ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

22 липня 2024 року м. ЧернівціСправа № 926/1896/24

Суддя Господарського суду Чернівецької області Ярошенко Вікторія Петрівна, розглянувши

заяву стягувача Приватного акціонерного товариства "ВФ Україна" (01601, м. Київ, вул. Лейпцизька, 15, )

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Ресса Аналітікс" (58029, м. Чернівці, вул. П. Орлика, будинок 9, квартира 119, )

про стягнення заборгованості в сумі 1810,69 грн

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "ВФ Україна" (01601, м. Київ, вул. Лейпцизька, 15, ) звернулось до Господарського суду Чернівецької області з заявою про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ресса Аналітікс" (58029, м. Чернівці, вул. П. Орлика, будинок 9, квартира 119, ) заборгованості за договором про надання телекомунікаційних послуг № 69 від 20.07.2018 в сумі 1810,69 грн, а також сплаченого судового збору в сумі 302,80 грн.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.07.2024, заяву про видачу судового наказу передано на розгляд судді Ярошенко В.П.

Розглянувши подану заяву, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу з огляду на наступне.

Згідно ст. 147 ГПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими законом для виконання судових рішень.

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 150 ГПК України у заяві повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника, відомості про наявність або відсутність у заявника електронного кабінету.

Відповідно до ч.6 ст. 6 ГПК України адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку. Процесуальні наслідки, передбачені цим Кодексом у разі звернення до суду з документом особи, яка відповідно до цієї частини зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються судом також у випадках, якщо інтереси такої особи у справі представляє адвокат.

Однак, як вбачається з матеріалів заяви про видачу судового наказу, заявник у заяві про видачу судового наказу не зазначила відомості про наявність або відсутність у Приватного акціонерного товариства "ВФ Україна" та у боржника електронного кабінету в ЄСІТС.

Таким чином, заява Приватного акціонерного товариства "ВФ Україна" про видачу судового наказу не відповідає вимогам, установленим статтею 150 та 156 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

У відповідності до п. 1, п. 2-1 ч.1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу; заяву подано особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його.

У свою чергу частиною другою статті 154 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

З огляду на недотримання заявником вимог статті 150, 156 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу щодо стягнення з боржника заборгованості за договором про надання телекомунікаційних послуг № 69 від 20.07.2018 в сумі 1810,69 грн.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись статтями 147, 150, 151, 152, 153, 156, 234 ГПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити Приватному акціонерному товариству "ВФ Україна" у видачі судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ресса Аналітікс" заборгованості за договором про надання телекомунікаційних послуг № 69 від 20.07.2018 в сумі 1810,69 грн, а також сплаченого судового збору в сумі 302,80 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Вікторія ЯРОШЕНКО

Інформацію по справі можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб адресою: http://cv.arbitr.gov.ua/sud5027/.