ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" червня 2024 р. Справа№ 910/9442/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Алданової С.О.

суддів: Євсікова О.О.

Корсака В.А.

секретар судового засідання Сергієнко-Колодій В.В.,

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеконференції апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Промвагонтранс"

на рішення Господарського суду міста Києва від 30.01.2024

у справі № 910/9442/23 (суддя Мандриченко О.В.)

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Південно-західна залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Промвагонтранс"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "УЗТК Трейд"

про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Українська залізниця" (далі - позивач; АТ «Українська залізниця») в особі Регіональної філії "Південно-західна залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (надалі - Регіональна філія "Південно-західна залізниця") звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом в якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Промвагонтранс" (в подальшому - відповідач; ТОВ "Промвагонтранс"; Товариство; апелянт) плату за користування вагонами у розмірі 3 871 548,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем порушено умови укладеного договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом (згідно заяви № 32-35617553/2020-02 від 03.03.2020 про прийняття пропозиції (акцепт) укладення договору) в частині сплати грошових коштів за користування вагонами.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.07.2023 відкрито провадження у справі № 910/9442/23.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.10.2023 залучено до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Товариство з обмеженою відповідальністю "УЗТК Трейд" (36008, Полтавська область, місто Полтава, вулиця Автобазівська, будинок 2/9; ідентифікаційний код 43075713) (нижче - ТОВ "УЗТК Трейд"; третя особа).

Рішенням Господарського суду міста Києва від 30.01.2024 у справі № 910/9442/23 позов задоволено повністю; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Промвагонтранс" на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Південно-західна залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" 3 871 548 грн плати за користування вагонами та судовий збір у розмірі 58 073 грн.

За висновками місцевого господарського суду, за час знаходження вагонів на під`їзній колії ТОВ "УЗТК Трейд" позивачем була нарахована плата за користування вагонами на підставі пункту 3.4 договору та Правил користування вагонами і контейнерами у розмірі 3 226 290,00 грн без врахування ПДВ. Так, відповідач був зобов`язаний сплатити на користь позивача плату за користування вагонами у розмірі 3 871 548,00 грн (3 226 290,00 грн + 20% ПДВ у розмірі 645 258,00 грн).

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ТОВ "Промвагонтранс" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 30.01.2024 у справі № 910/9442/23 та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржуване рішення суду першої інстанції ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

Апелянт зазначає, що суд першої інстанції ототожнив поняття «користування вагонами і контейнерами залізниці», визначене ст. 119 Статуту залізниць та «користування власними вагонами Перевізника», визначене п. 3.4. договору, що є помилковим.

Відповідач вказує, що місцевим господарським судом не враховано, що з 17.11.2022 по 16.12.2022 була подія очікування подання вагонів позивача під навантаження відповідачу, що сталась не з вини відповідача. Також в цей період часу була відсутня подія затримання вагонів на коліях загального користування з підстав, визначених в ст. 119 Статуту залізниць.

Крім того апелянтом зазначається, що судом першої інстанції оцінено доводи відповідача щодо настання форс-мажорних обставин, які об`єктивно унеможливлювали своєчасне виконання останнім своїх зобов`язань з приймання вагонів, а саме лист АТ «Хмельницькобленерго» від 09.12.2022 № 4/13-907-0306/22 та сертифікат Хмельницької торгово-промислової палати № 6800-23-0118 від 12.01.2023, по суті визнано настання обставин непереборної сили, що підтверджено сертифікатом, проте не застосовано, оскільки стягнення оцінено не як вид відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.03.2024 апеляційна скарга відповідача у справі № 910/9442/23 передана на розгляд колегії суддів у складі: Алданова С.О. (головуючий), Євсіков О.О., Корсак В.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.04.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Промвагонтранс» на рішення Господарського суду міста Києва від 30.01.2024 у справі № 910/9442/23; розгляд апеляційної скарги ТОВ «Промвагонтранс» на рішення Господарського суду міста Києва від 30.01.2024 у справі № 910/9442/23 призначено на 20.05.2024.

25.04.2024 на адресу апеляційного господарського суду від АТ «Українська залізниця» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. За твердженнями позивача, після закінчення вантажних операцій та забирання відповідних вагонів з під`їзної колії, у відповідності до вимог п. 15 Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 № 113 та договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом, нараховано плату за користування вагонами згідно відомості плати за користування ф. ГУ-46 № 26120001р на суму 3 226 290,00 грн без врахування податку на додану вартість. Окрім цього позивачем вказується, що нарахована АТ «Українська залізниця» та пред`явлена до стягнення плата за користуванням вагонами є основним зобов`язанням відповідача перед позивачем за надані йому послуги залізницею та не є відповідальністю відповідача. Тому, на думку позивача, посилання відповідача на настання форс-мажорних обставин не звільняє його від обов`язку сплатити нараховану плату.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.05.2024 розгляд апеляційної скарги ТОВ "Промвагонтранс" на рішення Господарського суду міста Києва від 30.01.2024 у справі № 910/9442/23 відкладено на 24.06.2024.

Представник апелянта в судовому засіданні 24.06.2024 вимоги апеляційної скарги підтримав, просив рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове про відмов у задоволенні позову.

Представник позивача в судовому засіданні 24.06.2024 проти вимог апеляційної скарги заперечив, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Третя особа в судове засідання не з`явилась. Про час та місце розгляду справи ТОВ "УЗТК Трейд" було повідомлено належним чином, що підтверджується довідкою про відправку електронного документа від 23.05.2024 на електронну адресу останнього.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 120 ГПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

За змістом ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Також апеляційним господарським судом враховано, що за змістом ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Ухвала Північного апеляційного господарського суду від 20.05.2024 була оприлюднена 27.05.2024 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (http://www.reyestr.court.gov.ua), тобто усі учасники справи, користуючись відкритим безоплатним цілодобовим доступом до реєстру, мали можливість ознайомитися зі змістом вказаної ухвали.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти добросовісно України").

Разом з цим, застосовуючи згідно з ч. 1 ст. 4 ГПК України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів зазначає, що праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989) (аналогічне застосування прецедентної практики Європейського суду з прав людини викладено в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.09.2019 у справі № 908/98/18; від 13.09.2019 у справі № 904/4105/18).

Суд апеляційної інстанції з метою дотримання прав сторін на судовий розгляд справи упродовж розумного строку, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, враховуючи те, що явка представника третьої особи обов`язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, зважаючи на відсутність обґрунтованого клопотання від третьої особи про відкладення розгляду справи, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності ТОВ "УЗТК Трейд".

Крім того судова колегія зазначає, що відзиву/пояснень на апеляційну скаргу від третьої особи на адресу апеляційного господарського суду не надходило, що відповідно до частини 3 статті 263 ГПК України не перешкоджає перегляду оскаржуваного судового рішення першої інстанції в апеляційному порядку.

Відповідно до статті 269, частини 1 статті 270 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, встановлено судом першої інстанції та перевірено колегією суддів, 03.03.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю "Промвагонтранс" (вантажовласник, відправник, замовник) подало заяву про прийняття в цілому пропозиції (акцепт) укладення договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом.

03.03.2020 Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Південно-західна залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (перевізник, виконавець) повідомленням про укладення договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом № 32-35617553/2020-02 (в подальшому - Договір; Договір перевезення) засвідчило прийняття заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Промвагонтранс" про прийняття в цілому пропозиції (акцепт) укладення договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом.

Відповідно до п. 1.1 Договору, його предметом є організація та здійснення перевезень вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученні (експорт, імпорт) у власних вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника (далі - послуги) і проведення розрахунків за ці послуги.

Договір з урахуванням змін до нього оприлюднюється перевізником як публічна пропозиція для укладення на веб-сайті http://uz-cargo.com/, з накладенням кваліфікованого електронного підпису (КЕП), що передбачено п. 1.6 договору.

За змістом п. 1.7 Договору перевезення він укладається шляхом надання перевізником пропозиції укласти договір (оферти) і прийняття в цілому пропозиції (акцепту) другою стороною. приймаючи пропозицію укласти договір друга сторона засвідчує, що ознайомилась та згодна з усіма умовами договору.

Відповідно до п. 14 Договору, невід`ємною частиною договору є додатки, зокрема:

- додаток 1-1 "Ставки плати за додаткові послуги, пов`язані з перевезенням вантажів, що надаються за вільними тарифами";

- додаток 1-2 "Ставки плати, коефіцієнти та умови платежів";

- додаток 1-3 "Умови організації перевезення вантажів на власних транспортерах перевізника, проїзду бригад супроводження великовагових транспортерів та вагонів для проїзду цих бригад";

- додаток 1-4 "Умови накопичення вагонів";

- додаток 1-5 "Умови продажу послуг з використання вагонів АТ "Укрзалізниця" із застосуванням ЕТС "ProZorro.Продажі";

- додаток 1-6 "Умови при здійсненні Замовником публічної (державної) закупівлі послуг";

- додаток 1-7 "Умови надання послуги з перевезення вантажів на особливих умовах";

- додаток 1-8 "Умови організації перевезення вантажів у вантажних вагонах рефрижераторних секцій та використання службово-технічних вагонів рефрижераторних секцій";

- додаток 1-9 "Умови надання послуги перевезення з узгодженими строками та обсягами у власних вагонах перевізника за результатами електронних торгів (аукціону)".

За змістом п. 14.1 Договору перевезення, у випадку, якщо додатками до договору визначені умови інші ніж в основному тексті договору, такі умови додатків мають переважну силу над умовами основного тексту договору.

За результатами аукціону сторонами підписано протоколи електронних аукціонів № RCE001-UA-724 та № RCE001-UA-117, в результаті чого, після закінчення вантажних операцій та забирання вагонів з під`їзної колії, відповідачу нараховано плату за користування вагонами згідно відомості ф. ГУ-46 № 26120001р у розмірі 3 226 290,00 грн без ПДВ, яку вантажовласник підписав 27.12.2022 з запереченнями, що, тим самим, стало підставою для подання позову.

Водночас, за доводами відповідача на момент прибуття рухомого складу на виконання вищевказаних електронних аукціонів, на вантажних фронтах елеватора ТОВ "УЗТК ТРЕЙД" знаходився рухомий склад, який внаслідок аварійних відключень електроенергії простоював в очікуванні навантаження та рухомий склад, що знаходився на коліях загального користування в очікуванні подачі під навантаження та мав бути поданий під навантаження в порядку черговості раніше ніж рухомий склад відповідача (загальна кількість 50 вагонів), проте прибув на станцію навантаження також після настання форс-мажорних обставин. Тому, внаслідок відсутності постачання електроенергії з причин ракетної атаки в умовах воєнного часу (особливого періоду), замовник не міг використати надані вагони у належний спосіб та згідно установлених правил, інші способи використання вагонів без електроенергії та механізації заборонені норами і правилами, ці наслідки для нього виникли після проведення аукціону та погодження електронної заявки. Відтак відповідач вказує, що позивачем неправомірно нараховано плату за користування рухомим складом внаслідок затримки рухомого складу в очікуванні подачі під навантаження згідно із відомістю плати за користування вагонами ф. ГУ-46 № 26120001р, оскільки перевізник не врахував обставин непереборної сили.

Подібні за змістом твердження викладені відповідачем у апеляційній скарзі та позивачем у відзиві на неї.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є, договори та інші правочини.

Частиною 7 ст. 179 ГК України встановлено, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Згідно частини 1 ст. 180 ГК України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, які погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

За ст. 628 ЦК зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У відповідності до положень ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

З огляду на зміст укладеного між сторонами договору, за своєю правовою природою є договором перевезення.

Статтею 908 ЦК України передбачено, що перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Згідно ч. 5 ст. 307 ГК України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту та відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами (статутами) та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

Статтею 8 Закону України "Про залізничний транспорт" визначено, що перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти залізничним транспортом загального користування організується на договірних засадах. Умови та порядок організації перевезень, у тому числі в прямому змішаному сполученні за участю залізничного та інших видів транспорту, нормативи якості вантажних перевезень (терміни доставки, безпека перевезень, схоронність вантажів) та обслуговування пасажирів, відправників і одержувачів вантажів визначаються Статутом залізниць України, Правилами перевезень вантажів та Правилами перевезень пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457 затверджено Статут залізниць України (далі також - Статут залізниць), положення якого згідно з пунктом 2 Статуту визначають обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.

Пунктом 3 Статуту залізниць передбачено, що його дія поширюється на перевезення залізничним транспортом вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, у тому числі на перевезення вантажів, навантаження і розвантаження яких відбувається на залізничних під`їзних коліях незалежно від форм власності, які не належать до залізничного транспорту загального користування.

Згідно п. 71 Статуту залізниць, взаємовідносини залізниці з підприємством, порядок і умови експлуатації залізничних під`їзних колій визначаються договором. Порядок подачі і забирання вагонів і контейнерів на залізничній під`їзній колії встановлюється договором на експлуатацію залізничної колії (договором на подачу та забирання вагонів).

Як вбачається з матеріалів справи та сторонами не заперечується, відповідач став переможцем електронних аукціонів № RCE001-UA-724 та № RCE001-UA-117, проведених 11.11.2022.

Протоколом електронного аукціону № RCE001-UA-724 визначено наступні умови: англійський аукціон. Продаж послуг з використання вагонів власності АТ "Українська залізниця"; кількість вагонів-20; рухомий склад - хопери-зерновози - 95; полігон навантаження - УЗ; полігон вивантаження - УЗ та треті країни; дата подачі вагонів під навантаження - 19.11.2022; дата проставлення електронної заявки 15-16.11.2022.

Протоколом електронного аукціону № RCE001-UA-117 визначено наступні умови: англійський аукціон. Продаж послуг з використання вагонів власності АТ "Українська залізниця"; кількість вагонів-10; рухомий склад - хопери-зерновози - 95; полігон навантаження - УЗ; полігон вивантаження - УЗ та треті країни; дата подачі вагонів під навантаження - 20.11.2022; дата проставлення електронної заявки 15.11.2022, 17.11.2022.

Оскільки власної під`їзної колії відповідач по станції "Славута-1" не має, відповідні вагони подаються та забираються на (з) під`їзну(ої) колію(ї) Товариства з обмеженою відповідальністю "УЗТК Трейд" на підставі договору про експлуатацію під`їзної колії при станції "Славута-1" № 3859 від 01.07.2022, укладеного між позивачем та третьою особою, а також заявки (угоди) № 19 від 15.12.2022.

На виконання зобов`язань за проведеними аукціонами 17.11.2022 на станцію "Славута-1" прибули 30 власних порожніх вагонів власності філії "Центр транспортної логістики" АТ "Українська залізниця" №№: 58562489, 58563966, 95035077, 95354106, 95361630, 95380036, 95388047, 95389102, 95451662, 95453817, 95499638, 95524427, 95524542, 95578614, 95618252, 95618310, 95642211, 95644035, 95670725, 95677654, 95692968, 95697553, 95754800, 95755260, 95759874, 95760880, 95776761, 95794582, 95798625, 95932331.

Згідно п. 3 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 № 334 (далі - Правила № 334), акти загальної форми складаються для засвідчення обставин, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу та вантажобагажу і можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, зокрема, у разі затримки вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вивантаження (перевантаження) з причин, що залежать від одержувача, власника залізничної під`їзної колії, порт, підприємства.

В подальшому на вищевказані 30 вагонів складено акт ф. ГУ-23 № 1655 від 17.11.2022 о 14:40 на початок затримки (віднесення на відповідальність залізниці) по причині очікування забезпечення електронної заявки за відповідними аукціонами.

21.11.2022 о 17:00 щодо вагонів №№: 95759874, 95697553 складено акт ф. ГУ-23 № 1675 на закінчення затримки (віднесення на відповідальність залізниці) (початок затримки акт ф. ГУ-23 № 1655 від 17.11.2022). Створено залізничні накладні №№: 33531104, 33531120 Славута 1 - Козятин-1 про пересилання вагонів в ремонт.

Надалі у зв`язку із необхідністю проведення ремонту взамін вищевказаних вагонів, згідно вказівки оператора філії "Центр транспортної логістики" АТ "Українська залізниця", надано вагони №№: 95616686, 95752085.

27.11.2022 о 20:30 щодо 28 поданих вагонів складено акт ф. ГУ-23 № 1690 на закінчення затримки (віднесення на відповідальність залізниці).

В свою чергу 27.11.2022 щодо 28 вагонів складено акт ф. ГУ-23 № 1691 від 27.11.2022 о 20:30 на початок затримки (віднесення на відповідальність вантажовласника).

Актом ф. ГУ-23 № 1692 від 27.11.2022 було здійснено коригування часу користування даними вагонами, а саме час затримки вагонів зкориговано відповідно до часу подачі вагонів згідно з умовами вказаних протоколів електронних аукціонів, а саме з 19.11.2022 та 20.11.2022.

Щодо 2 вагонів №№: 95616686, .12.2022 о 08:15 складено акт ф. ГУ-23 № 1705 на початок затримки (віднесення на відповідальність вантажовласника) з приміткою "згідно електронної заявки на 20.11.2022". В подальшому зняті з затримки 22.12.2022 в 14.20 згідно з актом ф. ГУ-23 № 1823 та подано під навантаження згідно пам`ятки про подавання ф.ГУ-45 № 20. Після повідомлення про навантаження дані вагони виставлені з п/к згідно пам`ятки про забирання вагонів ф.ГУ-45 №19 від 22.12.2022 о 17:40 та оформлено залізничну накладну №33709817 Славута-1- ПКП Хелм Всходни.

В подальшому 5 вагонів зняті з затримки 16.12.2022 о 03:00 згідно з актом ф. ГУ-23 № 1767 (початок затримки акт ф. ГУ-23 № 1691 від 27.11.2022) та подано на під`їзну колію (надалі - п/к) згідно з пам`яткою ф. ГУ-45 № 17. Надалі 22.12.2022 о 10.00 створено пам`ятку ф. ГУ-45 № 17 про забирання вагонів з під`їзної колії та оформлено залізничну накладну №33709791 Славута- 1- ПКП Хелм Всходни.

З метою проведення ремонту 5 вагонів, а саме №№: 95451662, 95692968, 95380036, 95776761, 95618310 зняті з затримки 16.12.2022 о 15:20 згідно із актом ф. ГУ-23 № 1769 (початок затримки акт ф. ГУ-23 № 1691 від 27.11.2022).

Надалі створено залізничну накладну № 33702853 Славута-1 - Шепетівка про пересилання вказаних вагонів в ремонт. Взамін вищевказаних вагонів, згідно вказівки оператора філії "Центр транспортної логістики" АТ "Українська залізниця", надано вагони №№: 95336640, 95523155, 95751319, 95753182, 95329660.

На п`ять вагонів, які надані взамін тих, що були забрані в ремонт, а саме №№: 95336640, 95523155, 95751319, 95753182, 95329660 складено акт ф. ГУ-23 № 1783 від 17.12.2022 о 23:40 на початок затримки (віднесення на відповідальність вантажовласника) у зв`язку з очікуванням подавання та звільнення вантажного фронту. Надалі зняті з затримки 22.12.2022 в 14:20 згідно з актом ф. ГУ-23 № 1822 та подано на під`їзну колію згідно з пам`яткою ф. ГУ-45 № 20. Після повідомлення про навантаження вказані вагони виставлені з п/к згідно пам`ятки про забирання вагонів ф.ГУ-45 № 19 від 22.12.2022 о 17:40 та оформлено залізничну накладну №33709817 Славута-1- ПКП Хелм Всходни.

В свою чергу, з метою проведення ремонту вагон № 95798625 знятий з затримки 06.12.2022 о 18:00 згідно з актом ф. ГУ-23 № 1727 (початок затримки акт ф. ГУ-23 № 1691 від 27.11.2022). Надалі створено залізничну накладну № 33635004 Славута-1 - Конотоп про пересилання вагону в ремонт. Взамін вищевказаного вагону, згідно вказівки оператора філії "Центр транспортної логістики" АТ "Українська залізниця", надано вагон № 95621116.

Щодо вагону (наданого взамін забраного в ремонт), а саме № 95621116 складено акт ф. ГУ-23 № 1728 від 06.12.2022 о 08:00 на початок затримки (віднесення на відповідальність вантажовласника) у зв`язку з очікування подавання та звільнення вантажного фронту, який знятий з затримки 22.12.2022 в 14.20 згідно з актом ф. ГУ-23 № 1821 та подано на під`їзну колію згідно із пам`яткою ф. ГУ-45 № 20. Після повідомлення про навантаження дані вагони виставлені з п/к згідно пам`ятки про забирання вагонів ф. ГУ-45 № 19 від 22.12.2022 о 17:40 та оформлено залізничну накладну №33709817 Славута- 1 - ПКП Хелм Всходни.

16.12.2022 о 21:00 складено акт ф. ГУ-23 № 1779 (початок затримки акт ф. ГУ-23 № 1691 від 27.11.2022) на закінчення затримки (віднесення на відповідальність вантажовласника) та подано під навантаження 5 вагонів зерновозів згідно пам`ятки про подавання ф. ГУ-45 № 18. Після повідомлення про навантаження дані вагони виставлені з п/к згідно пам`ятки про забирання вагонів ф. ГУ-45 № 17 від 22.12.2022 о 10:00 та оформлено залізничну накладну № 33709791 Славута-1- ПКП Хелм Всходни.

22.12.2022 о 10:30 складено акт ф.ГУ-23 № 1820 на закінчення затримки (віднесення на відповідальність вантажовласника) та подано під навантаження 10 вагонів зерновозів згідно пам`ятки про подавання ф. ГУ-45 № 19. Після повідомлення про навантаження дані вагони виставлені з п/к згідно пам`ятки про забирання вагонів ф. ГУ-45 № 18 від 22.12.2022 о 14:00 та оформлено залізничну накладну № 33709809 Славута-1- ПКП Хелм Всходни.

Також 22.12.2022 о 14:20 складено акт ф. ГУ-23 №№: 1824, 1825 на закінчення затримки (віднесення на відповідальність вантажовласника) та подано під навантаження 2 вагони зерновози згідно пам`ятки про подавання ф. ГУ-45 № 20. Після повідомлення про навантаження дані вагони подані з під`їзної колії згідно пам`ятки про забирання вагонів ф. ГУ-45 № 19 від 22.12.2022 о 17:40, оформлено залізничну накладну № 33709817 Славута- 1- ПКП Хелм Всходни.

Відповідно до п. 119 Статуту залізниць, за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під`їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб`єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами. Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків зазначених розмірів плати.

Пунктом 3 Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України 25.02.1999 № 113 (далі також - Правила користування вагонами і контейнерами, Правила № 113) передбачено, що облік часу користування вагонами і контейнерами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46 (додаток 1), відомістю плати за користування контейнерами форми ГУ-46к (додаток 11), які складаються на підставі пам`яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45 (додаток 2), пам`яток про видачу/приймання контейнерів форми ГУ-45к (додаток 8), повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами (додаток 12), актів про затримку вагонів форми ГУ-23а (додаток 3), актів загальної форми ГУ-23 (додаток 6).

За договором між вантажовласником і залізницею всі ці документи можуть оформлюватися і надаватися в електронному вигляді. Порядок здійснення електронного документообігу під час перевезення вантажів залізничним транспортом у внутрішньому сполученні регламентується додатком до договору про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізничні послуги.

Відповідно пункту 4 Правил користування вагонами і контейнерами, відомості плати за користування вагонами складаються на вагони, що подаються під навантаження та вивантаження, і є документами обліку часу перебування вагонів у пунктах навантаження та вивантаження та на під`їзних коліях і містять розрахунки платежів за користування вагонами. Час користування вагонами обчислюється з моменту їх передачі вантажовласникові до моменту їх фактичного прийняття від вантажовласника. Час передання вагонів залізницею вантажовласнику, а також вантажовласником залізниці зазначається у пам`ятці про подання/забирання вагонів, яка оформлюється після закінчення приймально-здавальних операцій.

За пунктами 6, 8 Правил користування вагонами і контейнерами, усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, та орендовані ними, знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника. У разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

Про затримку вагонів з вини вантажовласника на підходах до станції призначення залізниця видає наказ. Облік затриманих на підходах вагонів здійснюється станцією, на якій вони простоюють, на підставі акта про затримку вагонів, що складається станцією. Усі дані в цьому акті, передаються станцією у повідомленні про затримку вагонів на станцію призначення. Станція призначення інформує вантажовласника про затримку вагонів з його вини, передаючи йому копію повідомлення про затримку вагонів не пізніше двох годин після його отримання (телефонограмою, телеграфом, поштовим зв`язком, через посильних, факсом або іншим способом) (пункти 9, 10 Правил користування вагонами і контейнерами).

За змістом п. 15 Правил користування вагонами і контейнерами, за час перебування на під`їзних коліях та інших місцях незагального користування вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, плата не вноситься. Якщо такі вагони затримані на станції призначення чи на підходах до неї або на станції відправлення з причин, що залежать від вантажовласника, то плата за користування сплачується в розмірі 50 відсотків.

Як вбачається з матеріалів справи, після закінчення вантажних операцій та забирання вищевказаних вагонів з під`їзної колії, у відповідності до вимог п. 15 Правил користування вагонами і контейнерами та договору позивачем нараховано плату за користування вагонами згідно відомості ф. ГУ-46 № 26120001р на суму 3 226 290,00 без ПДВ, яку вантажовласник підписав 27.12.2022 з запереченнями, з підстав затримки вагонів внаслідок дій обставин непереборної сили (п. 6.1 Договору).

З урахуванням фактичних обставин цієї справи, колегія суддів погоджується з висновками місцевого господарського суду про те, що до переможців цих аукціонів застосовуються умови додатку 1-5 до Договору "Умови продажу послуг з використання вагонів АТ "Укрзалізниця" із застосуванням ЕТС "ProZorro.Продажі" (далі - додаток 1-5 до договору).

Відповідно до п. 7 додатку 1-5 до договору "Умови продажу послуг з використання вагонів АТ "Укрзалізниця", плата за використання власних вагонів Перевізника в процесі надання послуг з перевезення вантажів (у т.ч. при переадресуванні вантажу та у разі використання вагонів після "подвійних операцій", передбачених Правилами користування вагонами), нараховується відповідно до п. 3.2 Договору з застосуванням ставки плати за використання власних вагонів Перевізника відповідно до результатів проведених електронних торгів (аукціону) згідно з протоколом електронних торгів (аукціону).

Згідно з п. 3.2 Договору, замовник зобов`язаний сплачувати провізні платежі за перевезення вантажу у власному вагоні перевізника (крім транспортерів перевізника, проїзду бригад супроводження транспортерів та вагонів для проїзду цих бригад), які складаються з: 1) плати за перевезення (провізної плати) навантаженого власного вагону перевізника та інших платежів, які визначаються за тарифом, визначеним у Збірнику тарифів встановленим для власного вагону перевізника; 2) компенсації витрат на перевезення у порожньому стані власного вагону перевізника, яка визначається за тарифною схемою № 14 Збірника тарифів за тарифну відстань перевезення вантажу, скориговану на коефіцієнт порожнього пробігу, зазначеного в Додатку 1-2 до Договору. Якщо тарифна відстань за перевезення власних вагонів перевізника в порожньому стані перевищуватиме 2190 км, то плата визначається з використанням формул, наведених у пункті 2 розділу IV Збірника тарифів, за фактичну відстань та коефіцієнту, що коригує вартість за операцію руху залежно від відстані перевезення, який має значення у тарифному поясі "від 2091 км до 2190 км". Під час визначення тарифної відстані за перевезення порожніх власних вагонів перевізника неповні кілометри округлюються до повних за загальними правилами математичного округлення. У випадку оформлення відправки вантажу на експорт сплачуються додаткові збори, передбачені п. 5, 7 розд. ІІІ Збірника тарифів, окремо для завантаженого та порожнього вагонів; 3) плати за використання власного вагону перевізника в процесі надання послуг з перевезення вантажів (у вантажному та порожньому рейсах). У разі використання власного вагону перевізника після "подвійних операцій", передбачених Правилами користування вагонами, компенсація витрат на перевезення у порожньому стані власного вагону перевізника та плата за використання власного вагону перевізника в процесі надання послуг з перевезення вантажів у порожньому рейсі не нараховується.

Однак, п. 3.2 Договору не визначено порядок нарахування розміру сплати за користування власними вагонами перевізника.

Відповідно до п. 1 додатку 1-5 до договору "Умови продажу послуг з використання вагонів АТ "Укрзалізниця", сторони домовились, що умови цього додатку до договору застосовуються до правовідносин сторін з моменту визначення замовника переможцем електронних торгів (аукціону) за результатами участі в електронних торгах (аукціоні) відповідно до Регламенту ЕТС Укрзалізниця з урахуванням особливостей, визначених п. 9.2 цього додатку до договору. Умови цього додатку до договору мають пріоритет над умовами договору. Інші умови договору, не визначені цим додатком до договору, застосовуватимуться в частині, що не суперечить цьому додатку.

Як встановлено в абз. 2 п. 2.1.10. Договору, якщо подання замовнику на його замовлення порожніх власних вагонів перевізника затримується з його вини, з нього стягується встановлена в п. 3.4. договору плата за користування власними вагонами перевізника за весь час затримки вагонів на станції призначення. Якщо замовник заявить про відмову від цих вагонів, плата за час затримки нараховується до моменту одержання відмови.

За змістом п. 3.4 Договору, замовник зобов`язаний сплачувати у визначеному договором розмірі плату за користування власними вагонами перевізника: під час виконання вантажних операцій на місцях загального користування; переданих замовнику на місцях незагального користування; затриманих на станціях в очікуванні подавання під вантажні або інші операції, з причин, які залежать від замовника; затриманих під час перевезення з інших причин, що не залежать від перевізника (далі - плата за користування власними вагонами перевізника).

Розмір плати за користування власними вагонами перевізника встановлюються відповідно до п. 3.4.2 Договору.

Пунктом 3.4.2 Договору встановлено, що плата за користування власними вагонами перевізника визначається за кожен вагон відповідно до їх типу за формулою: Пвик = (Спл / 24) Ч tгод Ч kм, де: Пвик. - плата за користування власними вагонами перевізника для відповідного типу вагонів; Спл - ставка плати за використання власних вагонів перевізника для відповідного типу власних вагонів перевізника, грн / вагон за добу визначена в додатку 1-2 до договору (відповідно до додатку 1-2 до договору в редакції станом на листопад 2022 року - 2 817,00 грн, в редакції станом на грудень 2022 року - 4 300,00 грн; 24 - кількість годин у добі; tгод - кількість годин користування вагоном перевізника для відповідного типу вагонів. kм - коригуючий коефіцієнт, що застосовуються до Пвик для вагонів, які приймаються до перевезення у складі маршрутного поїзда або контейнерного поїзда. Коефіцієнт встановлюється перевізником та зазначається в додатку 1-2 до договору.

В свою чергу п. 3.4.3 Договору вказано, що моментом початку відліку часу для нарахування плати за користування власними вагонами перевізника, визначеної в п. 3.4. договору, є момент передачі замовнику власних вагонів перевізника або початку затримки відповідно до Правил користування вагонами. Облік часу користування, з метою визначення розміру плати за користування власними вагонами перевізника у випадках вказаних в п. 3.4. договору, здійснюється відповідно до Правил користування вагонами. Застосування плати за користування власними вагонами перевізника в частині, що не визначена договором, здійснюється відповідно до Правил користування вагонами. Загальний час, за який нараховується та сплачується замовником плата за користування власними вагонами перевізника, включає час перебування вагонів у безпосередньому розпорядженні замовника та час затримки вагонів з його вини в очікуванні подавання під вантажні або інші операції на станціях призначення і на підходах до них.

Крім цього п. 3.4.4 Договору перевезення передбачено, що також плата за користування власними вагонами перевізника нараховується та сплачується замовником у випадку їх затримки під час перевезення з причин, що не залежать від перевізника. В таких випадках кількість годин затримки обліковується окремо по кожній станції затримки на підставі актів загальної форми ГУ-23.

З огляду на вказані умови Договору та додатку 1-5 до договору, колегія суддів вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції про те, що за час знаходження вагонів на під`їзній колії ТОВ "УЗТК Трейд" позивачем була нарахована плата за користування вагонами на підставі пункту 3.4 Договору та Правил користування вагонами і контейнерами у розмірі 3 226 290,00 грн без врахування ПДВ, і такий розрахунок здійснено з урахуванням вимог Договору, а тому є арифметично вірним.

Крім того, за умовами п. 2.1.6 Договору, замовник зобов`язаний здійснювати оформлення платіжних доручень і в реквізиті "Призначення платежу" вказувати наступне: «Оплата провізних та інших платежів згідно з договором від /дата укладання договору/, № особового рахунку (код платника, наданий замовнику), основна сума _______ та сума ПДВ _______".

Відповідно до пп. а) п. 193.1. Податкового кодексу України, ставка податку на додану вартість встановлюється від бази оподаткування в розмірі 20 відсотків.

Тому, відповідач був зобов`язаний сплатити на користь позивача плату за користування вагонами у розмірі 3 871 548,00 грн (3 226 290,00 грн + 20% ПДВ у розмірі 645 258,00 грн).

За наведеного, вмотивованими, на думку колегії суддів, є висновки місцевого господарського суду про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у розмірі 3 871 548,00 грн.

В свою чергу, не знайшли своє підтвердження за наслідками апеляційного розгляду доводи апелянта щодо ототожнення судом першої інстанції понять «користування вагонами і контейнерами залізниці», визначених ст. 119 Статуту залізниць та «користування власними вагонами Перевізника», визначених п. 3.4. Договору.

Також суд апеляційної інстанції зазначає, що обставини, за якими вантажовласник звільняється від плати за користування вагонами і контейнерами передбачені статтею 121 Статуту залізниць, відповідно до якої вантажовідправник, вантажоодержувач, порт звільняються від плати за користування вагонами і контейнерами: а) якщо затримка вагонів або контейнерів виникла через стихійне лихо, що спричинило припинення руху на залізничних під`їзних коліях, а також через стихійне лихо або аварію на підприємстві, внаслідок яких згідно з чинними положеннями заборонено виконувати вантажні роботи; б) у разі подання залізницею вагонів (контейнерів) у кількості, що перевищує максимальну переробну спроможність навантажувальних і розвантажувальних пунктів відправника і одержувача; в) у інших випадках, передбачених Правилами.

Пунктом 16 розділу ІІ Правил користування вагонами і контейнерами, визначено такі умови звільнення від плати за користування вагонами і контейнерами, а саме: а) якщо затримка вагонів або контейнерів виникла через стихійне лихо, що спричинило припинення руху на залізничних під`їзних коліях, а також через стихійне лихо або аварію на підприємстві, внаслідок яких згідно з чинними положеннями заборонено виконувати вантажні роботи; б) у разі подання локомотивом залізниці вагонів і контейнерів на фронти навантаження (вивантаження) у кількості, що перевищує їх максимальну переробну спроможність; вказана максимальна переробна спроможність визначається за договором між залізницею і вантажовласником; в) у разі затримки прийняття залізницею вагонів, які пред`явлено їй до здачі, з причин, що залежать від залізниці; час такої затримки зазначається у графі "Примітки" Пам`ятки про подавання/забирання вагонів, цей час виключається із загального часу користування вагонами (контейнерами).

Втім, в матеріалах справи відсутні відповідні докази, а заперечення відповідача щодо нарахування плати за користування власними вагонами перевізника зводяться, як вже зазначалось, до звільнення його від відповідальності через затримку вагонів внаслідок дій обставин непереборної сили (п. 6.1 Договору).

Відповідно до п. 6.1. Договору, сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за договором у випадку виникнення після укладення договору обставин непереборної сили, якими є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи, але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, воєнний стан, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратство, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха, кібератак, тощо.

За умовами п.п. 6.2, 6.3 Договору, сторона, що не може виконувати зобов`язання за Договором унаслідок дії обставин непереборної сили, повинна протягом 10 календарних днів з моменту їх виникнення, повідомити про це іншу сторону у письмовій формі, з подальшим наданням підтверджуючих документів. Доказом виникнення обставин непереборної сили та строку їх дії є відповідні документи, які видаються Торгово-промисловою палатою України, уповноваженими нею регіональними торгово-промисловими палатами, або торгово-промисловою палатою країни, на території якої мали місце такі обставини.

За змістом ч. 1 ст. 617 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо (частина друга статті 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати України").

Відповідно до частини 1 статті 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати України", Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю.

У постановах Верховного Суду від 15.06.2018 у справі № 915/531/17, від 26.05.2020 у справі № 918/289/19, від 17.12.2020 у справі № 913/785/17, наведено висновок щодо застосування ст. 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні", відповідно до якого:

- ст. 14-1 цього Закону визначено, що засвідчення дії непереборної сили шляхом видачі сертифікату про форс-мажорні обставини покладено на ТПП та уповноважені нею регіональні ТПП;

- форс-мажорні обставини не мають преюдиціального характеру, і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку виконання господарського зобов`язання;

- доведення наявності непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов`язання; саме вона має подавати відповідні докази в разі виникнення спору.

Верховний Суд у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 19.08.2022 у справі № 908/2287/17 зазначив, що сертифікат торгово-промислової палати, який підтверджує наявність форс-мажорних обставин, не може вважатися беззаперечним доказом про їх існування, а повинен критично оцінюватися судом з урахуванням встановлених обставин справи та у сукупності з іншими доказами (подібні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 14.02.2018 у справі № 926/2343/16, від 16.07.2019 у справі № 917/1053/18 та від 25.11.2021 у справі № 905/55/21). Адже визнання сертифіката торгово-промислової палати беззаперечним та достатнім доказом про існування форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) без надання судом оцінки іншим доказам суперечить принципу змагальності сторін судового процесу.

У постанові Верховного Суду від 30.11.2021 у справі № 913/785/17, визначено, що форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них, як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання.

Доведення наявності непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов`язання. Саме вона має подавати відповідні докази в разі виникнення спору.

В підтвердження настання обставин непереборної сили відповідач надав сертифікат Хмельницької торгово-промислової палати № 22-01/26 від 12.01.2023, відповідно до якого період дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) з 15.11.2022 по 22.12.2022.

Згідно з п. 5.15 роз`яснень Президії Вищого господарського суду України від 29.09.2008 № 04-5/225 "Про внесення змін та доповнень до роз`яснення президії Вищого господарського суду України від 29.05.2002 № 04-5/601 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею", плата за користування вагонами як належності України, так і належності інших держав не є заходом відповідальності, яка може застосовуватись лише за наявності вини сторони у зобов`язанні.

З урахуванням наведених у сертифікаті обставин судова колегія важає правильним висновок суду першої інстанції про те, що настання обставин непереборної сили звільняє за умовами договору та нормою частини першої статті 617 ЦК України сторону саме від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань по договору. Однак у цьому випадку предметом спору є стягнення плати за користування вагонами, що не є видом відповідальності за порушення зобов`язання.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07 липня 2023 року у справі № 916/2613/22.

Також апеляційний господарський суд вказує, що рішенням правління АТ "Укрзалізниця" від 19.12.2022 затверджено Перелік виняткових умов, які є підставою для звільнення замовників послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів, від обов`язку вносити плату за користування вантажними вагонами і контейнерами та зборів/плат АТ "Укрзалізниця" під час воєнного стану в Україні.

Зі змісту згаданих документів вбачається, що у разі виникнення затримок навантажених вагонів та контейнерів незалежно від їх власності, порожніх власних вагонів (контейнерів) або орендованих вагонів на своїх осях, під час перевезення на станціях відправлення, на підходах до станції призначення, в тому числі у "кинутих" поїздах чи затримок на станціях в очікуванні подачі вагонів (контейнерів) на під`їзні колії, до часу користування вагоном (контейнером) не включається час затримки вагону (контейнеру), що виник, зокрема, у випадку: запровадження комендантської години на території, на якій розташована станція відправлення/призначення. В такому разі до часу користування вагоном не включається час дії комендантської години за місцезнаходженням станції; проведення бойових дій або тимчасової окупації збройними формуваннями російської федерації території, на якій розташована станція відправлення та/або станція призначення та/або будь-яка станція на шляху прямування.

Вказані вище обставини засвідчуються актом загальної форми ГУ-23, який складається згідно з додатком 6 до Правил користування вагонами.

Акти загальної форми ГУ-23, складені у випадку затримки вагонів із вказаних підстав, мають містити конкретний опис обставин, що стали підставою для затримки вагонів та складання актів.

Тобто, саме акт загальної форми ГУ-23 є підставою не враховувати в час користування вагоном час існування обставин, зазначених вище.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14 червня 2023 року у справі № 908/1198/22.

Втім, як вбачається з матеріалів справи, акти загальної форми із зазначенням цих обставин не складались, а складені позивачем акти загальної форми ГУ-23 не містять жодних заперечень саме у зв`язку із запровадженням комендантської години.

Вказане рішення правління АТ "Українська залізниця" є локальним (внутрішнім) нормативним актом залізниці, який не вносить змін/доповнень до Статуту залізниць України, Правил перевезень вантажів та укладеного сторонами договору, а тому за відсутності складених залізницею актів про засвідчення відповідних обставин, а саме запровадження комендантської години на території, на якій розташована станція відправлення/призначення, відсутні підстави не враховувати в час користування вагоном час комендантської години.

За таких обставин колегія суддів зазначає, що вірними є висновки суду першої інстанції про необґрунтованість заперечень відповідача про звільнення його від відповідальності через неузгодженість таких тверджень з умовами договору та нормами чинного законодавства, а саме, статтями 119, 121 Статуту залізниць, пунктами 3, 4, 16 розділу ІІ Правил користування вагонами і контейнерами, статтею 617 ЦК України.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого та правомірного висновку про відсутність підстав для звільнення відповідача від обов`язку відшкодувати позивачу плату за користування вагонами за спірний період.

Тим самим, судова колегія відхиляє, як невмотивовані, доводи апелянта про помилковість не застосування місцевим господарським судом сертифіката Хмельницької торгово-промислової палати № 6800-23-0118 від 12.01.2023 внаслідок неправильної оцінки заявлених позивачем до стягнення коштів не як виду відповідальності за порушення зобов`язання.

Усі інші доводи та міркування апелянта, окрім зазначених у мотивувальній частині постанови, взяті апеляційним господарським судом до уваги, однак не спростовують вищенаведених висновків про наявність підстав для задоволення позову.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами 1-3 статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься й у частині 1 статті 74 ГПК України.

Отже, за загальним правилом, обов`язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. При цьому доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості. Розподіл між сторонами обов`язку доказування визначається предметом спору.

Змагальність сторін є одним із основних принципів господарського судочинства, зміст якого полягає у тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, тоді як суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, зобов`язаний вирішити спір, керуючись принципом верховенства права.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 86 ГПК).

Частиною 5 статті 236 ГПК України визначено, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно ч. 4 ст. 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 28.10.2020 у справі «Трофимчук проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, суди мають належним чином зазначати підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною, залежно від характеру рішення.

З огляду на викладене колегія суддів зазначає, що у цій постанові надано вичерпну відповідь на всі істотні, вагомі питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Відповідно до статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За висновками колегії суддів, доводи апеляційної скарги про те, що оскаржуване рішення суду першої інстанції винесено з: неправильним застосуванням норм матеріального права; неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, - не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи в апеляційному порядку.

Враховуючи все вищевикладене, апеляційний суд дійшов висновку, що місцевим господарським судом належним чином досліджено обставини справи та надано цим обставинам відповідну правову оцінку, рішення Господарського суду міста Києва від 30.01.2024 у справі № 910/9442/23 відповідає фактичним обставинам справи, не суперечить чинному законодавству України, а тому передбачених законом підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення в розумінні приписів статті 277 ГПК України не вбачається.

В свою чергу, апелянтом не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства, щодо спростування висновків суду першої інстанції.

При цьому, викладені у відзиві на апеляційну скаргу твердження позивача знайшли своє підтвердження в частині спростування викладених відповідачем в апеляційні скарзі доводів в цілому.

Згідно із ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору, що були понесені стороною в суді апеляційної інстанції покладаються на апелянта (відповідача у справі).

Керуючись ст.ст. 129, 269, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Промвагонтранс" - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 30.01.2024 у справі № 910/9442/23 - залишити без змін.

3. Судові витрати зі сплати судового збору, понесені стороною у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Промвагонтранс".

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, що передбачені ст.ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 18.07.2024.

Головуючий суддя С.О. Алданова

Судді О.О. Євсіков

В.А. Корсак