді та спорту Зачепилівської селищної ради Харківської області відповідачу = 1 286 947,8 грн - 1 076 532,00 грн = 210 415,80 грн.

Прокурор вказує на те, що у даному випадку порушенням інтересів держави є те, що під час укладання Додаткових угод зі специфікаціями до Договору №16кр/т від 05.03.2021 сторонами порушено вимоги чинного законодавства, принципи ефективного та прозорого здійснення закупівлі, створення добросовісної конкуренції у сфері закупівлі, принципи максимальної ефективності та економії, що створило ризик до протиправного витрачання коштів бюджету, нераціонального та неефективного їх використання.

Такі обставини, на думку прокурора, є підставою для їх захисту у судовому порядку, у зв`язку з чим прокурор звернувся до суду з цим позовом.

Відповідач заперечень проти позову не надав.

При прийнятті рішення суд виходить з наступного.

Щодо правомірності представництва інтересів держави у суді прокурором у цій справі суд зазначає наступне.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом, яким є Закон України "Про прокуратуру".

Статтею 23 Закону України "Про прокуратуру" передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Тлумачення статті 23 Закону України "Про прокуратуру" дозволяє зробити висновок, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: (а) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; (б) у разі відсутності такого органу.

Таким чином, захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор, у зв`язку із чим у законодавстві встановлено, що, щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно.

При цьому, під час здійснення представництва інтересів держави у суді прокурор має право в порядку, передбаченому процесуальним законом звертатися до суду з позовом (заявою, поданням).

Згідно з частинами 3, 4, 5 статті 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

У Рішенні Конституційного Суду України від 08.04.1999 у справі №3-рп/99 Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття інтереси держави висловив міркування, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо.

Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.

Із врахуванням того, що інтереси держави є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

У даному випадку порушенням інтересів держави є те, що під час укладання Додаткових угод № 1, 2, 3, 4, 5, 6 зі специфікаціями до Договору сторонами порушено вимоги чинного законодавства, принципи ефективного та прозорого здійснення закупівлі, створення добросовісної конкуренції у сфері закупівлі, принципи максимальної ефективності та економії, що створило ризик до протиправного витрачання коштів бюджету, нераціонального та неефективного їх використання.

Укладення Додаткових угод до Договору всупереч норм Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Закону України «Про публічні закупівлі» є прямим порушенням законності в бюджетній системі, яке сприяє розвитку інфляційних процесів у країні, підриває довіру громадян і спричиняє вагомий матеріальний і моральний збиток, що не може не відобразитись на державних інтересах та авторитеті держави.

Звернення прокурора до суду в цих спірних правовідносинах спрямоване саме на задоволення суспільної потреби у захисті майнових інтересів держави, з метою поновлення порушеного права щодо ефективного та раціонального використання бюджетних коштів, за рахунок яких здійснюється фінансування закладів освіти територіальної громади, виплати заробітної плати працівникам бюджетних установ.

Недоотримання значної суми коштів суттєво послаблює дохідну частину місцевого бюджету та призводить до неможливості покриття щомісячних (постійних) видатків місцевого бюджету, забезпечення виконання відповідних програм і, як наслідок, до необхідності державного забезпечення збалансування місцевого бюджету. Місцеві інтереси пов`язані із загальнодержавними і, внаслідок порушення економічних інтересів місцевого самоврядування, порушуються інтереси держави. Невжиття заходів правового характеру по захисту інтересів територіальної громади є підставою для захисту цих прав органами прокуратури шляхом представництва інтересів у суді.

Отже правильне, в порядку, визначеному законодавством, використання бюджетних коштів беззаперечно становить державний інтерес.

Прокурор звернувся до господарського суду в інтересах держави в особі Північно-східного офісу Державної аудиторської служби України.

Суд враховує, що правові та організаційні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні унормовано положеннями Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» від 26.01.1993 № 2939-ХІІ та приписами Положення про Державну аудиторську службу України, затвердженого постановою КМУ від 03.02.2016 № 43.

Згідно з частиною 2 статті 2 Закону державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення аудиту, інспектування, перевірки закупівель та моніторингу закупівлі.

Державна аудиторська служба України є центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю, зокрема, при здійсненні державних закупівель.

Саме до повноважень Держаудитслужби та її підрозділів належить вжиття заходів контролю щодо додержання вимог законодавства при проведенні замовниками публічних закупівель, а також звернення до суду в інтересах держави з позовними заявами у разі не виконання ними вимог про усунення виявлених порушень.

Згідно пунктів 1, 3 Положення про Північно-східний офіс Держаудитслужби, Офіс підпорядковується Держаудитслужбі та є її міжрегіональним територіальним органом.

Красноградською окружною прокуратурою Харківської області до Північно-східного офісу Держаудитслужби направлявся лист №59/1-3377вих.23 від 20.07.2023, яким повідомлено про порушення під час закупівлі бензину марки А92 та дизельного палива в талонах ШК 021:2015:09130000-9 нафта і дистиляти), (ідентифікатор закупівлі ЦА-2020-11-26-009149-Ь) (а.с. 191-195 том 1).

Північно-східний офіс Держаудитслужби листом від 09.08.2023 за № 202025-17/3328-2023 повідомив, що підстав для початку проведення моніторингу зазначеної процедури закупівлі у Північно-східному офісі Держаудитслужби відсутні (а.с. 196-197 том 1).

Таким чином, Північно-східним офісом Держаудитслужби, як органом уповноваженим державою здійснювати функції у спірних правовідносинах, заходи щодо припинення та визнання недійсним додаткових угод зі специфікаціями до договору у розумний строк не вживались.

Необхідність звернення з цим позовом зумовлена потребою захистити інтереси держави у зв`язку із нездійсненням відповідних повноважень Державною аудиторською службою України - Північно-східним офісом Держаудитслужби, який держава наділила повноваженнями щодо реалізації державної політики у сфері державного фінансового контролю, зокрема при здійсненні державних закупівель (стаття 7 Закону України «Про публічні закупівлі», статті 5, 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», Положення про Державну аудиторську службу України, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 03.02.2016 № 43).

Укладання додаткових угод з порушенням вимог законодавства свідчить про нераціональне і неефективне використання бюджетних коштів, що створює загрозу порушення інтересів держави у бюджетній сфері.

З урахуванням наведеного Держаудитслужба є належним органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції щодо реалізації державної політики у сфері закупівель (аналогічний висновок у подібних правовідносинах щодо визначення позивача у справі офісу Держаудитслужби викладено у постановах Верховного Суду від 15.05.2019 у справі №911/1497/18, від 30.07.2020 у справі № 904/5598/18).

Також прокурор пред`явив цей позов в інтересах держави в особі Відділу освіти, молоді та спорту Зачепилівської селищної ради Харківської області.

Рішенням II сесії Зачепилівської селищної ради Зачепилівського району (нині Красноградського району) Харківської області №26 від 05.12.2017 затверджено Положення Відділу освіт, молоді та спорту Зачепилівської селищної ради Харківської області (далі - Положення), згідно якого Відділ освіти, молоді та спорту Зачепилівської селищної ради є підзвітним, підконтрольним Зачепилівській селищній раді, що прийняла його у комунальну власність, підпорядковується виконавчому комітету сільської ради, сільському голові, а з питань здійснення делегованих повноважень підконтрольний відповідним органами виконавчої влади, діє у відповідності з цим Положенням.

Згідно Положення Відділу освіт, молоді та спорту Зачепилівської селищної ради Харківської області встановлено наступне: Відділ освіти, молоді та спорту Зачепилівської селищної ради (далі - Відділ) є структурним підрозділом Зачепилівської селищної ради, який утворюється сільською радою, входить до її складу і в межах адміністративно територіальної одиниці забезпечує виконання покладених на відділ завдань; Відділ підзвітний, підконтрольний і підпорядкований Зачепилівському селищному голові; Відділ утримується за рахунок коштів Зачепилівської ОТГ; Кошторис та штатний розпис затверджується Зачепилівською селищною радою; Відділ є юридичною особою, має самостійний баланс, рахунки в управлінні Державнох казначейської служби, печатку з зображенням Державного Герба України і воїм найменуванням, всі бланки; Одним із основних завдань Відділу є забезпечення реалізації державної політики в галузі освіти, молоді та спорту на території Зачепилівської селищної ради; Відділ очолює начальник, який призначається на посаду за рішенням конкурсної комісії та звільняється з посади сільським головою; начальник Відділу представляє інтересі Старовірівської сільської ради в галузі освіти, культури, молоді та спорту у відносинах з юридичними та фізичним особами.

Керівництво Відділу освіти, молоді та спорту Зачепилівської селищної ради розпоряджається коштами в межах кошторису.

Відділ освіти, культури, молоді та спорту Зачепилівської селищної ради, будучи розпорядником коштів місцевого бюджету, є власником вказаних грошових коштів та представником інтересів територіальної громади у силу вимог чинного законодавства України.

Згідно з частиною 5 статті 22 Бюджетного кодексу України головний розпорядник бюджетних коштів отримує бюджетні призначення шляхом їх затвердження у законі про Державний бюджет України (рішенні про місцевий бюджет).

Порушення економічних (майнових) інтересів держави, пов`язаних із раціональним та ефективним використанням бюджетних коштів та бездіяльність позивача - Відділу освіти, культури, молоді та спорту Зачепилівської селищної ради, полягає у наступному.

Так, Відділ освіти, культури, молоді та спорту Зачепилівської селищної ради, як орган, у розумінні статті 22 Бюджетного кодексу України є розпорядником бюджетних коштів (за рахунок яких здійснювалася закупівля бензину та дизельного палива за договором), що уповноважений на отримання бюджетних асигнувань, взяття бюджетних зобов`язань та здійснення видатків бюджету та зобов`язаний ефективно та раціонально використовувати бюджетні кошти, чим сприяти недопущенню порушень інтересів держави у бюджетній сфері та у сфері публічних закупівель.

Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави, територіальних громад та об`єднаних територіальних громад визначені у Законі України «Про публічні закупівлі».

Метою цього Закону є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції. До основних принципів публічних закупівель віднесено зокрема, їх максимальна економія та ефективність.

Однак, Відділ освіти, культури, молоді та спорту Зачепилівської селищної ради, укладаючи оспорювані додаткові угоди до договору про закупівлю, усупереч вимогам статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі», сам сприяє порушенню цих інтересів держави, тим самим є органом, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, однак неналежно здійснює їх захист.

Порушення норм законодавства у сфері публічних закупівель у зв`язку з укладенням з порушенням вимог закону додаткових угод, призвело до безпідставної зміни істотних умов договору після його укладення та збільшення ціни за одиницю товару, покладення на бюджетну установу економічно невигідних зобов`язань щодо необґрунтованого витрачання бюджетних коштів.

Виконання зобов`язань за додатковими угодами до договору, укладеними з порушенням законодавства у сфері публічних закупівель, призвело до нераціонального та неефективного використання бюджетних коштів, що не відповідає меті Закону України «Про публічні закупівлі» та принципам, за якими мають здійснюватися публічні закупівлі, закріпленими в статті 3 даного Закону.

Позивачем у справах про стягнення надміру сплачених коштів, зокрема з підстав незаконного збільшення ціни товару може бути суб`єкт, який проводив закупівлю, отримав товар, здійснив оплату за нього, реальний і законний інтерес якого порушено внаслідок укладення цих угод.

У зв`язку з тим, що договір та додаткові угоди зі специфікаціями до нього укладались у 2021 році між ТОВ «Татнєфть-АЗС-Україна» та Відділом освіти, культури, молоді та спорту Зачепилівської селищної ради Харківської області в особі начальника Пашкової С.І., яка діяла в межах повноважень, передбачених Законом України «Про місцеве самоврядування», у даному спорі Відділ освіти, культури, молоді та спорту Зачепилівської селищної ради Харківської області є стороною Договору, платником коштів та суб`єктом на користь якого мають бути повернуті надмірно сплачені кошти, тобто є належним позивачем.

Відділу освіти, культури, молоді та спорту Зачепилівської селищної ради Харківської області делеговані владні повноваження щодо розпорядження бюджетними коштами, а також делеговані завдання Держави у сфері соціального захисту учасників освітнього процесу

Також належним позивачем є Зачепилівської селищної ради Харківської області, як розпорядник коштів місцевого бюджету.

Статтею 17 Цивільного кодексу України передбачено, що орган місцевого самоврядування здійснює захист цивільних прав та інтересів у межах, на підставах та у спосіб, що встановлені Конституцією України та законом. За таких обставин право пред`явлення позову про визнання недійсними додаткових угод до договору про закупівлю та стягнення безпідставно сплачених коштів, також належить сільській раді.

Відповідно до частини 1 статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Одним із основних принципів місцевого самоврядування згідно з вимогами ст. 4 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», є судовий захист прав місцевого самоврядування.

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 22 Бюджетного кодексу України головними розпорядниками бюджетних коштів за бюджетними призначеннями, визначеними іншими рішеннями про місцеві бюджети, - місцеві державні адміністрації, виконавчі органи та апарати місцевих рад (секретаріат Київської міської ради), структурні підрозділи місцевих державних адміністрацій, виконавчих органів місцевих рад в особі їх керівників.

Відповідно до положень статті 18-1 Закону України «Про місцеве самоврядування» орган місцевого самоврядування, зокрема, має право звертатися до суду, якщо це необхідно для реалізації його повноважень і забезпечення виконання функцій місцевого самоврядування.

Згідно з пунктів 4, 7 частини 5 статті 22 Бюджетного кодексу України головний розпорядник бюджетних коштів затверджує кошториси розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня (плани використання бюджетних коштів одержувачів бюджетних коштів), якщо інше не передбачено законодавством; здійснює управління бюджетними коштами у межах встановлених йому бюджетних повноважень та оцінку ефективності бюджетних програм, забезпечуючи ефективне, результативне і цільове використання бюджетних коштів, організацію та координацію роботи розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня та одержувачів бюджетних коштів у бюджетному процесі.

Правовідносини, пов`язані з використанням бюджетних коштів, становлять суспільний інтерес, а незаконність (якщо така буде встановлена) додаткових угод до договору, на підставі якого ці кошти витрачено, такому суспільному інтересу не відповідає.

Як зазначено вище, Відділом освіти, культури, молоді та спорту Зачепилівської селищної ради Харківської області та Зачепилівською селищною радою Харківської області не вжито належних заходів, спрямованих на захист інтересів територіальної громади у частині використання бюджету, що у будь-якому разі має наслідком порушення інтересів держави у бюджетній сфері.

Згідно з частиною 4 статті 23 Закону України Про прокуратуру, прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень.

Красноградською окружною прокуратурою Харківської області повідомлено позивача - Відділ освіти, культури, молоді та спорту Зачепилівської селищної ради Красноградського району Харківської області та Зачепилівську селищну раду Красноградського району Харківської області про намір звернутися до господарського суду в їх інтересах із зазначеним позовом листами від 20.07.2023 № 59/1-3374вих-23 та №59/1-3375вих-23 (а.с. 175-178, 181-184 том 1).

Разом з тим, з відповідях на вказані повідомлення відділ освіти та селищна рада повідомили, що не мають наміру звертатися до суду з позовом про повернення надмірно сплачених коштів за спірним Договором, самостійно попередньо із зазначеного питання до суду не звертались та не заперечують проти подання позовної заяви Красноградською окружною прокуратурою в інтересах держави в особі підприємства (а.с. 179-180, 185-190 том 1).

Вказане розцінюється як бездіяльність уповноважених органів в даному випадку.

Враховуючи викладене, вбачаються підстави для представництва прокурором інтересів держави та звернення до суду із вказаним позовом у зв`язку із доведеною бездіяльністю вказаного компетентного органу та необхідністю захисту інтересів держави в даному випадку.

У частині першій статті 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно статті 185 ГК України до укладення господарських договорів на біржах, оптових ярмарках, публічних торгах застосовуються загальні правила укладення договорів на основі вільного волевиявлення, з урахуванням нормативно-правових актів, якими регулюється діяльність відповідних бірж, ярмарків та публічних торгів.

Статтею 655 ЦК України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із частинами 4, 5 статті 656 ЦК України до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті. Особливості договору купівлі-продажу окремих видів майна можуть встановлюватися законом.

У даній справі сторони уклали договір за результатами процедури відкритих торгів на виконання вимог Закону України "Про публічні закупівлі".

Відповідно до Закону України Про публічні закупівлі" (далі Закон), цей Закон визначає правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави, територіальних громад та об`єднаних територіальних громад. Метою цього Закону є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.

Договір про закупівлю - господарський договір, що укладається між замовником і учасником за результатами проведення процедури закупівлі/спрощеної закупівлі та передбачає платне надання послуг, виконання робіт або придбання товару.

Відповідно до частини 1 статті 41 Закону, договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Відповідно до статті 5 Закону, закупівлі здійснюються за такими принципами: 1) добросовісна конкуренція серед учасників; 2) максимальна економія, ефективність та пропорційність; 3) відкритість та прозорість на всіх стадіях закупівель; 4) недискримінація учасників та рівне ставлення до них; 5) об`єктивне та неупереджене визначення переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі; 6) запобігання корупційним діям і зловживанням.

Згідно з частиною 5 статті 41 Закону, істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків:

1) зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника;

2) збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії;

3) покращення якості предмета закупівлі, за умови що таке покращення не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю;

4) продовження строку дії договору про закупівлю та строку виконання зобов`язань щодо передачі товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі обставин непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю;

5) погодження зміни ціни в договорі про закупівлю в бік зменшення (без зміни кількості (обсягу) та якості товарів, робіт і послуг), у тому числі у разі коливання ціни товару на ринку;

6) зміни ціни в договорі про закупівлю у зв`язку зі зміною ставок податків і зборів та/або зміною умов щодо надання пільг з оподаткування - пропорційно до зміни таких ставок та/або пільг з оподаткування;

7) зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань або показників Platts, ARGUS регульованих цін (тарифів) і нормативів, що застосовуються в договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни;

8) зміни умов у зв`язку із застосуванням положень частини шостої цієї статті.

У абзаці 2 частини 3 статті 6 ЦК України визначено, що сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Отже, Закон України "Про публічні закупівлі" встановлює імперативну норму, згідно з якою зміна істотних умов договору про закупівлю може здійснюватися виключно у випадках, визначених статтею 41 Закону України "Про публічні закупівлі", а саме: за пунктом 2 частини 5 наведеної норми - у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю що надає сторонам право змінювати умови договору щодо збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку.

Суд зазначає, що будь-який суб`єкт підприємницької діяльності діє на власний ризик. Укладаючи договір поставки товару на певний строк у майбутньому, він гарантує собі можливість продати свій товар, але при цьому несе ризики зміни його ціни. Підприємець має передбачати такі ризики і одразу закладати їх у ціну договору.

Верховний Суд у постанові від 18.06.2021 у справі №927/491/19 зазначив, що метою регулювання, передбаченого статтею 41 Закону, а саме закріплення можливості сторін змінити умови укладеного договору шляхом збільшення ціни за одиницю товару до 10 % є запобігання ситуаціям, коли внаслідок істотної зміни обставин укладений договір стає вочевидь невигідним для постачальника.

Отже, передбачена законодавством про публічні закупівлі норма застосовується, якщо відбувається значне коливання (зростання) ціни на ринку, яке робить для однієї сторони договору його виконання вочевидь невигідним, збитковим. Для того, щоб за таких обставин не був розірваний вже укладений договір і щоб не проводити новий тендер, закон дає можливість збільшити ціну, але не більше як на 10 %. Інше тлумачення відповідної норми Закону Про державні закупівлі нівелює, знецінює, робить непрозорою процедуру відкритих торгів. Верховний Суд зазначив, що обмеження 10% застосовується як максимальний ліміт щодо зміни ціни, визначеної в договорі, незалежно від того, як часто відбуваються такі зміни (кількість підписаних додаткових угод).

Відповідно до листа Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 27.10.2016 № 3302-06/34307-06 "Щодо зміни істотних умов договору про закупівлю" роз`яснено, що згідно з пунктом 2 частини четвертої статті 36 Закону України "Про публічні закупівлі" істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами у повному обсязі, крім випадку зміни ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі. При цьому норма пункту 2 частини четвертої статті 36 Закону поширюється на договори про закупівлю, у разі якщо предметом закупівлі є товар. Разом з тим, виходячи зі змісту частини першої статті 653 ЦК України, у разі зміни договору зобов`язання сторін змінюються відповідно до змінених умов. Таким чином, у залежності від коливання ціни товару на ринку сторони протягом дії договору про закупівлю можуть вносити зміни декілька разів в частині ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків кожного разу з урахуванням попередніх змін, внесених до нього, сукупність яких може перевищувати 10 відсотків від ціни за одиницю товару, визначеної сторонами на момент укладання договору про закупівлю та за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної у договорі, і виконати свої зобов`язання відповідно до такого договору з урахуванням зазначених змін. Ураховуючи викладене, при кожному внесенні змін до договору про закупівлю у вищезазначеному випадку шляхом укладання додаткової угоди до договору, сторони договору зобов`язані належним чином виконувати умови такого договору з урахуванням змінених його умов кожного разу. Водночас внесення таких змін до договору про закупівлю повинно бути обґрунтованим та документально підтвердженим.

У документі, який видає компетентна організація, має бути зазначена чинна ринкова ціна на товар і її порівняння з ринковою ціною станом на дату, з якої почалися змінюватися ціни на ринку, як у бік збільшення, так і у бік зменшення (тобто наявності коливання). Необхідність зазначення такої інформації зумовлюється також тим, що у випадку коливання цін зміни до договору про закупівлю вносяться з урахуванням показників коливання цін, що стали підставою для здійснення попередніх змін до договору. Кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження. Документ про зміну ціни повинен містити належне підтвердження викладених в ньому даних, проведених досліджень коливання ринку, джерел інформації тощо.

Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 у справі № 924/1240/18 з подібних правовідносин вказав, що у документі, який видає компетентна організація, має бути зазначена чинна ринкова ціна на товар і її порівняння з ринковою ціною станом на дату, з якої почалися змінюватися ціни на ринку, як у бік збільшення, так і у бік зменшення (тобто наявності коливання). Необхідність зазначення такої інформації зумовлюється також тим, що у випадку коливання цін зміни до договору про закупівлю вносяться з урахуванням показників коливання цін, що стали підставою для здійснення попередніх змін до договору. Кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження. Документ про зміну ціни повинен містити належне підтвердження викладених в ньому даних, проведених досліджень коливання ринку, джерел інформації тощо.

Надаючи оцінку також і ціновим довідкам Харківської торгово-промислової палати, суд вважає, що такі не підтверджують коливання ціни палива на ринку. Не містять розрахунку його вартості станом на дату подання цінової пропозиції і дату укладення додаткових угод до договору; такими доказами не наведено динаміки зміни ціни в бік збільшення або зменшення, тому не можуть бути належним доказом у справі. Більш того, такі цінові довідки є орієнтованими, повинні уточнюватись з урахування конкретного періоду та умов договору та можуть бути використані для проведення консультацій щодо рівня роздрібних цін палива на внутрішньому ринку.

Таким чином, необхідність внесення зазначених змін ціни не можна вважати обґрунтованою та такою, що підтверджена документально.

Суд також зазначає, що укладення додаткових угод до договору щодо зміни ціни на товар за відсутності підстав для цього, визначених Законом, тим самим спотворює результати торгів та нівелює економію, яку було отримано під час підписання договору. Можливість зміни ціни договору внаслідок недобросовісних дій сторін (сторони) договору робить результат закупівлі невизначеним та тягне за собою неефективне використання бюджетних коштів, що є прямим порушенням принципів процедури закупівлі, визначених преамбулою та статтею 3 Закону України "Про публічні закупівлі". Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 12.02.2020 у справі № 913/166/19.

Як зазначив Верховний Суд у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 18.06.2021 у справі №927/491/19, передбачена законодавством про публічні закупівлі норма (частина 4 статті 36 Закону "Про публічні закупівлі") застосовується, якщо відбувається значне коливання (зростання) ціни на ринку, яке робить для однієї сторони договору його виконання вочевидь невигідним, збитковим. Для того, щоб за таких обставин не був розірваний вже укладений договір і щоб не проводити новий тендер, закон дає можливість збільшити ціну.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 04.08.2021 у справі №912/994/20 з подібних правовідносин виклав правову позицію про те, що перемога у тендері (закупівля за державні кошти) та укладення договору з однією ціною та її подальше підвищення шляхом так званого "каскадного" укладення додаткових угод є нечесною і недобросовісною діловою практикою з боку продавця (п. 57 постанови).

Верховний Суд у постанові від 12.09.2019 у справі № 915/1868/18 наголосив, що можливість зміни ціни договору внаслідок недобросовісних дій сторін (сторони) договору робить результат закупівлі невизначеним та тягне за собою неефективне використання бюджетних коштів, що є прямим порушенням принципів процедури закупівлі, визначених преамбулою та статті 3 Закону "Про публічні закупівлі".

Відповідно до статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Враховуючи наведене, розглянувши матеріали та перевіривши обставини справи суд зазначає, що укладені додаткові угоди суперечать вимогам законодавства, зокрема, частині 5 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" та положенням статті 203 ЦК України, оскільки вартість 1 л бензину марки А-92 в талонах збільшилася для Замовника з 24,00 грн до 29,88 грн, що склало 24,5% від початкової вартості товару, а обсяг поставки зменшився з 41 740 л до 24 410 л, та вартість 1 л дизельного палива в талонах збільшилась з 23,82 грн до 29,94 грн, що склало 25,69% від початкової вартості товару, а обсяг поставки зменшився з 31 110 л до 20 600 л.

Тому суд дійшов висновку, що такі угоди слід визнати недійсними.

Щодо вимоги прокурора про стягнення з відповідача зайво сплачених коштів, суд зазначає наступне.

Загальні підстави для виникнення зобов`язань у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК.

Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав.

Системний аналіз положень статей 11, 177, 202, 1212 ЦК України дає можливість дійти висновку про те, що чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошей).

Загальна умова частини 1 статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах. Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним.

Тобто в разі, коли правочин утворює правову підставу для набуття (збереження) майна, статтю 1212 ЦК України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень статті 1212 ЦК України.

Такі висновки викладені у постанові Верховного Суду від 18.06.2021 у справі №927/491/19, постановах Верховного Суду України від 03.06.2015 №6-100цс15, Верховного Суду України від 25.02.2015 №3-11гс15 та від 24.09.2014 №6-122цс14.

Предметом регулювання інституту безпідставного набуття чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна, і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

У цій справі недійсними визнаються додаткові угоди до договору.

Недійсність цих додаткових угод не означає відсутність між сторонами договірних відносин, адже відносини між ними врегульовані договором №16кр/т від 05.03.2021 про закупівлю, тобто зобов`язання є договірними.

Подібні висновки наведені в постановах Верховного Суду від 13.07.2021 у справі №927/550/20, від 18.06.2021 у справі №927/491/19, від 22.07.2022 у справі № 917/1062/21.

У частині 2 статті 712 ЦК України передбачено, що до договору постачання застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 669 ЦК України передбачено, що кількість товару, що продається, встановлюється у договорі купівлі-продажу у відповідних одиницях виміру або грошовому вираженні.

Відповідно до частини 1 статті 670 ЦК України якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Таким чином, обов`язок з повернення грошової суми, сплаченої за кількість товару, який не був поставлений покупцеві, врегульований нормами глави 54 ЦК Купівля-продаж, і тому як правова підстава такого повернення не може бути застосована стаття 1212 ЦК України.

В обґрунтування позовних вимог прокурор зазначає, що сума фактично сплачена за отримане паливо складає 1 286 947,80 грн, сума належна до сплати за фактично отримане паливо за ціною передбаченою Договором (з огляду на кількість фактично отриманого палива без урахування зміни ціни за Додатковими угодами та специфікаціями) складає 1 076 532,00 грн.

Отже, відповідно до поданого розрахунку, зайво сплаченими є 210 415,80 грн.

Враховуючи, що додаткові угоди №№ 1, 2, 3, 4, 5, 6 до спірного договору визнаються судом недійсними, сторони повинні керуватись умовами договору щодо ціни товару, встановленій саме у договорі.

Відповідно, отримана відповідачем оплата у сумі 210 415,80 грн за товар, який не був ним поставлений (зайво сплачені кошти), підлягає стягненню з Товариства з обмеженою відповідальністю "Татнєфть-АЗС-Україна" на підставі частини 1 статті 670 ЦК України.

Відповідно до статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 77 ГПК України).

Відповідно до статті 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Підсумовуючи викладене, враховуючи фактичні обставини справи та наведені норми законодавства, суд дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Щодо інших аргументів сторін, суд зазначає, що вони були досліджені у судовому засіданні та не наводяться в рішенні суду, позаяк не покладаються судом в основу цього судового рішення, тоді як Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа Серявін проти України, рішення від 10.02.2010).

Відповідно до статті 129 ГПК України, витрати по оплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 232-233, 237-238, 240, 241 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати недійсною Додаткову угоду № 1 зі специфікацією від 26.03.2021 до Договору №16кр/т від 05.03.2021.

3. Визнати недійсною Додаткову угоду № 2 зі специфікацією від 18.05.2021 до Договору №16кр/т від 05.03.2021;

4. Визнати недійсною Додаткову угоду № 3 зі специфікацією від 15.06.2021 до Договору №16кр/т від 05.03.2021;

5. Визнати недійсною Додаткову угоду № 4 зі специфікацією від 09.08.2021 до Договору №16кр/т від 05.03.2021;

6. Визнати недійсною Додаткову угоду № 5 зі специфікацією від 24.09.2021 до Договору №16кр/т від 05.03.2021;

7. Визнати недійсною Додаткову угоду № 6 зі специфікацією від 13.12.2021 до Договору №16кр/т від 05.03.2021;

8. Стягнути з ТОВ «Татнєфть-АЗС-Україна» (вул. Чумацький шлях, 62, м. Полтава, Полтавська область, 36010, ) на користь держави в особі Зачепилівської селищної ради Харківської області (вул. Центральна, 56, смт. Зачепилівка, Красноградський район, Харківська область, 64401, ) надмірно сплачені за Договором № 16кр/т від 05.03.2021 кошти в сумі 210 415,80 грн.

9. Стягнути з ТОВ «Татнєфть-АЗС-Україна» (вул. Чумацький шлях, 62, м. Полтава, Полтавська область, 36010, ) на користь Харківської обласної прокуратури (, банк одержувач: Державна казначейська служба України м. Київ, код МФО 820172, рахунок UA 0007171, код класифікації видатків бюджету 2800) 19 260,23 грн витрат по сплаті судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (частини 1, 2 статті 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається в порядку і строки, встановлені статтями 256, 257 ГПК України.

Рішення складено та підписано суддею 17.07.2024, з урахуванням строку перебування у тривалій відпустці.

Суддя Погрібна С.В.