номер провадження справи 33/108/24
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.07.2024 Справа № 908/1536/24

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Мірошниченка М.В.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін матеріали справи № 908/1536/24

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УНІКА" (04112, м Київ, вул. Олени Теліги, буд. 6, ідентифікаційний код 20033533)

до відповідача: Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "КРЕДО" (69068, м. Запоріжжя, пр. Моторобудівників, буд. 34, ідентифікаційний код 13622789)

про стягнення 26209,50 грн.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Запорізької області звернулось Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "УНІКА" з позовом до відповідача Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "КРЕДО" про стягнення 26209,50 грн. на підставі полісу Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "КРЕДО" № 216127298, судового збору в розмірі 2422,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн.

Позов заявлено на підставі ст. 993 Цивільного кодексу України, ст. 27 Закону України "Про страхування", ст.ст. 12, 22, 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.05.2024 позовну заяву передано на розгляд судді Мірошниченку М.В.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 28.05.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/1536/24 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами без проведення судового засідання, присвоєно справі номер провадження 33/108/24. Встановлено відповідачу строк для надання суду обґрунтованого письмового відзиву на позовну заяву з доказами направлення відзиву позивачу - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі; для надання заперечень на відповідь на відзив з доказами направлення заперечень позивачу - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив. Встановлено позивачу строк для надання суду відповіді на відзив на позов, а також доказів направлення відповіді на відзив відповідачу - протягом 5 днів з дня отримання відзиву на позов. Повідомлено сторін, що додаткові письмові докази, клопотання, заяви, пояснення, необхідно подати у строк до 27.06.2024.

Копію ухвали доставлено до електронних кабінетів сторін 28.05.2024 о 19 год. 26 хв., що підтверджується довідками про доставку електронного листа.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 ГПК України, якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Враховуючи викладене, оскільки копію ухвали надіслано до електронних кабінетів сторін пізніше 17 години, то суд вважає, що сторони отримали копію ухвали 29.05.2024.

08.07.2024 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач визнав позовну вимогу про стягнення страхового відшкодування в сумі 26209,50 грн., у зв`язку з чим просив повернути позивачу на підставі ст. 130 ГПК України з Державного бюджету України 50% сплаченого судового збору. Також відповідач заперечив проти заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн., просив зменшити ці витрати до суми 1000,00 грн.

Фактично поданий відзив за своїм змістом є заявою про визнання позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 46 ГПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу.

Враховуючи викладене, суд прийняв відзив до розгляду.

Суд дійшов висновку, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи по суті.

Оскільки розгляд справи здійснювався без виклику представників сторін, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу відповідно до ч. 3 ст. 222 ГПК України не проводилося.

Розглянувши матеріали справи, суд

УСТАНОВИВ:

Між Приватним акціонерним товариством «Страхова група «УНІКА» (страховик, позивач) та ОСОБА_1 (страхувальник) укладено сертифікат добровільного страхування наземного транспорту №030114/4640/0000501 від 25.01.2024, яким застраховано майнові ризики, завдані внаслідок ДТП забезпеченому транспортному засобу "Scoda Octavia", д/н НОМЕР_1 (далі - забезпечений транспортний засіб).

У п. 12 даного договору зазначено, що строк дії цього договору становить з 00 год. 00 хв. 27.01.2024 до 24 год. 00 хв. 26.01.2025.

24.03.2024 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу та транспортного засобу "BMW X3", д/н НОМЕР_2 , під керуванням Самойлової О.

Цивільно-правова відповідальність власника забезпеченого транспортного засобу була застрахована полісом позивача серії ЕР №219093455.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу "BMW X3", д/н НОМЕР_2 , на момент ДТП була застрахована полісом ТДВ "СК "КРЕДО" №216127298.

Відповідно до примітки до статті 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення особа, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, звільняється від адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, за умови, що учасники дорожньо-транспортної пригоди скористалися правом спільно скласти повідомлення про цю пригоду відповідно до Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Скориставшись цим правом, водії-учасники дорожньо-транспортної події на місці оформили спеціальний бланк повідомлення про настання дорожньо-транспортної події (європротокол) від 24.03.2024, відповідно до якого шкода завдана тільки транспортним засобам-учасникам ДТП, а водій транспортного засобу транспортного засобу "BMW X3", д/н НОМЕР_2 , ОСОБА_2 визнала, що ДТП сталася з її вини.

24.03.2024 до позивача надійшла заява страхувальника про виплату страхового відшкодування за даним страховим випадком.

Актом огляду транспортного засобу від 28.03.2024 зафіксовано деталі та опис пошкодження забезпеченого транспортного засобу.

Розмір матеріального збитку, завданого власнику забезпеченого транспортного засобу внаслідок його пошкодження при ДТП згідно з ремонтною калькуляцією № від 01.04.2024 склав 29409,50 грн.

Страховим актом №4 від 04.04.2024 позивач визначив до виплати страхувальнику страхове відшкодування в розмірі 29409,50 грн.

Платіжною інструкцією №153981 від 05.04.2024 позивач перерахував страхувальнику страхове відшкодування в розмірі 29409,50 грн.

За приписами ч. 1 ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5 ст. 1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

В повідомленні про настання дорожньо-транспортної події (європротокол) від 24.03.2024 водій транспортного засобу транспортного засобу "BMW X3", д/н НОМЕР_2 , ОСОБА_2 визнала, що ДТП сталася з вини.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу "BMW X3", д/н НОМЕР_2 , на момент ДТП була застрахована полісом ТДВ "СК "КРЕДО" №216127298 з лімітом відповідальності за майнову шкоду 160000,00 грн. та франшизою 3200,00 грн.

Статтею 6 Закону України від 01.07.2004 № 1961-IV«Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Статтею 29 даного Закону визначено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до ч. 22.1 ст. 22 вказаного Закону в разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно з абз. 2 ч. 12.1 ст. 12 вказаного Закону страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

В позовній заяві позивач пред`явив відповідачу вимогу про стягнення страхового відшкодування в сумі 26209,50 грн. (в межах ліміту відповідальності відповідача та з урахуванням франшизи відповідача: 29409,50 грн. - 3200,00 грн. = 26209,50 грн.).

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідач не надав суду доказів виплати позивачу страхового відшкодування в розмірі 26209,50 грн., позовні вимоги визнав.

За таких обставин суд визнав обґрунтованими та задовольнив позовні вимоги про стягнення з відповідача страхового відшкодування в розмірі 26209,50 грн.

За приписами ч. ч. 1, 2 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з п. 2 ч. 1, п. 1 ч. 4 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Згідно з підпунктом 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» встановлено з 01.01.2024 прожитковий мінімум для працездатних осіб в розрахунку на місяць у розмірі 3028,00 грн.

Позовна заява подана в системі «Електронний суд».

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

З урахуванням викладеного, судовий збір за розгляд позовної заяви в даній справі про стягнення 26209,50 грн. становить 2422,40 грн. (3028,00 грн. х 0,8).

За розгляд позовних вимог позивач сплатив судовий збір у сумі 2422,40 грн. платіжною інструкцією №4947 від 29.04.2024. Судовий збір зараховано до Державного бюджету України, що підтверджується випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України.

Згідно з ч. 1 ст. 130 ГПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічна норма міститься в ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір".

Оскільки відповідач визнав позовні вимоги, позивачу підлягає поверненню з Державного бюджету України 50% сплаченого судового збору на підставі ст. 130 ГПК України в сумі 1211,20 грн.

Решта судового збору в сумі 1211,20 грн. відповідно до ст. 129 ГПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Також в позовній заяві заявлені до відшкодування фактично понесені позивачем витрати на правову допомогу адвоката в розмірі 7000,00 грн.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 2 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правової допомоги.

Згідно з ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Надання позивачу професійної правничої допомоги адвокатом Білоконь І.В. підтверджується свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю серії РН №1639 від 21.05.2019, ордером серії АА №1278640 від 02.02.2023, виданим Адвокатським бюро «ЛИСОВ2656 «ЕКВІТ» на підставі договору про надання правової допомоги №1/20ю від 31.12.2020, договором про надання правової допомоги №1/20ю від 31.12.2020 з додатком №1 від 23.04.2024 та додатковою угодою №3 від 01.12.2023, які укладені позивачем з Адвокатським бюро Олександра Лисова «Еквіт» (в подальшому назву змінено на Адвокатське бюро «ЛИСОВ2656 «ЕКВІТ») та в яких погоджено фіксовану суму гонорару в розмірі 7000,00 грн. за надання правової допомоги в суді першої інстанції по кожній справі, зокрема на підставі страхового акту №4 від 23.04.2024 про виплату страхового відшкодування в сумі 29409,50 грн. Подоляну В.А., актом надання послуг №57 від 22.05.2024 на суму 7000,00 грн. (гонорар у фіксованій сумі), підписаним між позивачем та адвокатом Білоконь І.В., рахунком №57 від 23.04.2024 на оплату правових послуг у сумі 7000,00 грн. (гонорар у фіксованій сумі), платіжною інструкцією №4953 від 29.04.2024 на оплату позивачем правничої допомоги в сумі 7000,00 грн.

Таким чином, витрати позивача на правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн. є підтвердженими.

Відповідачем подано клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу до суми 1000,00 грн. з посиланням на те, що розмір цих витрат є завищеним, не відповідає складності справи та обсягу виконаних адвокатом робіт.

Згідно з ч. ч. 4 - 6 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Оцінивши матеріали справи, суд зазначає, що справа за своїм характером та кількістю доказів не є складною, є малозначною, обсяг виконаних адвокатом робіт не є значним, практика розгляду таких судових справ є сталою. Позивач не звертався з заявою про виплату страхового відшкодування до відповідача, не намагався вирішити спір в досудовому порядку, у той же час відповідач, отримавши позовну заяву, визнав позовні вимоги. Враховуючи викладене та ціну позову (26209,50 грн.), суд дійшов висновку, що витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн. є завищеними, тому суд вирішив зменшити заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу до суми 2000,00 грн.

Враховуючи викладене, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правову допомогу в сумі 2000,00 грн. Решта витрат на професійну правничу допомогу покладається на позивача.

Керуючись ст.ст. 126, 129, 232, 233, 236, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "КРЕДО" (просп. Моторобудівників, буд. 34, м. Запоріжжя, 69068, ідентифікаційний код 13622789) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова група «УНІКА» (вул. Олени Теліги, буд. 6, літ. В, м. Київ, 04112, ідентифікаційний код 20033533) страхове відшкодування в розмірі 26209,50 грн. (двадцять шість тисяч двісті дев`ять грн. 50 коп.), витрати на сплату судового збору в розмірі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять грн. 20 коп.) та витрати на правову допомогу в сумі 2000,00 грн. (дві тисячі грн. 00 коп.).

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Повернути Приватному акціонерному товариству «Страхова група «УНІКА» (вул. Олени Теліги, буд. 6, літ. В, м. Київ, 04112, ідентифікаційний код 20033533) з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять грн. 20 коп.), сплачений платіжною інструкцією №4947 від 29.04.2024 на суму 2422,40 грн., ухвалою суду після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення. Повне судове рішення складено 29.07.2024.

Суддя М.В. Мірошниченко