УХВАЛА

15 липня 2024 року

м. Київ

cправа № 905/830/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кібенко О.Р. - головуючий, Бакуліна С.В., Кондратова І.Д.,

розглянувши матеріали касаційних скарг ОСОБА_1

на рішення Господарського суду Донецької області від 04.09.2023,

постанову Східного апеляційного господарського суду від 14.05.2024

та додаткову постанову Східного апеляційного господарського суду від 04.06.2024

у справі за позовом ОСОБА_1

до відповідачів:

1) Приватного акціонерного товариства "Авдіївський коксохімічний завод" (далі - ПрАТ "АКХЗ"),

2) Компанії "BARLENCO LTD"

3) PRIVATE LIMITED LIABILITY COMPANY МЕТINVEST B.V. (Приватна компанія з обмеженою відповідальністю "МЕТІНВЕСТ Б.В.") (далі - Компанія "МЕТINVEST B.V.")

та співвідповідача ОСОБА_2

про визнання права на справедливу компенсацію за примусово вилучені акції та встановлення її розміру на рівні подвійного розміру від 54,30 грн із розрахунку на 1 акцію, стягнення солідарно суми компенсації в розмірі 3 946 843,98 грн, суми збитків за неотримані дивіденди в 2017 році на загальну суму 562 909,12 грн та відсотки за користування чужими грошовими коштами на загальну суму 895 232,47 грн,

В С Т А Н О В И В:

1. ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідачів, у якому просив (з урахуванням відповідних змін позовних вимог в редакції прохальної частини заяви про зміну предмета позову від 04.08.2023):

- визнати за ОСОБА_1 право на отримання з 18.05.2018 справедливої вартості за примусово вилучені акції ПрАТ "АКХЗ" та встановити її розмір на рівні подвійного розміру від 54 (п`ятдесят чотири) грн 30 коп. із розрахунку на 1 акцію;

- стягнути солідарно з ПрАТ "АКХЗ", Компанії "BARLENCO LTD", Компанії "METINVEST B.V.", ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму компенсації за примусово вилучені акції ПрАТ "АКХЗ" в розмірі 3 946 843,98 грн, суму збитків за неотримані дивіденди, нараховані за результатами діяльності ПрАТ "АКХЗ" в 2017 році на загальну суму 562 909,12 грн, відсотки за користування чужими грошовими коштами на загальну суму 895 232,47 грн.

2. В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що він як акціонер був примусово позбавлений своїх акцій і не погоджується із ціною викупу акцій ПрАТ "АКХЗ". Позивач вважає, що наглядова рада заводу своїм рішенням затвердила ціну акцій іншу, ніж ту, що відповідає вимогам чинного законодавства, а тому таке рішення порушує його права і позбавляє законної можливості отримати справедливу компенсацію за викуплені акції та дивіденди. Позивач також звертає увагу на те, що Фонд державного майна України (далі - ФДМУ) визнав звіт про оцінку майна (акцій відповідача) таким, що не повною мірою відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна і має недоліки, які вплинули на достовірність оцінки.

3. Господарський суд Донецької області рішенням від 04.09.2023 позов задовольнив частково:

- визнав за ОСОБА_1 право на отримання вартості за примусово вилучені акції ПрАТ "АКХЗ" у розмірі з розрахунку 54,30 грн за одну акцію;

- стягнув солідарно з ПрАТ "АКХЗ", Компанії "BARLENСO LTD" та Компанії "МЕТINVEST B.V." на користь ОСОБА_1 суму компенсації за примусово вилучені акції ПрАТ "АКХЗ" в розмірі 1 179 000 грн;

- стягнув солідарно з ПрАТ "АКХЗ", Компанії "BARLENСO LTD" та Компанії "МЕТINVEST B.V." на користь ОСОБА_1 заборгованість з виплати дивідендів за 2017 рік у розмірі 353 732,78 грн та 205 799,71 грн інфляційних втрат;

- стягнув солідарно з ПрАТ "АКХЗ", Компанії "BARLENСO LTD" та Компанії "МЕТINVEST B.V." на користь ОСОБА_1 витрати з оплати судового збору у розмірі 23 491,40 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовив.

Закрив провадження у справі в частині позовних вимог до ОСОБА_2 на підставі п.1 ч.1 ст.231 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК).

4. Рішення суду першої інстанції мотивоване, зокрема, таким:

- суд має враховувати висновки, викладені Верховним Судом у справі №905/671/19 у подібних правовідносинах про те, що справедлива вартість однієї акції ПрАТ "АКХЗ" складає 54,30 грн, що виключає необхідність призначення експертизи, оскільки відсутність преюдиції не означає можливість встановлення судом у кожній справі правомірності чи неправомірності рішення наглядової ради, чи індивідуальної справедливої ціни для кожного акціонера (залежно від наданих сторонами доводів та доказів);

- визнання судом права акціонера на справедливу компенсацію за примусово вилучені акції та встановлення її розміру є належним способом захисту, спрямованим на встановлення стану правової визначеності у відносинах між міноритарним акціонером, товариством і покупцем (мажоритарним акціонером);

- вимоги позивача як колишнього акціонера до фізичної особи ОСОБА_2 заявлені не як до акціонера, а як до кінцевого бенефіціарного власника юридичних осіб, які приймали участь в процедурі сквіз-аут, що викликано неправильним визначенням наглядовою радою третьої особи вартості акцій в процедурі їх примусового викупу, тому в цьому випадку такий спір між позивачем та ОСОБА_2 не може вважатись корпоративним та не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства;

- встановлені обставини справи свідчать, що належними відповідачами у цій справі є ПрАТ "АКХЗ" як емітент акцій, завдяки неправомірним діям наглядової ради якого була затверджена занижена (несправедлива) оцінка акцій, а також Компанії "BARLENCO LTD" та "METINVEST B.V." в порядку застосування доктрини "підняття корпоративної завіси";

- з огляду на приписи ч.2 ст.315, ч.4 ст.236 ГПК, висновки викладені у постанові Верховного Суду від 15.06.2022 у справі №905/671/19, позивач має право на отримання компенсації за 1 акцію у розмірі 54,30 грн, що дорівнює справедливій вартості однієї акції у пакеті акцій 100% від статутного капіталу ПрАТ "АКХЗ"; загальна сума компенсації ОСОБА_1 за примусово вилучені акції ПрАТ "АКХЗ" складає 1 179 000,00 грн;

- солідарне стягнення з покупця та мажоритарного акціонера 3% річних та інфляційних втрат, нарахованих на суму, яка визначена як різниця між фактично виплаченою сумою позивачам та справедливою компенсацією за акції, що встановлена цим рішенням, є безпідставним, оскільки станом на дату викупу вказані особи не могли передбачити як наявність спору щодо розміру вартості акції, так і будь-який інший розмір вартості акції, ніж той, який був затверджений рішенням третьої особи;

- ПрАТ "АКХЗ" до 28.10.2018 мав здійснити виплату дивідендів ОСОБА_1 за 2017 рік, проте кошти не перерахував, чим порушив свої зобов`язання і права позивача, який у спірний період був акціонером ПрАТ "АКХЗ" з кількістю акцій 30 000 штук; здійснивши власний розрахунок заборгованості зі сплати дивідендів, за результатами роботи ПрАТ "АКХЗ" у 2017 році ОСОБА_1 мав отримати дивіденди у сумі 353 732,78 грн; сума інфляційних втрат нарахованих на заборгованість з виплати дивідендів за 2017 рік у розмірі 353 732,78 грн, за зазначений вище період, складає 205 799,71 грн;

- оскільки заява представника позивача про розподіл судових витрат (вх.№8283/23 від 01.09.2023) в порушення вимог ст.6 Закону "Про електронні документи та електронний документообіг" не скріплена кваліфікованим електронним цифровим підписом, правові підстави для її розгляду по суті відсутні.

5. Східний апеляційний господарський суд постановою від 14.05.2024 рішення Господарського суду Донецької області від 04.09.2023 у справі №905/830/21 скасував в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення інфляційних втрат у розмірі 782 582,95 грн, 3% річних у розмірі 184 214,71 грн, нарахованих на суму компенсації за примусово вилучені акції; ухвалив у цій частині нове рішення, яким задовольнив вказані позовні вимоги; здійснив перерозподіл судових витрат за подання позовної заяви пропорційно задоволеним позовним вимогам. Змінив резолютивну частину рішення Господарського суду Донецької області від 04.09.2023, виклавши, зокрема, в такій редакції:

"Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право на отримання вартості за примусово вилучені акції Приватного акціонерного товариства "Авдіївський коксохімічний завод" у розмірі з розрахунку 54,30 грн за одну акцію.

Стягнути солідарно з Приватного акціонерного товариства "Авдіївський коксохімічний завод", Компанії "BARLENСO LTD" та Приватної компанії з обмеженою відповідальністю "МЕТІНВЕСТ Б.В." на користь ОСОБА_1 суму компенсації за примусово вилучені акції Приватного акціонерного товариства "Авдіївський коксохімічний завод" в розмірі 1 179 000 грн, інфляційні втрати у розмірі 782 582,95 грн, 3% річних у розмірі 184 214,71грн.

Стягнути солідарно з Приватного акціонерного товариства "Авдіївський коксохімічний завод", Компанії "BARLENCO LTD" та Приватної компанії з обмеженою відповідальністю "МЕТІНВЕСТ Б.В." на користь ОСОБА_1 заборгованість з виплати дивідендів за 2017 рік у розмірі 353 732,78 грн. та 205 799,71 грн. інфляційних втрат.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Закрити провадження у справі в частині позовних вимог до гр. ОСОБА_2 на підставі п.1 ч.1 ст.231 ГПК".

6. Суд апеляційної інстанції вказав, зокрема, таке:

- враховуючи обов`язковість врахування висновків Верховного Суду, зважаючи на особливості звернення з позовами колишніми міноритарними акціонерами про визнання за ними права справедливої компенсації вилучених акцій, законність обраного позивачем способу захисту своїх порушених прав, а також неухильне дотримання судом принципу верховенства права, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновки про те, що ОСОБА_1 має право на отримання компенсації за 1 акцію у розмірі 54,30 грн, що дорівнює справедливій вартості однієї акції у пакеті акцій 100% від статутного капіталу ПрАТ "АКХЗ";

- міноритарний акціонер може звертатися з позовом про визначення суми компенсації, стягнення збитків або неправомірної вигоди як до покупця, так і до його афілійованих осіб чи третіх осіб, які брали участь у придбанні пакету акцій міноритаріїв у процедурі сквіз-аут, кінцевого бенефіціарного власника, а також до емітента; формальна юридична відокремленість вказаних осіб у цьому випадку не має значення, підлягає застосуванню доктрина "підняття корпоративної завіси";

- колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для закриття провадження у справі в частині вимог до ОСОБА_2 відповідно до п.1 ч.1 ст.231 ГПК, у зв`язку з тим, що відповідні вимоги не підлягають вирішенню в порядку господарського судочинства, а відповідний спір належить до юрисдикції цивільних судів; позивач не є учасником юридичної особи, не має на меті отримання акцій з метою участі в управлінні та діяльності юридичної особи, натомість його вимоги спрямовані до відповідачів в тому числі і до гр. ОСОБА_2 (кінцевий бенефіціарний власник) саме як до боржників у зобов`язальних відносинах; коло учасників процедури "сквіз-аут" визначено ст.65-2 Закону "Про акціонерні товариства" (у відповідній редакції) і ОСОБА_2 до цих типів учасників не належить;

- суд першої інстанції дійшов законного висновку про те, що позивач має право на отримання компенсації за 1 акцію у розмірі 39,30 грн (різниця між балансовою вартістю 1 акції в 54,30 грн та ціною викупу в 15,00 грн), тому загальна сума компенсації ОСОБА_1 за примусово вилучені акції ПрАТ "АКХЗ" складає 1 179 000,00 грн (30 000 шт. х 39,30 грн); правильним є висновок суду першої інстанції щодо стягнення такої заборгованості з ПрАТ "АКХЗ", Компанії "BARLENCO LTD" та Компанії "METINVEST B.V.";

- з огляду на те, що кошти є ціною товару (акцій) за правочином їх відчуження в процедурі сквіз-ауту, то й отримати вказані кошти позивач мав право, в тому числі, у день списання з його рахунку акцій товариства (18.05.2018), що є відліком моменту прострочення грошового зобов`язання у спірних правовідносинах, а саме з наступного дня - з 19.05.2018; здійснивши відповідний перерахунок 3% річних та інфляційних втрат на вищенаведені правомірно заявлені суми компенсації позивачу вартості акцій за заявлені періоди прострочення (з 19.05.2018 до 01.08.2023), колегія суддів дійшла висновку про те, що стягненню з відповідачів підлягають інфляційні витрати у розмірі 782 582,95 та 3% річних в сумі 184 214,71 грн;

- колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про безпідставність вимог про застосування до відповідачів за аналогією закону (ст.8 Цивільного кодексу України (далі - ЦК), ч.10 ст.11 ГПК) санкції у вигляді стягнення подвійної справедливої ціни, як це передбачено в частинами 6, 7 ст.65-2 Закону "Про акціонерні товариства", через те, що Директива ЄС щодо пропозицій про поглинання від 21.04.2004 №2004/25/ЄС не може вважатись ані частиною національного законодавства, ані міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а тому не є актом цивільного законодавства, а відтак врегулювання відносин в цій справі в частині стягнення подвійної справедливої ціни не може бути здійснено на її підставі та законодавством України не встановлена відповідальність у виді стягнення подвійної справедливої ціни акцій за неналежне виконання учасниками вимог закону при здійсненні процедури сквіз-аут;

- незважаючи на прийняте загальними зборами акціонерів ПрАТ "АКХЗ" рішення про на виплату дивідендів акціонерам, дивіденди в сумі 353 732,78 грн (30 000 шт. х 11,791092599 грн = 353 732,78 грн) ОСОБА_1 не виплачені; питання виплати дивідендів за 2017 рік вже досліджувалися Верховним Судом у господарській справі №905/1926/18 (постанова від 17.03.2021); ПрАТ "АвКХЗ" до 28.10.2018 мав здійснити виплату дивідендів ОСОБА_1 за 2017 рік, проте кошти не перерахував, чим порушив свої зобов`язання і права позивача; суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що за результатами роботи ПрАТ "АКХЗ" у 2017 році ОСОБА_1 мав отримати дивіденди у сумі 353 732,78 грн, натомість відповідачами не було надано доказів про повне чи часткове перерахування вказаних коштів позивачу;

- суд першої інстанції, перевіривши розрахунок позивача, встановив, що сума інфляційних втрат, нарахованих на заборгованість з виплати дивідендів за 2017 рік у розмірі 353 732,78 грн за зазначений вище період, складає 205 799,71 грн; судова колегія, здійснивши власний розрахунок, дійшла висновку щодо арифметичної правильності здійсненого місцевим господарським судом розрахунку;

- колегія суддів дійшла висновку про забезпечення судом першої інстанції розгляду справи у межах розумних строків в розрізі критеріїв Європейського суду з прав людини.

7. Східний апеляційний господарський суд додатковою постановою від 04.06.2024 заяву ОСОБА_1 (від 20.05.2024) про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат задовольнив частково:

1) стягнув з ПрАТ "АКХЗ" на користь ОСОБА_1 витрати з оплати судового збору за подання апеляційних скарг у даній справі в розмірі 826,49 грн;

2) стягнув з Компанії "BARLENСO LTD" на користь ОСОБА_1 витрати з оплати судового збору за подання апеляційних скарг у даній справі в розмірі 826,49 грн;

3) стягнув з Компанії "METINVEST B.V." на користь ОСОБА_1 витрати з оплати судового збору за подання апеляційних скарг у даній справі в розмірі 826,49 грн.

В задоволенні інших вимог заяви відмовив.

8. Додаткова постанова мотивована, зокрема, тим, що заяву про ухвалення додаткової постанови з доданими до неї доказами понесення позивачем витрат на правову допомогу подано 20.05.2024, тобто (з урахуванням вихідного дня) протягом п`ятиденного строку з дня ухвалення судового рішення суду апеляційної інстанції, однак за відсутності зробленої до закінчення судових дебатів заяви про те, що такі докази будуть подані у вказаний строк як необхідної умови для їх подання; заява позивача про ухвалення додаткової постанови про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу в частині долучення до матеріалів справи доказів понесених витрат підлягає залишенню без розгляду, з урахуванням чого у задоволенні вимог заяви представника ОСОБА_1 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у сумі 58 000,00 грн необхідно відмовити у зв`язку з її необґрунтованістю; за подання апеляційних скарг на ухвалу господарського суду Донецької області від 01.09.2021 та ухвалу господарського суду Донецької області від 20.02.2023 позивач сплатив 4 954,00 грн судового збору; враховуючи часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до трьох відповідачів, судовий збір, сплачений позивачем за подання апеляційних скарг на наведені судові рішення, відшкодовується відповідачами пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів.

9. 09.06.2024 ОСОБА_1 через систему Електронний суд звернувся до Верховного Суду з касаційними скаргами на 1) рішення Господарського суду Донецької області від 04.09.2023, постанову Східного апеляційного господарського суду від 14.05.2024 та 2) додаткову постанову Східного апеляційного господарського суду від 04.06.2024 у яких просить:

1) скасувати рішення Господарського суду Донецької області від 04.09.2023 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 14.05.2024 частково і ухвалити нове рішення у відповідній/змінити рішення, не передаючи справу на новий розгляд, а саме: стягнути солідарно з ПрАТ "АКХЗ", Компанії "BARLENCO LTD", Компанії "METINVEST B.V.", ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму компенсації за примусово вилучені акції ПрАТ "АКХЗ" в розмірі 3 946 843,98 грн, суму збитків за неотримані дивіденди, нараховані за результатами діяльності ПрАТ "АКХЗ" в 2017 році на загальну суму 562 909,12 грн, відсотки за користування чужими грошовими коштами на загальну суму 895 232,47 грн;

2) скасувати додаткову постанову Східного апеляційного господарського суду від 04.06.2024 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити в повному обсязі заяву ОСОБА_1 від 20.05.2024 про розподіл судових витрат в суді апеляційної інстанції.

10. Перевіривши матеріали касаційних скарг, Верховний Суд дійшов висновку, що скарги подано з дотриманням вимог статей 287, 290 ГПК.

11. На виконання вимог п.5 ч.2 ст.290 ГПК скаржник у скарзі на рішення та постанову посилається на підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 3 ч.2 ст.287 ГПК, та зазначає:

1) суд апеляційної інстанції ухвалив оскаржувану постанову із застосуванням норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду від 15.06.2022 у справі №905/671/19 щодо належних відповідачів у спорах про правомірність проведених процедур обов`язкового продажу/примусового викупу акцій (сквіз-ауту);

2) відсутні висновки Верховного Суду щодо застосування норм права з питань:

- юрисдикції судових спорів щодо стягнення з кінцевого бенефіціарного власника компенсаційних сум в процедурі сквіз-ауту (ст.20 ГПК);

- можливості застосування санкції на підставі п.27 Директиви ЄС щодо пропозицій про поглинання від 21.04.2004 №2004/25/ЄС .

12. Скаржник, зокрема, зазначає:

- суд апеляційної інстанції погодився з судом першої інстанції щодо необхідності закриття провадження в частині позову до ОСОБА_2 , оскільки вимога до такого відповідача, як вважає суд, не стосується корпоративного спору, а є майновою, і спір має вирішуватися в порядку цивільного судочинства; позивач вважає, що його право власності грубо порушено узгодженими діями як учасників спірної процедури, так і вигодонабувачем; існують системні та систематичні порушення, які були допущені в інтересах однієї особи - кінцевого бенефіціарного власника ПрАТ "АКХЗ" (посилається на висновки Верховного Суду щодо "підняття корпоративної вуалі");

- такий вид деліктних відносин між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 виник не із земельних, трудових, сімейних, житлових та інших цивільних відносин, а з корпоративних відносин; спір, в якому "піднімають корпоративну вуаль" у відповідності до ст.19 Цивільного процесуального кодексу України та ст.20 ГПК, має відноситися до юрисдикції господарських судів; безпідставними є твердження щодо пред`явлення позовних вимог до кінцевого бенефіціарного власника ОСОБА_2 в суд іншої юрисдикції;

- суд апеляційної інстанції погодився з судом першої інстанції відносно відмови застосувати до відповідачів санкцію, оскільки на думку суду Директива ЄС щодо пропозиції про поглинання від 21.04.2004 №2004/25/ЄС не є частиною національного законодавства, а спеціальним законодавством санкція не передбачена; закон, яким вводилась норма щодо сквіз-ауту, був прийнятий в інтересах мажоритарного акціонера, закон є неякісним, що порушує принцип верховенства права та право власності; стягнення санкції прямо передбачено п.27 Директиви ЄС щодо пропозицій про поглинання від 21.04.2004 №2004/25/ЄС, яка має всі ознаки міжнародного договору та пріоритет у застосуванні перед національним законодавством;

- суд апеляційної інстанції самостійно замінив нарахування у вигляді відсотків за користування чужими грошовими коштами на підставі ст.1214 ЦК на нарахування у відповідності до ч.2 ст.625 ЦК - 3% річних;

- суд апеляційної інстанції вважав, що суд першої інстанції правомірно не розглянув заяву позивача про розподіл судових витрат у зв`язку з помилковим не виявленням судом електронного підпису заяви про розподіл судових витрат; заява ОСОБА_1 про розподіл судових витрат від 31.08.2023 була скріплена кваліфікованим електронним цифровим підписом представника позивача Погрібною С.О. , що було підставою для її розгляду у відповідності до ст.129 ГПК; зазначена заява про розподіл судових витрат залишилась не розглянутою в зв`язку з поданням апеляційної скарги;

- суд апеляційної інстанції, як і суд першої інстанції, порушили норми процесуального права відносно розумних строків розгляду справи, які затягувались за допомогою безпідставного зупинення провадження у справі.

13. У касаційній скарзі на додаткову постанову скаржник зазначає, що додаткове рішення є похідним від основного рішення та його невід`ємною складовою; оскаржувана додаткова постанова ухвалена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права; з оскаржуваною додатковою постановою не погоджується з посиланням, зокрема, на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 07.02.2024 у справі №910/216/23.

14. Враховуючи обґрунтування скаржником підстав касаційного оскарження, Верховний Суд дійшов висновку про те, що матеріали касаційних скарг є достатніми для відкриття касаційного провадження.

15. Скаржник також заявив клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.

16. Відповідно до ч.2 ст.288 ГПК учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

17. Скаржник та його представник отримали оскаржувану постанову 20.05.2024, що підтверджується довідкою про доставку документа в кабінет Електронного суду (дата доставлення 20.05.2024 о 12:27, дата отримання судом повідомлення 20.05.2024 о 12:36). Оскільки касаційну скаргу подано протягом двадцяти днів з дня вручення постанови, то Верховний Суд вважає, що причини пропуску встановленого строку є поважними, а клопотання про поновлення строку необхідно задовольнити.

18. Також, представник скаржника адвокат Погрібна С.О. до касаційних скарг долучив клопотання про участь у всіх судових засіданнях у справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

19. Відповідно до ст.197 ГПК учасники справи мають право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за умови наявності у суді відповідної технічної можливості, про яку суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі, крім випадків, коли явка цього учасника справи в судове засідання визнана судом обов`язковою. Учасник справи подає заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання. Копія заяви в той самий строк надсилається іншим учасникам справи. Учасники справи беруть участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та електронного підпису згідно з вимогами Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положень, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

20. Рішенням Вищої ради правосуддя від 17.08.2021 №1845/0/15-21 затверджено Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (далі - Положення).

21. Відповідно до п.46 Положення за наявності в суді технічної можливості учасник справи у порядку, встановленому процесуальним законом, може брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою власних технічних засобів. Ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву.

22. Відповідно до п.49 Положення для участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції учасник справи повинен попередньо зареєструватися в Електронному кабінеті. Учасник справи також повинен перевірити наявні у нього власні технічні засоби на відповідність технічним вимогам, визначеним Інструкцією користувача підсистеми відеоконференцзв`язку, для роботи із системою відеоконференцзв`язку.

23. Враховуючи, що право на участь у розгляді своєї справи гарантоване Конституцією України та Господарським процесуальним кодексом України, беручи до уваги введення воєнного стану на території України, з огляду на необхідність забезпечення своєчасного розгляду господарської справи, Верховний Суд вважає за необхідне задовольнити клопотання представника та провести судові засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Керуючись статтями 119, 234, 235, 287, 288, 290, 294, 301 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1. Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Господарського суду Донецької області від 04.09.2023 та постанови Східного апеляційного господарського суду від 14.05.2024.

2. Відкрити касаційне провадження у справі №905/830/21 за касаційними скаргами ОСОБА_1 .

3. Призначити до розгляду справу №905/830/21 за касаційними скаргами ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Донецької області від 04.09.2023, постанову Східного апеляційного господарського суду від 14.05.2024 та додаткову постанову Східного апеляційного господарського суду від 04.06.2024 на 14 серпня 2024 року о 14:40 у відкритому судовому засіданні у приміщенні Касаційного господарського суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6, в залі судових засідань №209.

4. Надати учасникам справи строк для подання відзиву на касаційну скаргу до 31.07.2024.

5. Клопотання ОСОБА_1 про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів задовольнити.

6. Забезпечити участь ОСОБА_1 у судових засіданнях у справі №905/830/21, зокрема, призначеному на 14.08.2024 о 14:40, в режимі відеоконференції відповідно до положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи та здійснити проведення судового засідання в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку (https://vkz.court.gov.ua).

7. Інструкція користувача підсистеми відеоконференцзв`язку розміщена на вебсторінці технічної підтримки користувачів Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи за вебадресою https://wiki.court.gov.ua.

8. Для участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду представнику необхідно за допомогою свого Електронного кабінету та власних технічних засобів використовувати комп`ютерну техніку або смартфони з доступом в мережу Інтернет, які дозволяють передавати аудіосигнал та відеозображення, а також авторизуватися в системі відеоконференцзв`язку за 10 хвилин до часу судового засідання; активувати технічні засоби (мікрофон, навушники та камеру), перевірити їх працездатність та очікувати запрошення секретаря судового засідання до участі в судовому засіданні.

9. Роз`яснити ОСОБА_1 , що ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву.

10. Явка представників учасників справи не є обов`язковою.

11. Роз`яснити учасникам справи, що відповідно до ч.3 ст.196 Господарського процесуального кодексу України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

12. Роз`яснити учасникам справи про можливість участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції, зокрема, поза межами приміщення суду, з використанням власних технічних засобів відповідно до ст.197 Господарського процесуального кодексу України та Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17.08.2021 №1845/0/15-21.

13. Інформацію у справі, що розглядається, можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://supreme.court.gov.ua/supreme/.

14. Витребувати з Господарського суду Донецької області та/або Східного апеляційного господарського суду матеріали справи №905/830/21.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. Кібенко

Судді С. Бакуліна

І. Кондратова