УХВАЛА

м. Київ

08.07.2024Справа № 910/8193/24

Суддя Гумега О.В., розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ"

до Центра по роботі з дітьми та молоддю за місцем проживання Дніпровського району м.Києва

про стягнення 143 820,66 грн

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ" (далі - позивач, ТОВ "ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ") звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою № б/н від 23.05.2024 до Центра по роботі з дітьми та молоддю за місцем проживання Дніпровського району м.Києва (далі - відповідач, ЦМП) про стягнення загальної суми заборгованості за спожиті послуги з постачання теплової енергії/централізованого опалення у розмірі 139 713,19 грн, інфляційної складової боргу в розмірі 2 380,21 грн, 3% річних у розмірі 1 727, 26 грн та сплачений судовий збір у розмірі 3 028, 00 грн.

Дослідивши матеріали позовної заяви № 20.2/УПНюр/6433 від 24.06.2024 (вх. № 8193/24 від 01.07.2024), суд дійшов висновку, що вказана позовна заява і додані до неї документи підлягають поверненню з огляду на таке.

Приписами п. 2 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 173 цього Кодексу).

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського процесуального кодексу України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Зміст норми ч. 1 ст. 173 Господарського процесуального кодексу України свідчить про можливість, а не про обов`язковість об`єднання декількох вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

Під вимогою розуміється матеріально-правова вимога, тобто предмет позову, який являє собою одночасно спосіб захисту порушеного права. При цьому об`єднанню підлягають вимоги, які пов`язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги.

Підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача. Отже, об`єднані вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких ґрунтується позов в цілому.

Доказами є будь-які відомості, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин, на яких обґрунтовуються вимоги і заперечення осіб, що беруть участь у справі, та інші обставин, які мають значення для правильного розгляду справи.

Відтак, допускається можливість об`єднати в одній позовній заяві кілька вимог, якщо обставини, на яких вони грунтуються, підтверджуються тими самими доказами.

З поданої позовної заяви вбачається, що в межах даного позову об`єднано позовні вимоги, які грунтуються на дванадцяти договорах, а саме:

- Договорі про закупівлю товарів, послуг № 420020/3юр (послуга з постачання теплової енергії) від 25.01.2023 (стягнення основного боргу, інфляційної складової боргу та 3 % річних) (далі - Договір № 1);

- Договорі про закупівлю товарів, послуг № 420070/2юр (послуга з постачання теплової енергії) від 25.01.2023 (стягнення основного боргу, інфляційної складової боргу та 3 % річних) (далі - Договір № 2);

- Договорі про закупівлю товарів, послуг № 420106/8юр (послуга з постачання теплової енергії) від 25.01.2023 (стягнення основного боргу, інфляційної складової боргу та 3 % річних) (далі - Договір № 3);

- Договорі про закупівлю товарів, послуг № 420164/2юр (послуга з постачання теплової енергії) від 25.01.2023 (стягнення основного боргу, інфляційної складової боргу та 3 % річних) (далі - Договір № 4);

- Договорі про закупівлю товарів, послуг № 420195/5юр (послуга з постачання теплової енергії) від 25.01.2023 (стягнення основного боргу, інфляційної складової боргу та 3 % річних) (далі - Договір № 5);

- Договорі про закупівлю товарів, послуг № 420380/5юр (послуга з постачання теплової енергії) від 25.01.2023 (стягнення основного боргу, інфляційної складової боргу та 3 % річних) (далі - Договір № 6);

- Договорі про закупівлю товарів, послуг № 440040/5юр (послуга з постачання теплової енергії) від 25.01.2023 (стягнення основного боргу, інфляційної складової боргу та 3 % річних) (далі - Договір № 7);

- Договорі про закупівлю товарів, послуг № 460048/2юр (послуга з постачання теплової енергії) від 25.01.2023 (стягнення основного боргу, інфляційної складової боргу та 3 % річних) (далі - Договір № 8);

- Договорі про закупівлю товарів, послуг № 460064/6юр (послуга з постачання теплової енергії) від 25.01.2023 (стягнення основного боргу, інфляційної складової боргу та 3 % річних) (далі - Договір № 9);

- Договорі про закупівлю товарів, послуг № 460067/1юр (послуга з постачання теплової енергії) від 25.01.2023 (стягнення основного боргу, інфляційної складової боргу та 3 % річних) (далі - Договір № 10);

- Договорі про закупівлю товарів, послуг № 460101/1юр (послуга з постачання теплової енергії) від 25.01.2023 (стягнення основного боргу, інфляційної складової боргу та 3 % річних) (далі - Договір № 11);

- Договорі про закупівлю товарів, послуг № 460316/2юр (послуга з постачання теплової енергії) від 25.01.2023 (стягнення основного боргу, інфляційної складової боргу та 3 % річних) (далі - Договір № 12).

Однак, заявлені позовні вимоги не пов`язані між собою ні підставою виникнення, ні поданими доказами, а саме:

- підстави виникнення вимог різні - дванадцять самостійно існуючих правочинів;

- обставини, на яких грунтуються вимоги позивача на підставі Договору № 1, не підтверджуються тими ж самими доказами, що й обставини, на яких грунтуються вимоги позивача на підставі Договорів № 2 - № 12, а рівно і навпаки.

- вимоги про стягнення заборгованості окремо за кожним з дванадцяти договорів не є основними та похідними позовними вимогами, оскільки такі договори не є основними та похідними по відношенню один до одного, а є по-суті окремими угодами.

При цьому, укладення дванадцяти правочинів між тими самими сторонами не є в розумінні процесуального закону підставою для об`єднання таких вимог.

Водночас, судом має бути надана правова оцінка кожному правочину, мають бути встановлені обставини щодо наявності підстав для стягнення простроченої заборгованості за кожним із дванадцяти договорів № 1 - № 12.

Статтею 129 Конституції України, як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно із ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пункт 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України", від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України", зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Тим не менш, обмеження, що застосовуються, не повинні обмежувати доступ, що залишається для особи, у такий спосіб або такою мірою, щоб сама суть права була порушена.

Суд зазначає, що об`єднання позовів є правом, а не обов`язком суду, що узгоджується із правовою позицією Верховного Суду викладеній у постанові від 14.08.2018 у справі № 910/3569/18.

Таким чином, обмеженням права на доступ до суду, зокрема, є, визначений в ГПК України, порядок об`єднання позовних вимог. Невиконання заявником вищенаведених вимог процесуального законодавства наділяє суд правом не приймати до розгляду та повертати позовну заяву заявнику.

Враховуючи вищевикладене, заявлені позивачем вимоги не пов`язані між собою підставами виникнення та не пов`язані поданими доказами, а тому не можуть вважатися однорідними, а відтак і норми статті 173 Господарського процесуального кодексу України в даному випадку не можуть бути застосовані.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що в спірному випадку позивачем порушено правила об`єднання позовних вимог, при цьому відсутні підстави для застосування положень статті 173 Господарського процесуального кодексу України, внаслідок чого дана позовна заява підлягає поверненню на підставі п. 2 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.

Суд звертає увагу, що відповідно до ч. 8 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Керуючись п. 2 ч. 5 ст. 174, ст.ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Повернути позовну заяву та додані до неї документи.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 08.07.2024 та може бути оскаржена у порядку, визначеному статтями 253 - 259 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Оксана ГУМЕГА