УХВАЛА

м. Київ

11.07.2024Справа № 910/8593/24

Суддя Господарського суду міста Києва Сівакова В.В., розглянувши

заяву Рівненської обласної організації Федерації боксу України

про забезпечення позову

особи, які можуть отримати статус учасника справи

Всеукраїнська громадська організація «Федерація боксу України»

Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ)

Без повідомлення учасників

ВСТАНОВИВ:

09.07.2024 до Господарського суду міста Києва надійшла заява Рівненської обласної організації Федерації боксу України (далі - заявник) про забезпечення позову (до подання позовної заяви), відповідно до якої заявник просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони будь-яким державним реєстраторам у розумінні Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» (нотаріусам (державним та приватним), у тому числі Міністерству юстиції України, посадовим особам Міністерства юстиції України, його територіального органу, Офісу протидії рейдерству, особам, які перебувають у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації, вчиняти будь-які реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань та в Реєстрі громадських об`єднань стосовно Всеукраїнської громадської організації «Федерація боксу України», зокрема щодо внесення будь-яких змін до відомостей про органи управління юридичної особи; про керівника юридичної особи.

В обґрунтування заяви заявник зазначає, що 17.12.2021 Конференцією ФБУ було прийнято ряд рішень, оформлених протоколом від 17.12.2021. Згідно вказаного протоколу, поданого державному реєстратору, на Конференції вирішувалися наступні питання:

- Обрання лічильної та мандатної комісії.

- Про затвердження звіту президента ФБУ.

- Про обрання президента ФБУ.

- Про обрання членів Виконкому ФБУ (Генерального секретаря);

- Про затвердження змін до Статуту ФБУ та затвердження Статуту ФБУ в нової редакції.

- Різне (про уповноваження особи здійснювати всі необхідні дії для проведення державної реєстрації змін до установчих документів ФБУ).

Щодо питання «Про обрання президента ФБУ» - обрано президентом єдиного кандидата Продивуса В.С., після усунення іншого кандидата Шевченка К.В., у зв`язку із несвоєчасністю подання місцевими осередками ФБУ кандидатури Президента ФБУ у встановлений Статутом термін.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 Статуту ФБУ (в редакції Статуту від 23.02.2019) повідомлення про Чергову Конференцію надсилається членам ФБУ через Осередки ФБУ у письмовій формі щонайменше за 30 (тридцять) календарних днів до дати її скликання (рекомендованим листом, або факсом, або електронною поштою, або через засоби масової інформації).

Згідно відомостей у Протоколі ФБУ від 17.12.2021 значиться 25 осередків ФБУ (відокремлених підрозділів ФБУ зі статусом юридичної особи).

Проте, у Мін`юсті зареєстровано 27 місцевих осередків ФБУ.

З огляду на перелік місцевих осередків (відокремлених підрозділів) ФБУ, які зазначені в Протоколі ФБУ від 17.12.2021 та наявні у Мін`юсті, повідомлення про скликання Конференції ФБУ від 17.12.2021 та запрошення на участь в ній не було направлено 5 (п`яти) місцевим осередкам (відокремленим підрозділам) ФБУ, а саме: 1) Кримській республіканській організації Федерації боксу України; 2) Севастопольській міській організації Федерації боксу України; 3) Шахтарському міському осередку Об`єднаної федерації боксу Донецької області; 4) Хмельницькому міській федерації боксу; 5) Нікопольському міському відокремленому підрозділу Всеукраїнської громадської організації «Федерація боксу України».

У протоколі Конференції ФБУ від 17.12.2021 зазначено про участь з правом голосу представників Львівського та Івано-Франківського осередків, які згідно відомостей Мін`юсту не є місцевими осередками (відокремленими підрозділами) ФБУ.

Також в протоколі відсутні будь-які ідентифікуючі реквізити місцевих осередків (відокремлених підрозділів) ФБУ, що свідчить про неможливість їх ідентифікації (як юридичних осіб), що призвело до урахування голосів учасників Конференції, які не є місцевими осередками (відокремленими підрозділами) ФБУ. Громадська організація «Федерація боксу Закарпатської області» () та Громадська організація «Луганський обласний місцевий осередок федерації боксу України» () - не отримували запрошення та не уповноважували представників зазначених у протоколі Конференції ФБУ від 17.12.2021.

Таким чином, про Конференцію ФБУ від 17.12.2021 не було повідомлено 5 осередків ФБУ; було враховано голоси 2 учасників Конференції, які не є осередками ФБУ; було враховано голоси 2 учасників Конференції, які не були повідомлені та не уповноважували делегатів, зазначених у протоколі.

Такі дії призвели до того, що 9 місцевих осередків (відокремлених підрозділів) ФБУ, з правом голосу (за наявності підтверджуючих доказів та документів), вирішили питання порядку денного без дотримання кворуму. Тобто кількістю менше ніж 2/3 від загальної кількості місцевих осередків ФБУ з правом голосу, що встановлено ч. 11 ст. 9 Статуту ФБУ (в редакції Статуту від 23.02.2019).

У свою чергу, сам факт відсутності кворуму та неналежного повідомлення про проведення Конференції є прямими підставами для визнання недійсними рішень прийнятих на Конференції ФБУ від 17.12.021, оформлених Протоколом ФБУ від 17.12.2021.

Через порушення, допущені при скликанні та проведенні Конференції ФБУ від 17.12.2021, зокрема, щодо обрання ОСОБА_1 . Президентом ФБУ, осередки ФБУ вимушені були скликати та провести Позачергову Конференцію ФБУ 22.02.2022, на якій обрано Президентом ФБУ ОСОБА_2 . На конференції були присутні та проголосували за вказані рішення 19 місцевих осередків (відокремлених підрозділів) ФБУ з 27, які зареєстровані а органах Міністерства юстиції України.

09.08.2022 була проведена Позачергова Конференція ФБУ, на якій обрано та затверджено склад Виконавчого комітету ФБУ на чолі з Президентом ОСОБА_2 . На конференції були присутні та проголосували за вказані рішення 19 місцевих осередків (відокремлених підрозділів) ФБУ з 27, які зареєстровані а органах Міністерства юстиції України.

На Позачерговій Конференції ФБУ від 05.12.2022 за участі 24 відокремлених підрозділів ФБУ з правом голосу та представника Міжнародної Асоціації Боксу (ІВА). Було проголосовано проти визнання легітимними виборів 17.12.2021, на яких обрано ОСОБА_1

09.12.2022 рішенням Ради директорів ІВА (Міжнародної асоціації боксу) було взято до уваги результати позачергової Конференції ФБУ від 05.12.2022, на яких підтверджено легітимність виборів від 22.02.2022, на яких обрано ОСОБА_2 . Президентом ФБУ.

Проте, ОСОБА_1 оскаржив рішення та реєстраційну дію державного реєстратора стосовно державної реєстрації виключення відомостей про керівника Виконавчого комітету ФБУ президента федерації ОСОБА_1 та включення - ОСОБА_2 , які прийняті на виконання рішень Конференції від 22.02.2022. Рішенням Господарського суду міста Києва від 21.06.2023, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 16.04.2024 у справі № 910/14451/22, його позов було задоволено та скасовано реєстраційний запис, хоча встановлено відсутність в діях та рішеннях державного реєстратора порушень. Наразі на судові рішення у справі №910/14451/22 подано касаційні скарги ФБУ та ОСОБА_2 .

07.05.2024 ОСОБА_1 вчинив дії щодо відновлення себе Президентом (керівником) ФБУ в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

За результатами Позачергової Конференції від 08.06.2024 Президентом ФБУ був обраний ОСОБА_3 12.06.2024 було проведено державну реєстрацію змін до відомостей в ЄДР про керівника ФБУ.

Проте, ОСОБА_1 обґрунтовуючи свою легітимність рішенням Конференції від 17.12.2021, подав скаргу на вказану державну реєстрацію.

Незважаючи ні на що, всі його позови та скарги зводяться до того, що ОСОБА_1 вважає себе легітимним Президентом ФБУ на підставі рішень Конференції ФБУ від 17.12.2024, всупереч наведеним обставинам.

З огляду на зазначене, ОСОБА_1 вчиняє систематичні дії з намагання відновити відомості про себе як керівника (Президента) ФБУ в ЄДР.

Заявник зазначає, що має намір звернутися до Господарського суду міста Києва з позовом про визнання недійсними рішень Конференції ФБУ від 17.12.2021, оформлених протоколом від 17.12.2021, тому просить забезпечити майбутній позов.

10.07.2024 до суду заявником подано клопотання про доповнення клопотання (заяви) про забезпечення позову, в якому повідомлено суд про наявність у всіх учасників електронного кабінету в систему «Електронний суд».

Відповідно до ч. 1 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву Рівненської обласної організації Федерації боксу України про забезпечення позову суд відзначає наступне

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Частиною 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з ч. 11 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Інститут забезпечення позову є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права. Він віднесений до механізму захисту прав і свобод людини, зокрема в судовому порядку, і є гарантією їх захисту та відновлення, а отже, елементом правосуддя.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Разом із тим, у випадку звернення особи до суду з позовними вимогами немайнового характеру, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, то в такому випадку має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду (така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо).

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання про обґрунтованість заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову (даний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 17.12.2018 у справі № 914/970/18, від 10.11.2020 у справі № 910/1200/20).

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу (даний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18, у постанові Верховного Суду від 10.11.2020 у справі № 910/1200/20).

При цьому обов`язок доказування необхідності вжиття заходів забезпечення позову покладається на особу, яка подала заяву про забезпечення позову.

Так, згідно зі статтями 73, 74, 77, 78 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Заявником суду не наведено жодних підстав які б свідчили, що невжиття обраного позивачем заходу забезпечення позову ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду або захист та поновлення порушених прав або інтересів позивача.

Приймаючи до уваги відсутність жодних доказів в підтвердження викладеного у заяві та будь-яких доказів, які б свідчили про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, дані про неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача без вжиття таких заходів також не наведені, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про вжиття заходів до забезпечення позову.

Згідно з п. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 140 ГПК України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви Рівненської обласної організації Федерації боксу України про забезпечення позову відмовити повністю.

Ухвала набрала чинності 11.07.2024. Ухвала підлягає оскарженню протягом десяти днів з дня її підписання.

СуддяВ.В.Сівакова