ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"08" липня 2024 р. м. Ужгород Справа № 907/621/24

Суддя Господарського суду Закарпатської області Лучко Р.М.,

розглянувши матеріали справи

за позовом Дубриницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, с. Дубриничі Ужгородського району Закарпатської області

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Прикарпатзахідтранс», м. Рівне

про стягнення 218 436,11 грн та розірвання договорів оренди землі

ВСТАНОВИВ:

Дубриницька сільська рада Ужгородського району Закарпатської області звернулася до Господарського суду Закарпатської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Прикарпатзахідтранс» про стягнення 218 436,11 грн орендної плати за період 2022-2024 роки, а також розірвання:

- договору оренди земельної ділянки № 0030 від 04 жовтня 2013 року щодо земельної ділянки площею 0,6753 га, кадастровий номер :02:003:0004 за адресою с. Дубриничі вул. Центральна, 176;

- договору оренди земельної ділянки №0031 від 04 жовтня 2013 року щодо земельної ділянки площею 1,5147 га, кадастровий номер :02:003:0008 за адресою с. Дубриничі, вул. Центральна,176а;

- договору оренди земельної ділянки №0032 від 04 жовтня 2013 року щодо земельної ділянки площею 0,3274 га, кадастровий номер :02:003:0007 за адресою с. Дубриничі, вул. Цетттральна,176.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №907/621/24 визначено головуючого суддю Лучка Р.М., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03 липня 2024 року.

Дослідивши матеріали позовної заяви №278/02-36 від 28.06.2024 (вх. № 02.3.1-05/659/24 від 03.07.2024), суд дійшов висновку, що вона підлягає залишенню без руху відповідно до приписів ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), оскільки подана без додержання вимог, викладених у ст. 162, 164 ГПК України.

Відповідно до положень частини 3 статті 162 ГПК України позовна заява повинна містити, зокрема, зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Статтею 163 цього ж Кодексу унормовано, що ціна позову у позовах про стягнення грошових коштів визначається сумою, яка стягується.

У поданій на розгляд суду позовній заяві позивач вказує ціну позову в розмірі 218 426 грн, однак, прохальна частина містить вимоги про стягнення з відповідача 218 436,11 грн заборгованості з орендної плати, що не відповідає зазначеній ціні позову, як і розміру судового збору, який заявлений до стягнення з відповідача в розрахунку судових витрат.

Водночас, всупереч п. 3 ч. 3 ст. 162 ГПК України, позивачем не подано суду обґрунтованого розрахунку заявленої до стягнення суми орендної плати із зазначенням періоду виникнення заборгованості та з врахування часткових сплат.

Крім того, відповідно до ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують, зокрема, сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, а також відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів є складовою доступу до правосуддя, який є елементом права особи на судовий захист, гарантованого статтею 55 Конституції України, що має беззаперечно виконуватись сторонами в разі необхідності реалізації цього права.

Відповідно до приписів частини 2 статті 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (далі Закон) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 1 пункту 2 статті 4 Закону за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлюється у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2 статті 4 Закону за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору встановлюється у розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Також, згідно з ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Звертаючись з позовом позивач заявив в позові вимогу майнового характеру (про стягнення 218 436,11 грн) та три вимоги немайнового характеру (щодо розірвання трьох договорів оренди).

За таких обставин, належна до сплати сума судового збору складає 12 360,54 грн ((218 436,11 грн * 1,5/100 + (3*3028,00 грн).

Водночас позивач до позовної заяви долучив платіжну інструкцію №111 від 21.06.2024 на суму 3276,39 грн.

Отже, судом встановлено, що позивач, в порушення п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України не додав до позовної заяви доказів сплати судового збору в установленому порядку та розмірі.

За приписами ч. 1 ст. 174 ГПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху з наданням строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене та керуючись ст. ст. 162, 164, 172, 174 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовну заяву Дубриницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області №278/02-36 від 28.06.2024 (вх. № 02.3.1-05/659/24 від 03.07.2024) - залишити без руху.

2. Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - 10 (десять) днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом подання до Господарського суду Закарпатської області заяви про усунення недоліків позовної заяви із зазначенням коректної ціни позову та долученням:

- доказів сплати судового збору за подання цієї позовної в розмірі 9084,15 грн.

- обґрунтованого розрахунку заявленої до стягнення суми.

Роз`яснити заявнику, що в разі усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу.

Повідомити заявника, що в разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається http://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Р.М. Лучко