ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

22 липня 2024 року Справа № 906/952/23

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Петухов М.Г., суддя Мельник О.В. , суддя Олексюк Г.Є.

секретар судового засідання Приступлюк Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-торгова фірма "Мар`ян"

на ухвалу Господарського суду Житомирської області від 30.04.2024

(постановлену о 18:02 год. у м. Житомирі, повний текст складено 10.05.2024)

у справі № 906/952/23 (суддя Сікорська Н.А.)

за позовом фізичної особи-підприємця Петрова Євгенія Леонідовича

до Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо - торгова фірма "Мар`ян"

про стягнення 4 064 016 грн 24 коп.

за участю представників сторін:

від позивача - Петров Є. Л.;

від відповідача - Кирилюк В. Л.

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду Житомирської області перебуває справа № 906/952/23 за позовом фізичної особи-підприємця Петрова Євгенія Леонідовича до Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо - торгова фірма "Мар`ян" про стягнення 4 064 016 грн 24 коп.

Господарський суд Житомирської області ухвалою від 30.04.2024 у справі № 906/952/23 призначив у справі судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручив експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. На вирішення експертизи поставлено питання:

- чи виконано підпис від імені ОСОБА_1 , біля слів "отримав (ла)" та/або "получил(а))" у видаткових накладних та/або расходных накладных №6879 від 21.11.2022; №7122 від 01,12.2022; №7282 від 08.12.2022; №7607 від 22.12.2022; №7672 від 26.12.2022; №126 від 09.01.2023; №716 від 06.02.2023; №872 від 13.02.2023; №985 від 19.02.2023; №1421 від 12.03.2023; №1327 від 08.03.2023; №1889 від 03.04.2023; №1924 від 04.04.2023; №2125 від 12.04.2023; №2205 від 19.04.2023; №2325 від 24.04.2023; №2526 від 03.05.2023; №2674 від 10.05.2023; №2701 від 11.05.2023; №2761 від 15.05.2023; №2826 від 17.05.2023; №2843 від 18.05.2023; №2970 від 24.05.2023; №3032 від 28.05.2023 однією особою - ОСОБА_1 чи іншою (ми) особою(ми)?

- чи виконано підпис від імені ОСОБА_2 , біля слів "отримав (ла)" та/або "получил(а))" у видаткових накладних та/або расходных накладных №7069 від 29.11.2022; №7212 від 06.12.2022; №7633 від 23.12.2022; №504 від 27.01.2023; №2941 від 21.05.2023; №2939 від 23.05.2023 однією особою - ОСОБА_2 чи іншою (ми) особою(ми)?

- чи виконано підпис від імені ОСОБА_3 , розташований у правому нижньому куті біля слів "отримав (ла)" та/або "получил(а))" у оригіналах видаткових накладних та/або расходных накладных №1070 від 22.02.2023 однією особою - ОСОБА_3 чи іншою (ми) особою(ми)?

- чи виконано підпис від імені ОСОБА_4 , розташований у правому нижньому куті біля слів "отримав (ла)" та/або "получил(а))" у оригіналах видаткових накладних та/або расходных накладных №1139 від 26.02.2023; №1497 від 15.03.2023; №2149 від 13.04.2023 однією особою - ОСОБА_4 чи іншою (ми) особою(ми)?

Надано експертній установі для проведення судової почеркознавчої експертизи оригінали видаткових накладних, підписи на яких підлягають дослідженню, оригінали документів, які містять вільні та умовно-вільні зразки підписів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , а також відібрані судом експериментальні зразки підписів вказаних осіб. Попереджено судового експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз про відповідальність, передбачену ст.ст. 384, 385 Кримінального кодексу України за дачу завідомо неправильного висновку або відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків. Попередню оплату вартості експертного дослідження покладено на відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю виробничо-торгова фірма "Мар`ян". Постановлено по закінченню експертизи, висновок надати Господарському суду Житомирської області. Провадження у справі №906/952/23 зупинено на час проведення судової експертизи.

Постановляючи вказану ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами існують суперечності щодо фактів отримання/неотримання товару за наявними у справі видатковими накладними, а тому необхідно встановити приналежність підпису на видаткових накладних представникам відповідача.

В той же час встановлення належності підпису на видаткових накладних особам, які вказані, як особи, що приймали товар від імені ТОВ "Виробничо-торгова фірма "Мар`ян", має суттєве значення для вирішення справи по суті, оскільки саме на підставі цих письмових доказів пред`явлено до стягнення з відповідача заборгованість.

При цьому, дослідивши перелік запропонованих сторонами питань для проведення почеркознавчої експертизи підписів, суд ухвалив поставити на вирішення експерта запропоновані відповідачем питання, виключивши з них вказівку про проведення експертизи прізвищ осіб, а також питання, які стосуються ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , оскільки матеріали справи не містять доказів, які б вказували на заперечення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 факту підписання видаткових накладних від імені ТОВ "Виробничо-торгова фірма "Мар`ян" в підтвердження отримання товару, а призначення почеркознавчої експертизи прізвищ осіб, які приймали товар, не є визначальним для встановлення обставин справи.

Щодо клопотання відповідача про призначення судової технічної експертизи відбитків печатки ТОВ "Виробничо-торгова фірма "Мар`ян", проставлених на видаткових накладних до договору від 03.11.2020, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання відповідача в цій частині, оскільки: матеріалами справи не підтверджується облік печаток та штампів на товаристві в період поставки товару по видатковим накладним; норми Статуту ТОВ "Виробничо-торгова фірма "Мар`ян" передбачають змогу користуватися кількома круглими печатками; відтиск печатки не є основним реквізитом первинного документа.

Відносно вибору експертної установи, то суд вказав, що вважає за доцільне доручити проведення почеркознавчої експертизи спеціалізованій установі Міністерства юстиції України - Київському науково-дослідному інституту судових експертиз, в якому наявні матеріально-технічна база та необхідні фахівці для проведення такого виду судової експертизи.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю виробничо-торгова фірма "Мар`ян", у якій просить ухвалу Господарського суду Житомирської області від 30.04.2024 у справі № 906/952/23 змінити, зокрема в частині вибору експертної установи, призначити у справі судову технічну експертизу документів, на вирішення якої поставити запропоновані відповідачем питання, а в решті ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Апеляційна скарга обґрунтована таким.

Суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для визначення експертної установи - Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, в якості експертної установи для проведення судової почеркознавчої експертизи у цій справі та неправильно застосував положення частини третьої статті 99 ГПК України, не врахувавши усі обставини справи та принципи господарського судочинства, зокрема:

- відповідно до офіційного сайту Київського науково-дослідного інституту судових експертиз щодо його філіалів, а саме Житомирського відділення Київського НДІСЕ, до діяльності Житомирського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз серед іншого належить: дослідження почерку і підписів, дослідження реквізитів документів, що є безумовним свідченням наявності в останнього як фахівців, так і необхідної матеріально-технічної бази для проведення судової почеркознавчої експертизи;

- між відповідачем та позивачем не було згоди щодо експертної установи, відтак, суд мав право самостійно визначити експертну установу для проведення судової експертизи. Однак при цьому, слід вказати, що таке визначення має бути здійснене з урахуванням зон регіонального обслуговування та обставин справи.

- визначена судом експертна установа знаходиться у столиці України, а відтак, у ній завантаженість судових експертів є набагато вищою, аніж у Житомирському відділенні Київського НДІСЕ, що призведе до збільшення строку проведення експертизи, затягування процесу та відповідно до порушення такого принципу господарського судочинства, як розумність строків розгляду справи судом;

- проведення судової експертизи судовими експертами, які знаходяться в місті Києві, реалізація ч.5 ст.98 ГПК України може бути проблематичною та призвести до затягування судового процесу, який відбувається в місті Житомирі, з огляду на відстань, зайнятість, витрати, часті повітряні тривоги та ракетні небезпеки.

- з огляду на відсутність згоди сторін щодо призначення експертної установи та належного обґрунтування судом першої інстанції щодо вибору саме Київського НДІСЕ для проведення почеркознавчої експертизи, якого запропонував позивач, судом першої інстанції також було порушено принцип змагальності сторін.

Висновок судової технічної експертизи документів щодо справжності відтиску печатки відповідача на видаткових накладних є необхідним для всебічного, повного і об`єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи та має юридичне значення для правильного вирішення даного спору, що підтверджується і наведеними Відповідачем правовими висновками Верховного Суду, які безпідставно не були враховані судом першої інстанції під час постановлення спірної ухвали.

Оскаржувана ухвала Господарського суду Житомирської області не в повній мірі відповідає вимогам, що визначені ст. 236 ГПК України, при її постановлені було порушено норми процесуального права та неправильно застосуванню норми матеріального права, крім того, не було взято до уваги висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду в аналогічних справах, та не було з`ясовано усі обставини, що мають значення для вирішення справи.

Позивач подав суду апеляційної інстанції відзив, в якому не погоджується з наведеними у апеляційній скарзі доводами відповідача, вважає їх необґрунтованими та безпідставним, а скаргу такою, що не підлягає задоволенню, у той час як оскаржувану ухвалу суду першої інстанції - правомірною, постановленою відповідно до вимог чинного законодавства, та такою, що підлягає залишенню без змін, виходячи з такого.

З огляду на відсутність взаємної згоди сторін щодо визначення експертної установи, використавши наданні ст. 99 ГПК України свої дискреційні повноваження суд першої інстанції дійшов висновку про самостійне визначення такої установи з урахуванням пропозицій сторін.

Необґрунтованими твердження сторони відповідача про те, що визначення експертної установи має бути здійснене з урахуванням зон регіонального обслуговування, адже наказом Міністерства юстиції України "Про внесення змін до деяких нормативно-правових актів з питань судово-експертної діяльності" від 05.04.2021 за №1253/5 було скасовано вимоги щодо необхідності дотримання зон регіонального обслуговування.

Ухвала суду першої інстанції від 30.04.2024 в частині відмови у призначенні експертизи, не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, а тому, на переконання сторони позивача, відповідна вимога апеляційної скарги має бути залишена без розгляду.

Просить апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду Житомирської області від 30.04.2024 у справі №906/952/23 в частині зміни експертної установи залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції у відповідній частині без змін, а апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду Житомирської області від 30.04.2024 у справі №906/952/23 в частині відмови у призначенні судової технічної експертизи залишити без розгляду.

Крім того, позивач вказує, що розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс у зв`язку із розглядом Північно-західним апеляційним господарським судом апеляційної скарги відповідача на ухвалу Господарського суду Житомирської області №906/952/23 від 30.04.2024 про призначення експертизи, складає суму витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 грн.

В судовому засіданні Північно-західного апеляційного господарського суду 22.07.2024 представник скаржника підтримав доводи, наведені в апеляційній скарзі, стверджує, що судом першої інстанції при постановлені оскарженої ухвали було порушено норми матеріального та процесуального права, порушено баланс інтересів сторін при виборі експертної установи, неправомірно не призначено судову технічну експертизу. З огляду на вказане, вважає, що ухвалу Господарського суду Житомирської області від 30.04.2024 у справі № 906/952/23 слід змінити, зокрема в частині вибору експертної установи, призначити у справі судову технічну експертизу документів, на вирішення якої поставити запропоновані відповідачем питання, а в решті ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Позивач в судовому засіданні заявив, що з доводами скаржника не погоджується, вважає їх безпідставними, а оскаржену ухвалу законною та обґрунтованою. З огляду на зазначене, просив суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, апеляційну скаргу, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при постановлені ухвали норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а оскаржену ухвалу залишити без змін, виходячи з такого.

Судом апеляційної інстанції встановлено та як убачається з матеріалів оскарження ухвали, що в провадженні Господарського суду Житомирської області перебуває справа № 906/952/23 за позовом фізичної особи-підприємця Петрова Євгенія Леонідовича до Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо - торгова фірма "Мар`ян" про стягнення 4 064 016 грн 24 коп.

09.11.2023 від відповідача надійшло клопотання про призначення у справі почеркознавчої та технічної експертизи документів з переліком питань, які пропонує поставити для вивчення експертом (т.3, а. с. 135- 140).

13.12.2023 відповідачем подано клопотання про включення до клопотання про призначення експертизи додаткових питань (т. 4, а. с. 79-80).

08.01.2024, 12.02.2024 та 22.02.2024 відповідачем подані уточнення до переліку клопотань, які просить поставити на дослідження судовою експертизою (т.5, а.с.177-179; т. 8, а. с. 212-214, 222-225).

Також, 22.02.2024 відповідачем подані додаткові пояснення щодо безпідставності позовних вимог та необхідності призначення експертизи (т. 8, а. с. 226-232).

З врахуванням уточнень, відповідач просив призначити судову почеркознавчу та судову технічну експертизу документів, проведення якої просить доручити судовим експертам Житомирського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

На вирішення експерта відповідач просить поставити питання:

- чи виконані підписи та прізвища ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на видаткових накладних, згідно переліку, вказаними особами чи іншими;

- чи відповідає відтиск круглої печатки товариства, вчинений на видаткових накладних, згідно переліку, печатці ТОВ "Виробничо-торгова фірма "Мар`ян";

- чи виконано відтиск круглої печатки товариства на видаткових накладних печаткою ТОВ "Виробничо-торгова фірма "Мар`ян".

В обґрунтування клопотання заявник вказує, що він не отримував товар за спірними видатковими накладними і видаткові накладні не підписував, вважає, що печатка, відтиск якої міститься на накладних, є підробленою.

Відповідач посилається на свідчення працівників товариства - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які в заявах свідка вказали, що вони товар від ФОП Петрова Є.Л. не отримували, а на видаткових накладних підпис проставлений невідомими особами.

В додаткових письмових поясненнях від 21.03.2024 відповідач навів додаткові обґрунтування необхідності проведення експертизи відбитку печатки ТОВ "Виробничо-торгова фірма "Мар`ян", посилаючись на постанови Верховного Суду у справах №909/1073/17, № 909/269/18, №914/2197/18 (т. 9, а. с. 68-71).

У свою чергу, позивач у клопотанні від 10.02.2024 (т. 8, а. с. 200-207) заперечував проти призначення судової технічної експертизи відбитку печатки ТОВ "Виробничо-торгова фірма "Мар`ян" на видаткових накладних, зокрема з тих підстав, що згідно чинного законодавства, наявність відбитку печатки на видаткових накладних не є обов`язковим реквізитом.

На вирішення експерта запропонував питання, чи виконані підписи від імені представників ТОВ "Виробничо-торгова фірма "Мар`ян" ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 на видаткових накладних, згідно переліку, однією особою?

Відносно проведення експертизи підписів ОСОБА_6 та ОСОБА_5 заперечив, оскільки вказані особи не заперечували факт підписання ними видаткових накладних.

Проведення експертизи позивач просив доручити експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

30.04.2024 до Господарського суду Житомирської області від позивача надійшли: пояснення щодо обрання експертної установи; клопотання про приєднання до матеріалів справи оригіналів видаткових накладних.

Як зазначено вище, Господарський суд Житомирської області ухвалою від 30.04.2024 у справі № 906/952/23 призначив у справі судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручив експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. На вирішення експертизи поставлено питання:

- чи виконано підпис від імені ОСОБА_1 , біля слів "отримав (ла)" та/або "получил(а))" у видаткових накладних та/або расходных накладных №6879 від 21.11.2022; №7122 від 01,12.2022; №7282 від 08.12.2022; №7607 від 22.12.2022; №7672 від 26.12.2022; №126 від 09.01.2023; №716 від 06.02.2023; №872 від 13.02.2023; №985 від 19.02.2023; №1421 від 12.03.2023; №1327 від 08.03.2023; №1889 від 03.04.2023; №1924 від 04.04.2023; №2125 від 12.04.2023; №2205 від 19.04.2023; №2325 від 24.04.2023; №2526 від 03.05.2023; №2674 від 10.05.2023; №2701 від 11.05.2023; №2761 від 15.05.2023; №2826 від 17.05.2023; №2843 від 18.05.2023; №2970 від 24.05.2023; №3032 від 28.05.2023 однією особою - ОСОБА_1 чи іншою (ми) особою(ми)?

- чи виконано підпис від імені ОСОБА_2 , біля слів "отримав (ла)" та/або "получил(а))" у видаткових накладних та/або расходных накладных №7069 від 29.11.2022; №7212 від 06.12.2022; №7633 від 23.12.2022; №504 від 27.01.2023; №2941 від 21.05.2023; №2939 від 23.05.2023 однією особою - ОСОБА_2 чи іншою (ми) особою(ми)?

- чи виконано підпис від імені ОСОБА_3 , розташований у правому нижньому куті біля слів "отримав (ла)" та/або "получил(а))" у оригіналах видаткових накладних та/або расходных накладных №1070 від 22.02.2023 однією особою - ОСОБА_3 чи іншою (ми) особою(ми)?

- чи виконано підпис від імені ОСОБА_4 , розташований у правому нижньому куті біля слів "отримав (ла)" та/або "получил(а))" у оригіналах видаткових накладних та/або расходных накладных №1139 від 26.02.2023; №1497 від 15.03.2023; №2149 від 13.04.2023 однією особою - ОСОБА_4 чи іншою (ми) особою(ми)?

Надано експертній установі для проведення судової почеркознавчої експертизи оригінали видаткових накладних, підписи на яких підлягають дослідженню, оригінали документів, які містять вільні та умовно-вільні зразки підписів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , а також відібрані судом експериментальні зразки підписів вказаних осіб. Попереджено судового експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз про відповідальність, передбачену ст.ст. 384, 385 Кримінального кодексу України за дачу завідомо неправильного висновку або відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків. Попередню оплату вартості експертного дослідження покладено на відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю виробничо-торгова фірма "Мар`ян". Постановлено по закінченню експертизи, висновок надати Господарському суду Житомирської області. Провадження у справі №906/952/23 зупинено на час проведення судової експертизи.

Переглядаючи вказане судове рішення в апеляційному порядку, суд апеляційної інстанції враховує таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як убачається із доводів та вимог апеляційної скарги, скаржник оскаржує ухвалу суду першої інстанції, оскільки не погоджується із обраною судом експертною установою та в частині відмови в призначенні судової технічної експертизи.

Щодо ухвали в частині обрання експертної установи, суд вказує таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 99 ГПК України при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

Як підтверджується матеріалами справи, звертаючись до суду першої інстанції із клопотанням про призначення судової почеркознавчої та технічної експертизи, відповідач просив доручити її проведення Київському науково-дослідному інституту судових експертиз (т. 3, а. с. 135-140).

В уточненнях до переліку питань клопотання про призначення експертизи від 07.01.2024 відповідач просив доручити проведення вказаної вище експертизи Житомирському відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (т. 5, а. с. 177-179).

Вибір відповідачем такої установи відображений і в уточненнях до переліку питань клопотання про призначення експертизи від 12.02.2024, від 22.02.2024 (т. 8, а. с. 212-214, 222-225).

В свою чергу, позивач, зокрема в клопотанні про обрання експертної установи та визначення матеріалів для проведення експертизи від 10.02.2024, серед іншого, просив доручити проведення експертизи Київському науково-дослідному інституту судових експертиз (т. 8, а. с. 200-207).

За вказаних обставин, у суду при обранні експертної установи є дискреційні повноваження щодо обрання установи, оскільки сторони не досягли згоди щодо її обрання.

При цьому, суд апеляційної інстанції враховує, що на офіційному сайті Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (https://kndise.gov.ua/informacziya-shhodo-vykonannya-ekspertyz-pidrozdilamy-instytutu/) у розділі "Завантаженість експертів" наведено інформацію щодо виконання експертиз підрозділами інституту, згідно якої станом на 01.02.2024 кількість атестованих експертів становить:

почеркознавча експертиза 12 експертів в м. Києві, 2 в м. Вінниці, 1 в м. Тернополі, 2 в м. Черкасах, 3 в м. Чернігові, 2 в м. Хмельницькому, 3 в м. Кропивницькому, 1 в м. Івано-Франківську;

технічне дослідження документів 9 експертів в м. Києві, 3 в м. Вінниці, 1 в м. Тернополі, 2 в м. Черкасах, 1 в м. Чернігові, 2 в м. Хмельницькому, 3 в м. Кропивницькому, 1 в м. Івано-Франківську (т. 209-210).

Також, апеляційний господарський суд вважає помилковими твердження скаржника про те, що визначення експертної установи має бути здійснене з урахуванням зон регіонального обслуговування, адже наказом Міністерства юстиції України "Про внесення змін до деяких нормативно-правових актів з питань судово-експертної діяльності" від 05.04.2021 за №1253/5 було внесенно зміни до Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 03.11.1998 за № 705/3145 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 № 1950/5), а саме виключено положення про регіональне обслуговування.

Крім того, твердження відповідача про завантаженість експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України та, як наслідок, збільшення строку проведення експертизи, не підтвердженні жодними доказами, тобто є припущеннями, які не можуть бути покладні в основу судового рішення.

Таким чином, з огляду на відсутність взаємної згоди сторін щодо визначення експертної установи, використавши наданні ст. 99 ГПК України свої дискреційні повноваження суд першої інстанції правомірно дійшов висновку про самостійне визначення такої установи з урахуванням пропозицій сторін.

При цьому, суд апеляційної інстанції враховує, що обрана судом експерта установа із самого початку була запропонована відповідачем.

Щодо ухвали в частині відмови в призначенні судової технічної експертизи відбитку печатки ТОВ "Виробничо-торгова фірма "Мар`ян" на видаткових накладних, апеляційний господарський суд вказує таке.

За результатом розгляду відповідного клопотання, місцевий господарський суд в оскарженій ухвалі (в її мотивувальній частині), дійшов висновку про відсутність підстав для призначення технічної експертизи відбитку печатки ТОВ "Виробничо-торгова фірма "Мар`ян" на видаткових накладних, а тому відмовив в задоволенні клопотання відповідача в цій частині.

При цьому, в цій частині ухвала суду першої інстанції є фактично ухвалою про відмову в призначенні судової технічної експертизи.

Між тим, згідно з ч. 2 ст. 254 ГПК України ухвали суду першої інстанції оскаржуються в апеляційному порядку окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 255 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 255 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Частиною 1 статті 255 ГПК України наведений перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду першої інстанції, до якого не входить ухвала про відмову в призначенні експертизи.

Відтак, така ухвала не може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

У постановах Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 918/361/18, від 26.02.2019 у справі № 910/12099/17, від 11.09.2018 у справі № 916/1461/16, від 24.02.2020 у справі № 905/639/19 зазначено, що визначений ч. 1 ст. 255 ГПК України перелік ухвал, які підлягають апеляційному оскарженню окремо від рішення суду, є вичерпним.

Верховний Суд зазначив, що системне тлумачення ст. 255 ГПК України свідчить про те, що законодавець свідомо виокремив випадки, в яких може бути оскаржена або конкретна процесуальна дія, або така конкретна дія і відмова в її вчиненні.

Зазначені процесуально-процедурні обмеження права на апеляційне оскарження деяких ухвал місцевого господарського суду окремо від остаточного рішення суду встановлено з метою ефективного здійснення правосуддя і не зменшують для сторін можливості доступу до суду апеляційної інстанції та не ускладнюють їм цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, оскільки сторони не позбавляються права на апеляційне оскарження таких проміжних ухвал місцевого господарського суду взагалі, їх право лише відтерміновується до винесення остаточного рішення у справі.

Окрім цього, суд апеляційної інстанції зазначає, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити безладного перебігу судового процесу (рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України").

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Конвенція покликана гарантувати не теоретичні або примарні права, а права, які є практичними і ефективними. Це особливо стосується права на доступ до суду, зважаючи на помітне місце, відведене у демократичному суспільстві праву на справедливий суд (див. рішення у справі "Гарсія Манібардо проти Іспанії", заява N 38695/97, п.43, ECHR 2000-II).

У згаданому рішенні ЄСПЛ у справі "Гарсія Манібардо проти Іспанії" від 15.02.2000 зазначалося, що спосіб, у який стаття 6 застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них (див., наприклад, Monnel and Morris v. the United Kingdom, рішення від 02.03.1987, серія A, N 115, с. 22, п. 56, а також Helmers v. Sweden, рішення від 29.10.1996, серія A, N 212-A, с. 15, п. 31).

Таким чином, у цій частині, предметом апеляційного оскарження, є ухвала суду першої інстанції про відмову в призначенні експертизи, яка не передбачена переліком, наведеним у статті 255 ГПК України.

Тобто, скаржником оскаржено ухвалу, в частині, що не підлягає оскарженню.

В той же час, відповідні висновки суду першої інстанції щодо відмови в призначенні судової технічної експертизи не відображені в резолютивній частині оскарженої ухвали, а тому, суд апеляційної інстанції в цій частині залишає без змін ухвалу суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних в справі доказів.

В силу приписів ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Зважаючи на вказане, судова колегія зазначає, що доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують встановлених обставин справи, а тому не приймаються судом апеляційної інстанції до уваги.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, ухвалу Господарського суду Житомирської області від 30.04.2024 у справі № 906/952/23 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-торгова фірма "Мар`ян" - без задоволення.

Щодо заявлення позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених у суді апеляційної інстанції, то суд вказує, що ч. 2 ст. 126 ГПК України унормовано, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Статтею 129 ГПК України визначений порядок розподілу судових витрат. Зокрема, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 4 ст. 129 ГПК України).

Тобто, питання про стягнення (визначення, розподіл) судових витрат вирішується при вирішенні питання про закінчення судового провадження, тобто при закритті провадження у справі, залишенні позову без розгляду чи вирішенні спору по суті з ухваленням рішення суду.

Окремо питання про стягнення судових витрат вирішується у разі, якщо судом воно не вирішувалося при ухваленні відповідного судового рішення про закінчення розгляду справи.

В цьому випадку предметом апеляційного оскарження була ухвала суду першої інстанції про призначення експертизи, а не судове рішення, ухвалене за результатами розгляду справи по суті.

Ця постанова Північно-західного апеляційного господарського суду не є остаточним рішенням суду, ухваленим після закінчення судового розгляду, апеляційним судом спір по суті не розглядався, тобто не вирішувалося питання щодо суті позовних вимог, а зазначена постанова прийнята з процесуальних питань, відтак відсутні правові підстави для вирішення питань щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем при перегляді вказаної ухвали суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Керуючись статтями 255, 269, 270, 271, 275-279, 282 ГПК України, Північно-західний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-торгова фірма "Мар`ян" залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Житомирської області від 30.04.2024 у справі № 906/952/23 - без змін.

2. Справу № 906/952/23 надіслати Господарському суду Житомирської області.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Повний текст постанови складений "25" липня 2024 р.

Головуючий суддя Петухов М.Г.

Суддя Мельник О.В.

Суддя Олексюк Г.Є.