ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" липня 2024 р. Справа№ 911/3568/23 (910/15550/23)

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Остапенка О.М.

суддів: Сотнікова С.В.

Отрюха Б.В.

за участю секретаря судового засідання Карпової М.О.

учасники провадження у справі в судове засідання 11.07.2024 року не з`явились

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Банерс" на рішення Господарського суду Київської області від 02.05.2024 року

у справі №911/3568/23(910/15550/23) (суддя Гребенюк Т.Д.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Банерс"

до Акціонерного товариства "Банк Альянс"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на щодо предмета спору на стороні позивача:

1.Товариство з обмеженою відповідальністю "Дейвест"

2.Розпорядник майна ТОВ "Банерс" арбітражний керуючий

Климук Іванна Володимирівна

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_1

про визнання недійсним договору

в межах справи №911/3568/23

про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Банерс"

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Київської області від 02.05.2024 року у справі №911/3568/23(910/15550/23) у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням місцевого господарського суду, ТОВ "Банерс" звернулось до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 02.05.2024 року у справі №910/13240/22 (910/14563/23) повністю та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.05.2024 вказану апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Остапенко О.М., судді: Отрюх Б.В., Сотніков С.В.

Ухвалою суду від 20.05.2024 вищевказаною колегією суддів відкладено вирішення питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Банерс" на рішення Господарського суду Київської області від 02.05.2024 у справі №911/3568/23(910/15550/23), повернення даної апеляційної скарги або залишення її без руху до надходження матеріалів справи до Північного апеляційного господарського суду та витребувано у Господарського суду Київської області матеріали справи №911/3568/23(910/15550/23).

29.05.2024 супровідним листом Господарського суду Київської області №02-04/911/3568/23(910/15550/23) від 27.05.2024 витребувані матеріали даної справи надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.06.2024 апеляційну скаргу ТОВ "Банерс" на рішення Господарського суду Київської області від 02.05.2024 року у справі №911/3568/23(910/15550/23) залишено без руху у зв`язку з неподанням доказів сплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі, а також доказів на підтвердження відправлення копії цієї скарги і доданих до неї документів ОСОБА_1 з визначенням строку для усунення недоліків апеляційної скарги.

07.06.2024 через систему "Електронний суд", тобто у встановлений судом строк, скаржником на виконання вимог ухвали від 03.06.2024 надано докази доплати судового збору у розмірі 3220,80 грн., а також докази направлення копії апеляційної скарги ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 11.06.2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Банерс" на рішення Господарського суду Київської області від 02.05.2024 року у справі №911/3568/23(910/15550/23), встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до розгляду на 27.06.2024 року за участю повноважних представників учасників провадження у справі.

У поданому через систему "Електронний суд" відзиві на апеляційну скаргу АТ "Банк Альянс" просить залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін.

24.06.2024 через систему "Електронний суд" від арбітражного керуючого Климук І.В. надійшла заява про проведення судового засідання 27.06.2024 в режимі відеоконференції, проведення якого просить забезпечити поза межами приміщення суду за допомогою власних технічних засобів, за наслідками розгляду якої ухвалою суду від 24.06.2024 року вказану заяву задоволено.

Ухвалою суду від 27.06.2024 за клопотанням скаржника розгляд справи відкладено на 11.07.2024 на підставі положень ст. 216 ГПК України.

03.07.2024 через систему "Електронний суд" від представника АТ "Банк Альянс" адвоката Вергелеса Ю.О. надійшла заява про проведення судового засідання 11.07.2024 в режимі відеоконференції, проведення якого просить забезпечити поза межами приміщення суду за допомогою власних технічних засобів.

За наслідками розгляду поданої заяви ухвалою суду від 03.07.2024 року у задоволенні заяви представника АТ "Банк Альянс" адвоката Вергелеса Ю.О. про участь у судовому засіданні 11.07.2024 у справі №911/3568/23(910/15550/23) в режимі відеоконференції відмовлено у зв`язку із її невідповідністю вимогам ч. 2 ст. 197 ГПК України через відсутність доказів направлення копії заяви третій особі - ОСОБА_1

04.07.2024 через систему "Електронний суд" від представника АТ "Банк Альянс" адвоката Вергелеса Ю.О. надійшла заява, в якій останній просив повторно розглянути заяву про участь у судовому засіданні 11.07.2024 року у справі №911/3568/23(910/15550/23) в режимі відеоконференції, за наслідками розгляду якої ухвалою суду від 08.07.2024 року у задоволенні заяви відмовлено.

09.07.2024 через систему "Електронний суд" від арбітражного керуючого Климук І.В. надійшла заява про проведення судового засідання 11.07.2024 в режимі відеоконференції, проведення якого просить забезпечити поза межами приміщення суду за допомогою власних технічних засобів, за наслідками розгляду якої ухвалою суду від 10.07.2024 року у задоволенні заяви відмовлено.

Представник ТОВ "Банерс" в судове засідання 11.07.2024 не з`явився, надіславши до його початку через систему "Електронний суд" клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, яке мотивовано перебуванням представника Григорчук І.О. у відпустці з 01.07.2024 року по 14.07.2024 року.

Представник АТ "Банк Альянс" в судове засідання не з`явився, також надіславши до його початку через систему "Електронний суд" клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату для забезпечення права представника на участь у судових засіданнях.

Представник ТОВ "Дейвест", ОСОБА_1 та його представник, а також арбітражний керуючий Климук І.В. в судове засідання не явились, причини неявки суду не повідомляли. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином шляхом направлення ухвали суду про відкладення розгляду справи до розгляду в електронний кабінет та засобами поштового зв`язку. Клопотань про відкладення розгляду справи не направляли.

Розглядаючи заявлене представником скаржника клопотання про відкладення розгляду справи з наведених у ньому мотивів, судова колегія наголошує, що згідно п. 2 ч. 2 ст. 202 ГПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку лише у випадку першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Так, судом встановлено, що це вже друга неявка представника скаржника в судове засідання, оскільки ухвалою суду від 27.06.2024 року розгляд справи №911/3568/23(910/15550/23) було відкладено саме за його клопотанням.

Колегія суддів також враховує, що ТОВ "Банерс" було подано апеляційну скаргу, тобто було викладено власну позицію щодо суті спору.

Окрім цього, слід зауважити, що господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу щодо відкладення розгляду справи з причин, пов`язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т. п. Господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні свого представника. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах.

Отже, посилання представника ТОВ "Банерс" на перебування у відпустці не є беззаперечною та поважною підставою для відкладення розгляду справи в черговий раз, оскільки скаржник, як юридична особа, не був позбавлений права уповноважити іншого представника на участь у розгляді справи та забезпечити його явку в судове засідання.

Разом з тим, заявником клопотання не доведено суду ані відсутності іншого повноважного представника ТОВ "Банерс", ані неможливості розгляду справи без його участі.

Більш того, розгляд справи №911/3568/23(910/15550/23) за апеляційною скаргою ТОВ "Банерс" на рішення Господарського суду Київської області від 02.05.2024 року було відкладено ухвалою суду від 27.06.2024 року, тобто до запланованої щорічної відпустки адвоката Григорчук І.О.

Таким чином, адвокатське об`єднання "Коларес", з яким скаржником укладено договір про надання правової допомоги від 19.12.2023 року, будучи обізнаним про дату судового засідання, мало можливість уповноважити будь-якого іншого адвоката на ведення цієї справи у період відпустки Григорчук І.О .

Поряд з викладеним, перебуваючи у відпустці, адвокат Григорчук І.О. також не була позбавлена права взяти участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції поза межами приміщенням суду з використанням власних технічних засобів згідно ст.197 ГПК України, проте своїм процесуальним правом не скористалась.

Щодо клопотання представника АТ "Банк Альянс", то таке клопотання не містить жодних обґрунтувань, доводів та доказів на підтвердження неможливості представника взяти участь у судовому засіданні 11.07.2024 року.

При цьому, відмова суду ухвалою від 03.07.2024 року у задоволенні заяви представника АТ "Банк Альянс" про проведення судового засідання в режимі відеоконференції не є поважною підставою для відкладення розгляду справи.

Водночас, як було зазначено у згаданій ухвалі, у разі неможливості направити уповноваженого представника в судове засідання учасник справи не позбавлений права та можливості направити до дня судового засідання письмові пояснення з викладенням своєї правової позиції щодо суті спору разом із клопотанням про розгляд справи за відсутності його представника.

В даному випадку, АТ "Банк Альянс" надано суду відзив на апеляційну скаргу, тобто було викладено власну позицію щодо суті спору.

Крім того, судом враховано, що заявлене клопотання про відкладення розгляду справи підписано адвокатом Вергелесом Ю.О., водночас матеріали справи містять довіреність №40, видану 29.08.2022 та дійсну до 29.08.2024 на ім`я адвоката Башарова В.Є., на представництво інтересів АТ "Банк Альянс", зокрема, в апеляційних господарських судах, який приймав участь в даній справі в суді першої інстанції, а також ордер серії АІ №1571151, виданий 19.03.2024 на ім`я адвоката Данилевич В.С. на представництво інтересів АТ "Банк Альянс" у Північному апеляційному господарському суді без обмежень повноважень, яка приймала участь в даній справі в суді першої інстанції під час прийняття оскаржуваного рішення та подавала відзив на апеляційну скаргу ТОВ "Банерс", що, в свою чергу, дає підстави стверджувати про наявність у АТ "Банк Альянс" щонайменше ще двох повноважних представників.

Більш того, при розгляді клопотань представників скаржника та банку судом взято до уваги висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 16.07.2020 року у справі №924/369/19 та від 01.10.2020 року у справі №361/8331/18, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Окрім наведеного, слід зазначити, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи (ч. 12 ст. 270 ГПК України).

За викладених обставин, оскільки явка представників учасників провадження у справі обов`язковою не визнавалась, а їх неявка в свою чергу не перешкоджає вирішенню спору, враховуючи другу неявку представника скаржника в судове засідання після відкладення розгляду справи за його клопотанням та необґрунтованість клопотання представника банку, беручи до уваги, що матеріалів достатньо для розгляду справи по суті та з огляду на можливість забезпечення заявниками клопотань участі інших представників у судовому засіданні, зважаючи на те, що відкладення є правом суду, а не обов`язком, з метою недопущення безпідставного затягування розгляду справи, колегія суддів дійшла висновку, що заявлені клопотання про відкладення розгляду справи не підлягає задоволенню та вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами у відсутність представників учасників провадження у справі.

11.07.2024 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови Північного апеляційного господарського суду у даній справі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а рішення Господарського суду Київської області від 02.05.2024 року у даній справі - залишити без змін, виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

У відповідності до вимог ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи, у провадженні Господарського суду Київської області на стадії розпорядженням майном боржника перебуває справа №911/3568/23 про банкрутство ТОВ "Банерс", провадження в якій відкрито ухвалою суду від 28.12.2023 року за заявою ТОВ "Зірка Карпат".

У жовтні 2023 року ТОВ "Банерс" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до АТ "Банк Альянс" про визнання недійсним Договору застави обладнання №21-001-84/О від 04.10.2021.

В обґрунтування вказаних позовних вимог позивач зазначає, що директору ТОВ "Банерс" надано право на укладання договору застави, при цьому директору даним рішенням не надавалось права на розпорядження та/або відчуження майна товариства.

Позивач також вказує на те, що оскаржуваний договір застави обладнання №21-007-84/О від 04.10.2021 року за своєю правовою природою є одночасно і договором застави, і договором купівлі-продажу, про що свідчить наступне: пунктом 5.7. Договору застави передбачено, що сторони, за розумінням змісту статті 29 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", свідчать, що Передача Заставодержателю права власності на Предмет застави здійснюється в силу та на підставі даного Договору і не вимагає в подальшому підтвердження/погодження сторін та/або будь - якою третьою особою. Сторони встановлюють, що даний Договір є достатньою правовою підставою для здійснення будь-яких дій щодо переходу права власності до Заставодержателя на Предмет застави. Право Заставодержателя на Предмет застави на підставі положень цього Договору є безумовним, незалежно від претензій Заставодавця, а рішення про перехід права власності на Предмет застави може бути оскаржене Заставодавцем в судовому порядку лише у випадку, якщо він доведе, що повністю виконав зобов`язання за Кредитним договором.

Як стверджує скаржник, в п. 5.7. договору сторони погодили, що положення цього пункту є окремим договором (правочином) про передачу Заставодавцем права власності на Предмет застави Банку в рахунок виконання зобов`язань за Кредитним договором. В силу зазначеного в цьому пункті Заставодавець здійснює передачу Заставодержателю Предмету застави у власність з відкладальною обставиною (умовою).

На думку позивача, відкладальною обставиною для цілей цього Договору є звернення стягнення Заставодержателем за договором застави. Відкладальна обставина вважається такою, що настала на 31 календарний день від дня реєстрації Заставодержателем у державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про звернення стягнення за даним Договором, після чого передача Заставодавцем Банку прав власності на Предмет застави вважається такою, що відбулася і Банк вважається таким, що став власником Предмета застави.

Тобто, на переконання позивача, п. 5.3. та п. 5.7. Договору застави, встановлюють можливість задоволення вимог Заставодержателя, шляхом безумовного відчуження заставленого майна на користь Заставодержателя в односторонньому порядку, через здійснення реєстрації права власності на заставлене майно без будь-яких додаткових дій з боку Заставодавця. Пункт 5.7. Договору застави фактично встановлює, що положення цього пункту є окремим правочином, про передачу Заставодавцем права власності на Предмет застави Банку в рахунок виконання зобов`язань за Кредитним договором, тобто встановлює, що даний договір є також договором купівлі-продажу майна з відкладальною обставиною, на укладення якого директору ТОВ "Банерс" не було надано повноважень згідно протоколу загальних зборів учасників товариства №30/09/2021 від 30.09.2021 року.

Отже, на момент підписання оскаржуваного договору у директора ТОВ "Банерс" були відсутні повноваження на укладення договору застави у редакції, яка передбачає можливість безумовного відчуження майна товариства.

Крім того, позивачем також зазначено про невідповідність умов договору ст. 29 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.10.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі №910/15550/23, призначено підготовче засідання та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ТОВ "Дейвест".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.11.2023 року, зокрема, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_1

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.01.2024 року матеріали справи №910/15550/23 передано до Господарського суду Київської області для розгляду в межах справи №911/3568/23 про банкрутство ТОВ "Банерс".

Ухвалою господарського суду Київської області від 02.04.2024 року, серед іншого, прийнято до провадження справу №911/3568/23(910/15550/23) за позовом ТОВ "Банерс" до АТ "Банк Альянс" про визнання недійсним договору.

Ухвалою господарського суду Київської області від 18.04.2024 року залучено до участі у справі №911/3568/23(910/15550/23) у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача розпорядника майна ТОВ "Банерс" арбітражного керуючого Климук І.В.

За наслідками розгляду заявлених позовних вимог рішенням Господарського суду Київської області від 02.05.2024 у справі №911/3568/23 (910/15550/23) у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Приймаючи дане рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, з огляду на його необґрунтованість та недоведеність, а твердження позивача ґрунтуються на довільному тлумаченні положень чинного законодавства.

Позивач з даним рішенням не погоджується та в поданій апеляційній скарзі посилається на неповне з`ясуванням судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, а також порушення норм матеріального та процесуального права.

Викладені в апеляційній скарзі доводи скаржника у якості підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення фактично ідентичні доводам поданої суду першої інстанції позовної заяви.

Переглядаючи в апеляційному порядку законність винесення оскаржуваного судового рішення, колегія суддів погоджується з висновками суду і не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування такого рішення з огляду на наступне.

Як вірно встановлено судом та не заперечується сторонами, 04.10.2021 між АТ "Банк Альянс" (Банк) та ТОВ "Дейвест" (позичальник) укладено Договір №21-214/ЮК про відкриття невідновлювальної кредитної лінії (далі - Кредитний договір), за умовами якого Банком було відкрито позичальнику кредитну лінію в розмірі 3 800 000,00 доларів США, з щомісячною сплатою процентів за користування кредитними коштами в розмірі 7% (сім) процентів річних, з кінцевим терміном повернення кредиту до 24 серпня 2022 року.

04.10.2021 між АТ "Банк Альянс" (заставодержатель) та ТОВ "Банерс" (заставодавець) укладено Договір застави обладнання №21-001-84/О (далі - Договір застави), за умовами якого заставодавцем в забезпечення вимог заставодержателя, що випливають з умов Кредитного договору, укладеного заставодержателем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дейвест", з повернення кредиту у розмірі 3 800 000,00 доларів США з кінцевим терміном повернення 24.08.2022, сплати процентів за користування кредитними коштами в розмірі 7 процентів річних, іншого розміру процентів, комісії, пені та штрафів, інших платежів у розмірі, строки, порядку і випадках, передбачених Кредитним договором, було передано в заставу рухоме майно - обладнання згідно із переліком №1 до цього Договору, який є його невід`ємною частиною.

У пункті 2.3 Договору застави сторонами було погоджено заставну вартість предмета застави за цим договором у розмірі 38 140 000,00 грн.

Відповідно п.п. 5.1 та 5.1.1 Договору застави сторони домовились, що заставодержатель набуває права звернути стягнення на предмет застави (у разі якщо предметом застави є декілька предметів застави, заставодержатель набуває права звернути стягнення та реалізувати на власний розсуд як усі, так і будь-який з предметів застави), його реалізацію та одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета застави на свій розсуд (з урахуванням умов цього договору та чинного законодавства), в день невиконання або неналежного виконання позичальником будь-якого із зобов`язань, умов, що випливають з Кредитного договору (в тому числі, але не виключно, щодо повернення кредиту або його частини в строк, передбачений Кредитним договором, та/або сплати процентів за користування кредитом та/або комісійної винагороди та/або виконання будь-яких інших грошових зобов`язань, передбачених кредитним договором.

Якщо предметом застави є два або більше предметів застави, заставодержатель отримує задоволення за рахунок такої їх кількості, яка достатня для повного задоволення забезпеченої заставою вимоги банку. Заставодержатель самостійно, на власний розсуд визначає предмет(и) застави, на який(і)звертається стягнення за даним договором (п. 5.2 Договору застави).

Пунктом 5.3 Договору застави визначено, що задоволення заставодержателем своїх вимог за рахунок предмета застави можливе будь-яким способом на розсуд заставодержателя:

5.3.1 на підставі рішення суду;

5.3.2 в позасудовому порядку, будь-яким способом, передбаченим ст. 26 ЗУ "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень";

5.3.3 в будь-який інший спосіб, що буде визначений законодавством на дату задоволення вимог.

При цьому, 30 вересня 2021 року відбулися Загальні зборів учасників ТОВ "Банерс", на яких прийнято рішення, оформлене протоколом №30/09/2021:

а) задовольнити клопотання ТОВ "Дейвест" та виступити майновим поручителем з метою забезпечення виконання його зобов`язань перед Банком за кредитним договором, що буде укладений між ТОВ "Дейвест" та Банком, у тому числі на наступних умовах: сума кредиту: 3 800 000,00 (три мільйони вісімсот тисяч) Доларів США; строк кредиту: 24 серпня 2022 року; плата по кредиту: 7% (сім) процента річних із можливістю збільшення розміру процентної ставки у порядку і на умовах визначених кредитним договором, що буде укладено; цільове призначення кредиту: Поповнення обігових коштів.

б) укласти відповідний договір забезпечення за яким передати у заставу до АТ "Банк Альянс" рухоме майно, що належить Товариству на праві власності), а саме: Агрегат грунтооброб. комб. Саггіег СR1225 СR-11417, Ш=12м. оціночна вартість 1 080 000,00 грн.(без ПДВ); Агрегат грунтооброб. комб. Саггіег СR1225 СR-11500, Ш=12м. оціночна вартість 1 080 000,00 грн.(без ПДВ); Агрегат грунтооброб. комб. Саггіег СR1225 СR-11612, Ш=12м. оціночна вартість 1 080 000,00 грн.(без ПДВ); Агрегат грунтооброб. комб. Саггіег СR1225 СК-11810, Ш=12м. оціночна вартість 1 080 000,00 грн.(без ПДВ); Агрегат грунтооброб. комб. Саггіег СR1225 СR-11854 №1-212-001, Ш=12м. оціночна вартість 1 080 000,00 грн.(без ПДВ); Агрегат грунтооброб. комб. Саггіег СR1225 СR-11989, Ш=12м. оціночна вартість 1 080 000,00 грн.(без ПДВ); Агрегат грунтооброб. комб. Саггіег СR1225 СR-11997, Ш=12м. оціночна вартість 1 080 000,00 грн.(без ПДВ); Агрегат грунтооброб. комб. Саггіег СR1225 СR11391, Ш=12м. оціночна вартість 1 080 000,00 грн.(без ПДВ); Агрегат грунтооброб. комб. Саггіег СR1225 СR11407 №2-216-003, Ш=12м. оціночна вартість 1 080 000,00 грн.(без ПДВ); Агрегат грунтооброб. комб. Саггіег СR1225 СR11426, Ш=12м. оціночна вартість 1 080 000,00 грн.(без ПДВ); Агрегат грунтооброб. комб. Саггіег СR 1225 СR11491, Ш= 12м. оціночна вартість 1 080 000,00 грн.(без ПДВ); Агрегат грунтооброб. комб. Саггіег СR1225 СR11499 №2-216-005, Ш=12м. оціночна вартість 1 080 000,00 грн.(без ПДВ); Система зрошувальна Valley 1 з.н.10167907 дв.D902-4JU468 №2-481-005 оціночна вартість 1 104 000,00 грн.(без ПДВ); Система зрошувальна Vallеу 2 з.н. 10164760 дв.D902-4HD3233 №2-481-006 оціночна вартість 1 104 000,00 грн.(без ПДВ); Сівалка Кіnzе 16-рядна 3600 ASD (623637) №40 (Німеччина), 111=11,9м. оціночна вартість 1 318 000,00 грн.(без ПДВ); Сівалка Кіnzе 16-рядна 3600 АSD (623876) №37 (Німеччина), Ш=11,9м. оціночна вартість 1 318 000,00 грн.(без ПДВ); Сівалка Кіnzе 16-рядна 3600 АSD (626579) (США), №2-222-001, Ш=11,2м. оціночна вартість 1 391 000,00 грн.(без ПДВ); Сівалка Кіnzе 16-рядна 3600 АSD (626580) (США), Ш=11,9м. оціночна вартість 1 391 000,00 грн.(без ПДВ); Сівалка Кіnzе 24-рядна 3700 АSD (751076) №29 (США), Ш=16,8м. оціночна вартість 1 506 000,00 грн.(без ПДВ); Сівалка Кіnzе 24-рядна 3700 АSD (751269) №30 (США), №1-222-032, Ш=16,8м. оціночна вартість 1 506 000,00 грн.(без ПДВ); Сівалка Кіnzе 24-рядна 3700 АSD 104527 (751268) №28 (США), Ш=16,8м. оціночна вартість 1 673 000,00 грн.(без ПДВ); Сівалка Кіnzе 24-рядна SDS (751063) №10к, Ш=16,8м. оціночна вартість 1 673 000,00 грн.(без ПДВ); Сівалка Кіnzе 24-рядна SDS (751066/751366) №17, Ш= 16,8м. оціночна вартість 1 673 000,00 грн.(без ПДВ); Сівалка Кіnzе 24-рядна SDS (751070) №18к, Ш=16,8м. оціночна вартість 1 673 000,00 грн.(без ПДВ); Сівалка Кіnzе 24-рядна SDS (751114/751414) №14/11, Ш=16,8м. оціночна вартість 1 673 000,00 грн.(без ПДВ); Сівалка Кіnzе 36-рядна 3700 АSD (751180) (США), Ш=18,5м. оціночна вартість 1 506 000,00 грн.(без ПДВ); Сівалка Кіnzе 36-рядна SDS (751005) №12, Ш=16,8м. оціночна вартість 1 673 000,00 грн. (без пдв); Сівалка Кіnzе 36-рядна SDS (751143) №20, Ш=16,8м. оціночна вартість 1 673 000,00 грн.(без ПДВ); Сівалка Коскеrling Ultima 6000 з.н. 11069 , Ш=6м. оціночна вартість 1 325 000,00 грн.(без ПДВ).

в) надати повноваження Директору Товариства Щербаку Івану Олексійовичу на підписання із АТ "Банк Альянс", а також зміну та розірвання від імені Товариства договору застави, у тому числі, але не виключно підписувати будь-які інші договори (зокрема, договори про внесення будь-яких змін та доповнень до вищевказаного договору, що буде укладено/підписано), документи (у тому числі, але не виключно довідки, листи, заяви), для оформлення забезпечення на умовах визначених одноосібно Директором, на власний розсуд та без будь-яких обмежень, без необхідності попереднього чи наступного схвалення таких договорів та/або документів та/або затвердження умов такого/таких договору/договорів (змін/доповнень до нього) Рішенням Учасника Товариства.

Відповідно до статті 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Статтею 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідно до ч. 3 ст. 92 ЦК України, орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, а також яка є членом колегіального виконавчого органу юридичної особи, з моменту її вступу на посаду набуває обов`язків щодо такої юридичної особи, зокрема зобов`язана діяти виключно в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно, у межах повноважень, наданих статутом юридичної особи і законодавством, і у спосіб, який, на її добросовісне переконання, сприятиме досягненню мети діяльності юридичної особи, у тому числі уникаючи конфлікту інтересів. Члени наглядової ради або ради директорів юридичної особи мають такі самі обов`язки щодо відповідної юридичної особи та повинні діяти в інтересах цієї юридичної особи та всіх її власників (акціонерів, учасників).

Згідно ст. 98 ЦК України загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що належать до компетенції інших органів товариства, якщо інше не встановлено законом. Рішення загальних зборів приймаються простою більшістю від числа присутніх учасників, якщо інше не встановлено установчими документами або законом. Рішення про внесення змін до статуту товариства, відчуження майна товариства на суму, що становить п`ятдесят і більше відсотків майна товариства, та про ліквідацію товариства приймаються більшістю не менш як у 3/4 голосів, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, укладення та підписання Договору застави керівником позивача було погоджено рішенням учасника ТОВ "Банерс" №30/09/2021 від 30.09.2021 року - ТОВ "Акріс-Інвест" () за результатами звернення позичальника (ТОВ "Дейвест") та відбулось у відповідності до положень ЦК України та Статуту ТОВ "Банерс", що спростовує відповідні твердження скаржника.

Посилання позивача на необхідність отримання окремого погодження учасника ТОВ "Банерс" на відчуження заставленого майна за Договором застави є надуманими та таким, що не відповідає законодавству України.

Скаржником в апеляційній скарзі також не зазначено норму права, яка визначає обов`язок отримання окремого погодження учасника товариства на відчуження заставленого майна за договором застави.

За таких обставин, доводи скаржника про те, що директор ТОВ "Банерс", підписуючи договір, застави діяв з перевищенням повноважень, оскільки у нього було відсутнє право на укладення від імені підприємства договору купівлі-продажу, ґрунтується на довільному тлумаченні позивачем положень чинного законодавства, оскільки передача майна в заставу не є його відчуженням.

Судова колегія звертає увагу апелянта, що правова природа договорів відчуження полягає в тому, що до набувача за таким договором переходить право власності на майно, яке є предметом договору. Вказане підтверджується положеннями ст. 346 ЦК України, згідно якої право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна. Саме тому законодавець відносить до договорів відчуження договори купівлі-продажу, дарування, міни тощо.

В той же час, відповідно до глави 49 ЦК України та до ст. 1 Закону України "Про заставу" застава - це спосіб забезпечення зобов`язань. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов`язання або в інших випадках, встановлених законом, одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами.

Таким чином, договір застави в розумінні ЦК України, є видом забезпечення виконання основного зобов`язання, в цьому конкретному випадку кредитного договору і не є безумовним відчуженням власником свого майна на користь заставодержателя. Метою застави є не передача права власності на предмет застави за гроші, а стимулювання боржника до виконання обов`язків за основним договором.

Крім того, договір застави - це похідний договір від основного договору і самостійно існувати не може, оскільки застава має на меті саме забезпечення основного зобов`язання. Правовідносини застави не спрямовані на відчуженням власником свого майна на користь заставодержателя, натомість спрямований на забезпечення виконання умов за основним зобов`язанням.

Суд зазначає, що абз. 2 п. 5.7. договору застави містить умови передачі предмету застави як негативного наслідку, який настає у випадку невиконання умов кредитного договору, а тому посилання позивача на те, що наведений пункт договору за своєю суттю є договором купівлі-продажу, є помилковими та не ґрунтуються на наведених вище положеннях чинного законодавства.

Щодо доводів скаржника про те, що умови договору застави обладнання №21-007-84/О від 04.10.2021 не відповідають ст. 29 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" слід зазначити таке.

Відповідно п.п. 5.1 та 5.1.1 Договору застави сторони домовились, що заставодержатель набуває права звернути стягнення на предмет застави (у разі якщо предметом застави є декілька предметів застави, заставодержатель набуває права звернути стягнення та реалізувати на власний розсуд як усі, так і будь-який з предметів застави), його реалізацію та одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета застави на свій розсуд (з урахуванням умов цього договору та чинного законодавства), в день невиконання або неналежного виконання позичальником будь-якого із зобов`язань, умов, що випливають з Кредитного договору (в тому числі, але не виключно, щодо повернення кредиту або його частини в строк, передбачений Кредитним договором, та/або сплати процентів за користування кредитом та/або комісійної винагороди та/або виконання будь-яких інших грошових зобов`язань, передбачених кредитним договором.

Якщо предметом застави є два або більше предметів застави, заставодержатель отримує задоволення за рахунок такої їх кількості, яка достатня для повного задоволення забезпеченої заставою вимоги банку. Заставодержатель самостійно, на власний розсуд визначає предмет(и) застави, на який(і)звертається стягнення за даним договором (п. 5.2 Договору застави).

Пунктом 5.3 Договору застави визначено, що задоволення заставодержателем своїх вимог за рахунок предмета застави можливе будь-яким способом на розсуд заставодержателя:

5.3.1 на підставі рішення суду;

5.3.2 в позасудовому порядку, будь-яким способом, передбаченим ст. 26 ЗУ "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень";

5.3.3 в будь-який інший спосіб, що буде визначений законодавством на дату задоволення вимог.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" передбачено, що боржник - особа, яка має виконати на користь обтяжувача забезпечене обтяженням зобов`язання, або майновий поручитель за таким зобов`язанням; особа, у володінні якої знаходиться майно, що належить обтяжувачу; особа, яка має виконати на користь обтяжувала зобов`язання за договором, на підставі якого виникло договірне обтяження; особа, яка відступила право вимоги, що є предметом обтяження.

Відповідно до ст. 29 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", обтяжувач має право після одержання предмета обтяження у володіння задовольнити свою вимогу за забезпеченим обтяженням зобов`язанням шляхом набуття права власності на предмет забезпечувального обтяження, якщо інше не встановлено законом або договором. При цьому обтяжувач зобов`язаний повідомити боржника та інших обтяжувачів відповідного рухомого майна про свій намір набути право власності на предмет забезпечувального обтяження в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону.

Боржник або інші обтяжувачі, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження відповідного рухомого майна, протягом строку, вказаного в частині другій статті 28 цього Закону, можуть заперечити проти переходу права власності на предмет забезпечувального обтяження до обтяжувача, який ініціює звернення стягнення.

Таке заперечення надсилається в письмовій формі обтяжувачу, який ініціює звернення стягнення, та іншим обтяжувачам, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження відповідного рухомого майна. За таких умов обтяжувач, який ініціює звернення стягнення, повинен задовольнити забезпечену обтяженням вимогу шляхом продажу предмета забезпечувального обтяження в порядку, встановленому статтею 30 цього Закону.

Якщо заперечення проти переходу права власності на предмет забезпечувального обтяження надійшло від іншого обтяжувача, на користь якого встановлено зареєстроване обтяження, обтяжувач, який ініціює звернення стягнення, може набути право власності на предмет забезпечувального обтяження лише в разі задоволення ним забезпеченої вимоги обтяжувача, який заперечує проти цього.

Якщо відповідне заперечення надійшло від боржника, набуття обтяжувачем, який ініціює звернення стягнення, права власності на предмет забезпечувального обтяження можливе на підставі рішення суду.

При цьому, відповідно до ч. 3 ст.28 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", якщо боржник, у володінні якого знаходиться предмет забезпечувального обтяження, не виконує вимогу обтяжувача щодо передачі предмета забезпечувального обтяження у володіння обтяжувача, звернення стягнення здійснюється на підставі рішення суду.

Як стверджує відповідач, 14.10.2022 року у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна банком зареєстровані відомості про звернення стягнення на предмет застави за Договором застави, відповідно до вимог ч. 3 ст. 24 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", а саме, обтяжувач, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов`язаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження.

Крім того, 14.10.2022 банком направлено на адресу ТОВ "Банерс", як заставодавця, та ТОВ "Дейвест", як позичальника, повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання, в якому вимагав протягом 30 днів з дня реєстрації в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про звернення стягнення на предмет застави за Договором застави погасити прострочену заборгованість та передачу заставного майна на користь банку.

Як стверджує банк, дані вимоги були проігноровані, жодних дій з боку заставодавця та позичальника щодо передачі заставного майна на користь відповідача вчинено не було.

Враховуючи невиконання ТОВ "Дейвест" умов Кредитного договору з погашення кредиту у визначений договором термін та зі сплати процентів за користування кредитними коштами, АТ "Банк Альянс" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом про звернення стягнення на передане у заставу ТОВ "Банерс" згідно Договору застави обладнання шляхом проведення публічних торгів у порядку виконавчого провадження за початковою ціною реалізації предмета застави, визначеною в ході виконавчого провадження суб`єктом оціночної діяльності відповідно до вимог законодавства України.

За наслідками розгляду даного позову рішенням Господарського суду міста Києва від 25.04.2023 року у справі №910/12680/22, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 30.10.2023 року, позов задоволено повністю та в рахунок погашення перед АТ "Банк Альянс" заборгованості ТОВ "Дейвест" за Договором №21-214/ЮК про відкриття невідновлювальної кредитної лінії від 04.10.2021 звернуто стягнення на предмет застави за Договором застави обладнання №21-001-84/О від 04.10.2021 року.

Таким чином, судами у межах справи №910/12680/22 надано оцінку обставинам укладення договору застави, а також встановлено правомірність дій АТ "Банк Альянс" щодо звернення стягнення на предмет застави за договором застави обладнання №21-007-84/О від 04.10.2021 року.

З огляду на вищевикладене, доводи скаржника про те, що умови договору застави обладнання №21-007-84/О від 04.10.2021 не відповідають ст. 29 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" є безпідставними та недоведеними, а тому підлягають відхиленню.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Таким чином, судом апеляційної інстанції в повній мірі досліджено та надано оцінку всім наявним у справі доказам та обставинам справи, а доводи апелянта щодо неправильного застосування судом норм матеріального та процесуального права і неповноти з`ясування обставин, що мають значення для справи, не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи в апеляційному порядку.

Інші доводи скаржника судом апеляційної інстанції відхиляються як такі, що не впливають на суть прийнятого судового рішення і не потребують детальної відповіді з огляду на прийняте судом рішення у справі.

За наведених обставин, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення місцевого господарського суду прийнято відповідно до норм чинного законодавства, доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, є необґрунтованими, безпідставними, недоведеними, спростовуються матеріалами справи та правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, а відтак правових підстав для її задоволення та скасування оскаржуваного рішення не вбачається.

Згідно ч.ч. 1, 4 ст.129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладаються на позивача.

У зв`язку із залишенням апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, судові витрати ТОВ "Банерс", пов`язані із розглядом справи в суді апеляційної інстанції, покладаються на апелянта.

Керуючись статтями 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 ГПК України та Кодексом України з процедур банкрутства, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Банерс" на рішення Господарського суду Київської області від 02.05.2024 року у справі №911/3568/23(910/15550/23) залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 02.05.2024 року у справі №911/3568/23(910/15550/23) залишити без змін.

3. Копію постанови суду надіслати учасникам провадження у справі.

4. Матеріали справи повернути до господарського суду Київської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, строки та випадках, передбачених ст.ст. 286-291 ГПК України та ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства.

Повний текст постанови підписано 15.07.2024 року.

Головуючий суддя О.М. Остапенко

Судді С.В. Сотніков

Б.В. Отрюх