ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2024 року

м. Київ

cправа № 921/457/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Багай Н. О. - головуючого, Дроботової Т. Б., Чумака Ю. Я.,

секретар судового засідання - Письменна О. М.,

за участю представників сторін:

позивача - Ларіонової О. О. (адвоката),

відповідача - не з`явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Фізичної особи - підприємця Яремчука Ігоря Володимировича

на постанову Західного апеляційного господарського суду від 11.04.2024 (колегія суддів: Матущак О. І. - головуючий, Скрипчук О.С ., Плотніцький Б. Д.) і рішення Господарського суду Тернопільської області від 14.12.2023 (суддя Шумський І. П.) у справі

за позовом Фізичної особи - підприємця Яремчука Ігоря Володимировича

до Збаразької міської ради

про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі,

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог

1.1. У червні 2023 року Фізична особа - підприємець Яремчук Ігор Володимирович (далі - ФОП Яремчук І. В.) звернувся до Господарського суду Тернопільської області з позовом до Збаразької міської ради про визнання додаткової угоди до договору оренди землі (кадастровий номер :01:003:0006) від 11.09.2015 укладеною в редакції, викладеній у позовній заяві.

1.2. Обґрунтовуючи позовні вимоги, ФОП Яремчук І. В. пояснював, що між ним та відповідачем була розпочата переддоговірна стадія правовідносин. Зокрема, ФОП Яремчук І. В. зазначав, що з метою продовження строку дії договору оренди землі від 11.09.2015 направляв Збаразькій міській раді як орендодавцю листи-повідомлення, до яких додавав проект договору про внесення змін до договору оренди землі від 11.09.2015 (щодо строку дії договору оренди землі). ФОП Яремчук І. В. зауважував, що запропонований у проекті договору строк оренди 32 роки відповідає вимогам чинного законодавства, зокрема, частині 11 статті 93 Земельного кодексу України, якою передбачено, що строк оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення для закладання та/або вирощування багаторічних насаджень (плодових, ягідних, горіхоплідних, винограду) не може бути меншим як 25 років. Позивач пояснював, що на орендованій земельній ділянці знаходяться багаторічні насадження і така земельна ділянка використовується орендарем відповідно до її цільового призначення.

Водночас позивач зазначав, що Збаразька міська рада у місячний строк не розглянула надісланий орендарем проект додаткової угоди та не направила орендарю лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. 20.10.2022 Збаразька міська рада надіслала позивачу витяг із рішення сесії Збаразької міської ради від 02.09.2022 "Про внесення змін в договір оренди землі". ФОП Яремчук І. В. зауважував, що направляв відповідачу листи-повідомлення, в яких просив підписати надісланий раніше проект додаткової угоди до договору оренди землі від 11.09.2015. Проте станом на час звернення із цим позовом до суду Збаразька міська рада не підписала проект додаткової угоди, тому, на думку позивача, відповідач ухиляється від укладення (підписання) додаткової угоди про внесення змін до договору. Позивач, посилаючись на положення статей 638- 642, 646 Цивільного кодексу України, статті 33 Закону України "Про оренду землі" (в редакції, чинній на момент укладення договору оренди землі), зазначав, що визнання додаткової угоди до договору оренди землі укладеною у запропонованій ним редакції є належним способом захисту.

2. Короткий зміст судових рішень

2.1. Господарський суд Тернопільської області ухвалив рішення від 14.12.2023 у справі № 921/457/23, залишене без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 11.04.2024, яким відмовив у задоволенні позову ФОП Яремчука І. В.

2.2. Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що у контексті поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі", такий договір може бути поновлено виключно на тих самих умовах і на той самий строк, а тому орендар не може вимагати поновлення договору оренди землі на інших умовах, зокрема, на інший строк. Принцип "мовчазної згоди", який закріплений у статті 33 Закону України "Про оренду землі", в цьому випадку не застосовується. Суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, зазначив, що сторони не дійшли згоди щодо зміни істотної умови договору, тому відсутні підстави для задоволення вимоги щодо визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі від 11.09.2015 в редакції позивача. Окрім того, суд першої інстанції зазначив, що позивач належним чином не обґрунтував визначення строку дії договору оренди землі саме на 32 роки.

3. Короткий зміст касаційної скарги та заперечень на неї

3.1. ФОП Яремчук І. В. звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Тернопільської області від 14.12.2023 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 11.04.2024 у справі № 921/457/23, ухвалити нове рішення про задоволення позову.

3.2. ФОП Яремчук І. В., обґрунтовуючи доводи касаційної скарги, посилається на підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України. При цьому скаржник зазначає про неправильне застосування положень статті 33 Закону України "Про оренду землі", пункту 27 розділу X "Перехідні положення" Земельного кодексу України в редакції Закону України від 24.03.2022 № 2145-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану" та неврахування висновків Верховного Суду щодо застосування вказаних норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 23.11.2023 у справі № 685/547/23, від 22.09.2020 у справі № 159/5756/18, від 10.04.2018 у справі № 594/376/17-ц, від 21.11.2018 у справі № 530/212/17, від 12.09.2023 у справі № 144/188/20, від 22.09.2020 у справі № 313/350/16-ц, від 20.05.2020 у справі № 905/650/19, від 15.05.2019 у справі № 912/1984/17, від 15.05.2019 у справі № 912/3810/16, від 21.02.2024 у справі № 906/1324/21, від 10.04.2019 у справі № 390/34/17.

Скаржник також зазначає, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували норми матеріального права, а саме положення частини 3 статті 19, частини 11 статті 93 Земельного кодексу України, проте висновки Верховного Суду щодо застосування цих норм у подібних правовідносинах відсутні.

ФОП Яремчук І. В. також стверджує, що суди попередніх інстанцій порушили норми процесуального права, а саме статтю 77 Господарського процесуального кодексу України. Скаржник зазначає, що протокол № 33 засідання комісії з питань регулювання земельних відносин, агропромислового комплексу та охорони природного середовища від 29.08.2022, яким суди попередніх інстанцій обґрунтували оскаржувані судові рішення про відмову в позові, не відповідає дійсним обставинам, встановленим судами в цій справі. Тому, за твердженням ФОП Яремчука І. В., суди не повинні були обґрунтовувати оскаржувані судові рішення таким доказом як протокол № 33, оскільки він є неналежним доказом та ґрунтується на неправильних обставинах про те, що позивач невчасно звернувся з листом-повідомленням до відповідача.

3.3. Збаразька міська рада у відзиві на касаційну скаргу просить відмовити ФОП Яремчуку І. В. у задоволенні касаційної скарги. Відповідач вважає, що рішення Господарського суду Тернопільської області від 14.12.2023 та постанова Західного апеляційного господарського суду від 11.04.2024 у справі № 921/457/23 є законними та обґрунтованими, тому підстав для їх скасування немає.

3.4. ФОП Яремчук І. В. подав 05.07.2024 та 09.07.2024 до Верховного Суду пояснення у справі № 921/457/23.

4. Обставини справи, встановлені судами

4.1. Господарські суди попередніх інстанцій установили, що згідно з протоколом № 6 земельних торгів у формі аукціону від 11.09.2015 з продажу права оренди на земельну ділянку сільськогосподарського призначення з кадастровим номером :01:003:0006, площею 8,2299 га, що розташована за межами населеного пункту на території Нижчелуб`янської сільської ради Збаразької ради Тернопільської області, із цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, переможцем земельних торгів визначено ФОП Яремчука І. В.

4.2. Між Головним управлінням Держгеокадастру у Тернопільській області (орендодавець) та ФОП Яремчуком І. В. (орендар) 11.09.2015 укладено договір оренди землі, відповідно до якого орендодавець на підставі протоколу земельних торгів від 11.09.2015 надає, а орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної власності для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться за межами населених пунктів на території Нижчелуб`янської сільської ради Збаразького району Тернопільської області (пункт 1.1 договору оренди землі від 11.09.2015).

4.3. У пунктах 2.1.- 2.4, 5.1 договору оренди землі від 11.09.2015 визначено, що в оренду передається земельна ділянка із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 8,2299 гектарів, у тому числі: 8,2299 га багаторічні насадження. Кадастровий номер земельної ділянки: :01:003:0006. Категорія земель: землі сільськогосподарського призначення. Код використання згідно з класифікатором видів цільового призначення земель (КВЦПЗ): А.01.01 - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

4.4. Відповідно до пункту 3.1 договору оренди землі від 11.09.2015 договір укладено на строк 7 (сім) років.

4.5. Пунктом 3.2 договору оренди землі від 11.09.2015 передбачено, що право оренди земельної ділянки виникає у орендаря з моменту його державної реєстрації відповідно до закону.

4.6. Відповідно до пункту 3.3 договору оренди землі від 11.09.2015 після закінчення строку дії договору орендар за умови належного виконання обов`язків відповідно до умов цього договору та вимог чинного законодавства України має переважне право на його поновлення на новий строк. У цьому разі орендар зобов`язаний письмово (листом-повідомленням) повідомити орендодавця про намір продовжити його дію не пізніше ніж за 30 (тридцять) днів до закінчення строку дії договору.

4.7. При поновленні договору оренди землі від 11.09.2015 його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі на новий строк припиняється (пункт 3.4 договору оренди землі від 11.09.2015).

4.8. Відповідно до пункту 5.2 договору оренди землі від 11.09.2015 цільове призначення земельної ділянки: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

4.9. Пунктом 12.1 договору оренди землі від 11.09.2015 передбачено, що зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін шляхом підписання додаткової угоди до договору. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розглядається у судовому порядку.

4.10. Відповідно до пункту 12.5 договору оренди землі від 11.09.2015 його умови можуть бути також змінені за згодою сторін у разі поновлення договору оренди землі на новий строк.

4.11. Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи - орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору (пункт 12.6 договору оренди землі від 11.09.2015).

4.12. Пунктом 15.1 договору оренди землі від 11.09.2015 передбачено, що цей договір набирає чинності після підписання сторонами та державної реєстрації права оренди відповідно до закону.

4.13. Відповідно до інформації, що міститься у Кадастровому плані земельної ділянки :01:003:0006, класифікація видів земельних угідь (КВЗУ) орендованої земельної ділянки - багаторічні насадження, площею 8,2299 га.

4.14. 28.09.2015 право оренди земельної ділянки з кадастровим номером :01:003:0006 зареєстроване за позивачем у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно згідно з копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень №44612816 від 28.09.2015, а також згідно з відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 27.06.2023.

4.15. На підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області від 11.12.2020 № 48-ОТГ "Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність" земельну ділянку з кадастровим номером :01:003:0006 передано із державної форми власності в комунальну власність Збаразької міської ради, про що 21.01.2021 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вчинено запис № 40299492 про реєстрацію права комунальної власності за Збаразькою міською радою (витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 242122597 від 08.01.2021).

4.16. Згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Яремчук І. В. зареєстрований як фізична особа - підприємець, офіційне місцезнаходження: АДРЕСА_1 ; здійснює такі види економічної діяльності: 01.24 вирощування зерняткових і кісткових фруктів (основний); 01.25 вирощування ягід, горіхів, інших плодових дерев і чагарників; 01.26 вирощування олійних плодів; 01.27 вирощування культур та виробництво напоїв; 01.29 вирощування інших багаторічних культур.

4.17. Як зазначили суди попередніх інстанцій, 10.08.2022 представник ФОП Яремчука І. В. - Яремчук Марина Володимирівна, звернулася до Збаразької міської ради із листом-повідомленням, у якому відповідно до розділу 3 договору оренди землі від 11.09.2015, посилаючись на виробничу необхідність приведення пункту 3.1 договору оренди землі від 11.09.2015 у відповідність до вимог пункту 11 статті 93 Земельного кодексу України, керуючись статтями 122- 126, пунктами 27, 28 розділу "Перехідні положення" Земельного кодексу України, Законом України "Про оренду землі", Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану" та з метою належного провадження підприємницької діяльності щодо закладання і вирощування багаторічних насаджень, виконуючи програму Уряду щодо необхідності забезпечення продовольчої безпеки в країні в умовах військового стану, просила продовжити (поновити) дію договору оренди землі від 11.09.2015 строком на 32 (тридцять два) роки. У листі також зазначено про те, що право оренди виникло з дати державної реєстрації - 28.09.2015.

До вказаного листа додано проект договору про внесення змін до договору оренди землі від 11.09.2015, в якому запропоновано продовжити дію договору оренди землі від 11.09.2015 шляхом викладення пункту 3.1 цього договору в новій редакції, визначивши, що договір укладено на строк 32 роки.

4.18. Суди попередніх інстанцій установили, що зазначений лист отримано представником Збаразької міської ради 17.08.2022.

Відповідно до листа від 20.10.2022 № 03-2954/2.6 Збаразька міська рада Тернопільської області надіслала ФОП Яремчуку І. В. витяг із рішення сесії Збаразької міської ради від 02.09.2022 №/18/29 "Про внесення змін в договір оренди землі". Зазначений лист направлено позивачу на адресу: АДРЕСА_2 . Суди попередніх інстанцій зазначили, що, як указує позивач, цей лист ним отриманий 24.10.2022.

4.19. Суди попередніх інстанцій установили, що в рішенні Збаразької міської ради від 02.09.2022 №/18/29 зазначається, що Збаразька міська рада, розглянувши звернення ФОП Яремчука І. В. про внесення змін в договір оренди землі, пропозиції постійної депутатської комісії з питань регулювання земельних відносин, агропромислового комплексу та охорони природного середовища (протокол № 33 від 29.08.2022), керуючись статтею 33 Закону України "Про оренду землі", статтями 12, 93 Земельного кодексу України, статтею 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", вирішила: внести зміни в договір оренди землі від 11.09.2015, укладений з ФОП Яремчуком І. В. в частині орендодавця, реквізитів сторін у зв`язку з переходом земельної ділянки з державної в комунальну власність та продовження терміну дії відповідно до законодавства; ФОП Яремчуку І. В. укласти з міською радою додаткові угоди про зміни; зобов`язати міського голову м. Збаража від імені міської ради укласти (підписати) додаткові угоди до договорів оренди.

4.20. Водночас, як зазначили суди попередніх інстанцій, у долученому до матеріалів справи витягу з протоколу № 33 засідання комісії з питань регулювання земельних відносин, агропромислового комплексу та охорони природного середовища від 29.08.2022 (який враховано Збаразькою міською радою при прийнятті рішення від 02.09.2022 №/18/29) вказується, що під час засідання розглянуто звернення ФОП Яремчука І. В. (вх.№ Я-361/2.7 від 17.08.2022) про продовження (поновлення) дії договору оренди терміном на 32 роки, укладеного 11.09.2012 року. При цьому, в протоколі зазначено, що звернення надійшло пізніше від зазначеного в договорі оренди терміну подачі повідомлення щодо поновлення договору оренди (не пізніше 30 днів до моменту закінчення терміну дії договору з моменту підписання та державної реєстрації). Комісією також зазначено, що відповідно до пункту 27 розділу X "Перехідні положення" Земельного Кодексу України вважається поновленим на один рік без волевиявлення сторін відповідний договір на земельні ділянки сільськогосподарського призначення комунальної власності без внесення відомостей про поновлення договору до Державного реєстру речових прав, якщо такий закінчився після введення воєнного стану. Тому, беручи до уваги цю норму закону, яка діє на час воєнного часу, ці договори пролонгуються і будуть чинні ще один рік. У протоколі № 33, як установили суди, зазначено про те, що комісією запропоновано не розглядати питання щодо поновлення договорів, а розглянути питання щодо впорядкування цих договорів, а саме: додатковими угодами внести зміни в договори оренди землі в частині орендодавця та його реквізитів, передбачити пролонгацію договорів на один рік (продовження терміну дії відповідно до норм закону, що діє у воєнний час) та винести на розгляд проект рішення.

4.21. 31.10.2022 ФОП Яремчук І. В. повторно звернувся до Збаразької міської ради із листом-повідомленням, в якому у зв`язку із ненадходженням відповіді щодо пропозицій чи заперечень про зміну умов договору з боку міської ради, просив надати письмову відповідь про прийняте рішення щодо надісланого листа-повідомлення з проектом додаткової угоди про намір продовження (поновлення) договору оренди землі від 11.09.2015.

4.22. Господарські суди встановили, що 15.11.2022 вказаний лист вручений представнику Збаразької міської ради. Відповідь на це звернення позивача в матеріалах справи відсутня.

4.23. 14.04.2023 ФОП Яремчук І. В. втретє надіслав на адресу Збаразької міської ради лист-повідомлення та проект додаткової угоди, в якому зазначив, що при надсиланні витягу з рішення від 02.09.2022 №/18/29 Збаразькою міською радою не додано примірника додаткової угоди до договору оренди землі. А тому з метою належного провадження підприємницької діяльності щодо закладання і вирощування багаторічних насаджень задля забезпечення продовольчої безпеки в країні просив надати інформацію про виконання зазначеного рішення сесії, а також надати інформацію про підписання запропонованого Яремчуком І. В. проекту договору про внесення змін до договору оренди землі від 11.09.2015. До листа також додав копію проекту договору про внесення змін до договору оренди землі від 11.09.2015.

Лист з додатками отримано представником Збаразької міської ради 27.04.2023.

4.24. Господарські суди попередніх інстанцій зазначили, що відповідач долучив до матеріалів справи копію листа Збаразької міської ради від 19.06.2023 № 03-1312/2.6, який адресований Яремчуку І. В. , направлений на адресу: АДРЕСА_2 . На підтвердження направлення листа позивачу міська рада долучила витяг із журналу реєстрації вихідних документів, у якому міститься відповідний запис за порядковим номером 1312.

За змістом листа Збаразька міська рада на лист (вх.Я-442/2.7 від 27.04.2023) повідомляє позивача, що його звернення (вх. № Я-361/2.7 від 17.08.2022) було розглянуто 02.09.2022 на засіданні сесії Збаразької міської ради, за результатами якого прийнято рішення №ІІІ/18/29 "Про внесення змін в договір оренди землі". Витяг із цього рішення було направлено на виконання для укладення додаткової угоди до договору оренди землі від 11.09.2015. У цьому витягу з рішення зазначено зміни, які необхідно внести, а саме зміни в частині орендодавця, реквізитів сторін та продовження терміну дії договору відповідно до чинного законодавства, а саме: відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану", прийнятого 24.03.2022, пункту 27 розділу X "Перехідні положення" Земельного Кодексу України. Тому, враховуючи наведене, термін дії договору оренди землі від 11.09.2015 відповідно до чинного законодавства продовжено до 11.09.2023.

Також у листі Збаразька міська рада повідомила, що запропонований позивачем договір про внесення змін до договору оренди землі від 11.09.2015 не може бути підписаний, тому що вказаний у ньому термін дії складає 32 роки і в ньому не зазначені зміни, про які йдеться в рішенні від 02.09.2022 №ІІІ/18/29. У листі зазначено про надсилання позивачу проекту додаткової угоди до договору оренди землі від 11.09.2015 відповідно до рішення від 02.09.2022 №ІІІ/18/29 "Про внесення змін в договір оренди землі" та прохання прибути для її підписання. Крім того, у листі вказано, що термін дії оренди землі від 02.09.2015 на земельну ділянку з кадастровим номером :01:003:0006 продовжений до 02.09.2023, тому відповідно до пункту 3.3 цього договору позивач має переважне право на його поновлення, у зв`язку з чим необхідно не пізніше ніж за 30 (тридцять) днів до закінчення строку дії договору звернутися для поновлення цього договору на новий термін і додати відповідно до пункту 9.4.5 розроблений агрохімічний паспорт земельної ділянки та витяг про нормативну грошову оцінку земельної ділянки.

4.25. Як зауважили суди попередніх інстанцій, позивач зазначав, що лист відповідача від 19.06.2023 № 03-1312/2.6 ним не отримувався, а про його існування він дізнався лише під час розгляду цієї справи. Належних доказів протилежного матеріали справи не містять.

4.26. Господарські суди попередніх інстанцій установили, що протягом дії договору оренди землі від 11.09.2015 позивач продовжує користуватися переданою йому земельною ділянкою, використовувати її за цільовим призначенням та сплачувати орендну плату за землю. Наведене підтверджується довідкою Підволочиського відділу податків і зборів з фізичних осіб та проведення камеральних перевірок управління оподаткування фізичних осіб Головного управління Державної податкової служби у Тернопільській області № 13111/6/19-00-24-09 від 30.06.2023, у якій зазначено про відсутність станом на 30.06.2023 заборгованості (переплата в сумі 0,08 грн) у ФОП Яремчука І. В. щодо орендної плати з фізичних осіб.

4.27. Спір виник у зв`язку з тим, що після прийняття рішення від 02.09.2022 №/18/29 Збаразька міська рада відмовляється від підписання додаткової угоди, тому позивач звернувся до суду з позовом про визнання додаткової угоди до договору оренди землі (кадастровий номер :01:003:0006) від 11.09.2015 укладеною в редакції, викладеній у позовній заяві.

5. Позиція Верховного Суду

5.1. Згідно зі статтею 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини 1 статті 310, частиною 2 статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

5.2. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши наведені у касаційній скарзі та відзиві доводи, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд вважає, що касаційну скаргу належить задовольнити частково з огляду на таке.

5.3. Предметом позову в цій справі є матеріально-правові вимоги ФОП Яремчука І. В. про визнання додаткової угоди до договору оренди землі (кадастровий номер :01:003:0006) від 11.09.2015 укладеною в редакції, викладеній у позовній заяві. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач дотримався процедури поновлення договору оренди землі на новий строк на змінених умовах, проте відповідач ухиляється від укладення додаткової угоди про внесення змін до договору оренди.

5.4. Колегія суддів зазначає, що відносини щодо поновлення договору оренди землі на момент виникнення спірних правовідносин у цій справі врегульовані статтею 33 Закону України "Про оренду землі" в редакції, чинній на момент укладення договору оренди землі від 11.09.2015, яка мала назву "Поновлення договору оренди землі".

5.5. Відповідно до частин 1- 5 цієї статті по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проєкт додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

5.6. За змістом частини 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі" у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із уповноваженим керівником органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель комунальної власності).

5.7. Згідно з частинами 8 та 9 статті 33 Закону України "Про оренду землі" додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди можуть бути оскаржені в суді.

5.8. У справі, що розглядається, господарські суди попередніх інстанцій установили, що позивач належним чином виконував свої обов`язки за договором оренди землі від 11.09.2015 та дотримався процедури повідомлення орендодавця про намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк, визначеної пунктом 3.3 договору та частинами 1- 5 статті 33 Закону України "Про оренду землі", завчасно надіславши Збаразькій міській раді 11.08.2022 відповідний лист-повідомлення від 10.08.2022 про намір продовжити (поновити) дію договору оренди землі від 11.09.2015 строком на 32 роки.

Водночас, як установили суди попередніх інстанцій, позивач запропонував змінити при поновленні договору оренди землі його умови в частині збільшення строку дії договору: 32 роки замість 7 років, долучивши до листа-повідомлення проект відповідної додаткової угоди про внесення змін. За результатами розгляду звернення позивача від 10.08.2022 Збаразька міська рада прийняла рішення, відповідно до якого вирішено внести зміни в договір оренди землі від 11.09.2015 в частині орендодавця та реквізитів сторін у зв`язку з переходом земельної ділянки з державної у комунальну власність, та про продовження терміну дії відповідно до законодавства. Проте, як установили суди попередніх інстанцій, у передбачений законом місячний термін відповідач не узгодив з позивачем запропоновані ним істотні умови, не уклав додаткову угоду про поновлення договору, не повідомив заявника про наявність законних та обґрунтованих заперечень щодо поновлення договору та не надіслав лист-повідомлення про прийняте ним рішення.

Враховуючи зміст витягу з протоколу № 33 засідання комісії з питань регулювання земельних відносин, агропромислового комплексу та охорони природного середовища від 29.08.2022, суди попередніх інстанцій зазначили, що власник земельної ділянки заперечував проти запропонованого орендарем нового строку оренди у 32 роки. Тобто, за висновком судів, між сторонами у справі виник спір щодо цієї істотної умови договору оренди землі.

5.9. За результатами розгляду позовної заяви ФОП Яремчука І. В. суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, з посиланням на положення частин 1- 5 статті 33 Закону України "Про оренду землі", зазначив, що сторони не дійшли згоди щодо зміни істотної умови договору, тому відсутні підстави для задоволення вимоги про визнання додаткової угоди до договору оренди землі від 11.09.2015 укладеною в редакції позивача.

Суд першої інстанції також зауважив, що в контексті поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі", такий договір може бути поновлено виключно на тих самих умовах і на той самий строк. Тобто орендар не може вимагати поновлення договору оренди землі на інших умовах, зокрема, на інший строк. За висновком суду, принцип "мовчазної згоди", який закріплений у статті 33 Закону України "Про оренду землі", в цьому випадку не застосовується.

5.10. ФОП Яремчук І. В., не погодившись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою. Обґрунтовуючи доводи касаційної скарги, скаржник посилається на підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

5.11. Пунктами 1, 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини 1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у випадку, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

Щодо підстав касаційного оскарження, передбачених пунктом 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України

5.12. ФОП Яремчук І. В. у касаційній скарзі зазначає про неправильне застосування положень статті 33 Закону України "Про оренду землі", пункту 27 розділу X "Перехідні положення" Земельного кодексу України в редакції Закону України від 24.03.2022 № 2145-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану" та неврахування висновків Верховного Суду щодо застосування вказаних норм права, викладених у постановах від 23.11.2023 у справі № 685/547/23, від 22.09.2020 у справі № 159/5756/18, від 10.04.2018 у справі № 594/376/17-ц, від 21.11.2018 у справі № 530/212/17, від 12.09.2023 у справі № 144/188/20, від 22.09.2020 у справі № 313/350/16-ц, від 20.05.2020 у справі № 905/650/19, від 15.05.2019 у справі № 912/1984/17, від 15.05.2019 у справі № 912/3810/16, від 21.02.2024 у справі № 906/1324/21, від 10.04.2019 у справі № 390/34/17 у подібних правовідносинах.

5.13. Дослідивши доводи, наведені у касаційній скарзі, Верховний Суд зазначає таке.

5.14. Колегія суддів установила, що у постановах Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 594/376/17-ц, від 22.09.2020 у справі №159/5756/18, від 21.11.2018 у справі № 530/212/17, від 22.09.2020 у справі № 313/350/16-ц, на які посилається скаржник, викладено висновки, зокрема, про те, що статтею 33 Закону України "Про оренду землі" визначено алгоритм дій орендаря та орендодавця за наявності наміру поновити договір оренди землі. Згідно з висновками, наведеними у зазначених постановах, дійсний орендар, який добросовісно виконував свої обов`язки за договором оренди землі, має переважне право перед іншими особами на продовження цих орендних правовідносин. Маючи такий намір, він (орендар) зобов`язаний до закінчення строку оренди землі (у строки, визначені частиною 2 статті 33 вказаного Закону) повідомити про це орендаря та надіслати проект додаткової угоди. Мета такого повідомлення - запобігання укладенню орендодавцем договору оренди з іншою особою у зв`язку з відсутністю в нього інформації про наявність наміру в дійсного орендаря продовжувати орендні правовідносини. При цьому таке завчасне повідомлення з надсиланням проекту додаткової угоди є передумовою для зміни сторонами умов договору оренди під час його поновлення (укладення на новий строк). Орендодавець, розглянувши у місячний термін таке повідомлення і проект додаткової угоди, за необхідності узгодивши з орендарем істотні умови, зобов`язаний або укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди землі, або повідомити орендаря про наявність обґрунтованих заперечень щодо поновлення договору оренди землі шляхом надсилання листа-повідомлення про прийняте рішення (частини 1- 5 статті 33 Закону України «Про оренду землі»).

Для поновлення договору оренди з підстав, передбачених частиною 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі", необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує його обов`язки за цим договором; він повідомив орендодавця в установлені законом строки про намір поновити договірні відносини на новий строк; до листа-повідомлення додав проект додаткової угоди про поновлення договору оренди землі; продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець упродовж місяця після закінчення строку договору оренди землі письмово не повідомив орендаря про заперечення у поновленні цього договору.

5.15. У постановах Верховного Суду від 23.11.2023 у справі № 685/547/23, від 12.09.2023 у справі № 144/188/20, на які посилається скаржник, викладено висновки, зокрема, щодо застосування статті 33 Закону України "Про оренду землі" та норм Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану".

Колегія суддів установила, що Верховний Суд у справі № 685/547/23 та у справі № 144/188/20, посилаючись на пункт 27 розділу Х "Перехідні положення" Земельного кодексу України, зазначав, зокрема про те, що вважаються поновленими на один рік без волевиявлення сторін відповідних договорів і без внесення відомостей про поновлення договору до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно договори оренди, суборенди, емфітевзису, суперфіцію, земельного сервітуту, строк користування земельними ділянками щодо яких закінчився після введення воєнного стану, щодо земельних ділянок сільськогосподарського призначення, в тому числі приватної власності.

5.16. У постановах Верховного Суду від 20.05.2020 у справі № 905/650/19, від 15.05.2019 у справі № 912/1984/17, від 15.05.2019 у справі № 912/3810/16, від 21.02.2024 у справі № 906/1324/21, від 10.04.2019 у справі № 390/34/17, як зазначає скаржник, суд касаційної інстанції акцентував увагу на необхідності врахування під час розгляду спорів у подібних правовідносинах презумпції добросовісності та чесності учасників цивільних правовідносин.

5.17. Колегія суддів установила, що у постанові Верховного Суду від 20.05.2020 у справі № 905/650/19 Верховний Суд дійшов таких висновків:

"Відповідно до статті 3 Цивільного кодексу України принципи справедливості, добросовісності та розумності є однією із фундаментальних засад цивільного права, спрямованою, у тому числі, на утвердження у правовій системі України принципу верховенства права. При цьому добросовісність означає, як констатував Верховний Суд, прагнення особи сумлінно використовувати цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків, що зокрема підтверджується змістом частини 3 статті 509 цього Кодексу. Отже, законодавець, навівши у тексті Цивільного кодексу України зазначений принцип, установив у такий спосіб певну межу поведінки учасників цивільних правовідносин, тому кожен із них зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам та інтересам інших осіб. Цей принцип не є суто формальним, оскільки його недотримання призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту. Саме тому у конкретних правовідносинах, зокрема, щодо поновлення договору оренди землі на підставі статті 33 Закону України "Про оренду землі", добросовісність орендодавця по суті становить гарантію дотримання прав менш захищеної сторони, якою у спірних правовідносинах є орендар".

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 15.05.2019 у справі № 912/1984/17, від 15.05.2019 у справі № 912/3810/16.

5.18. Колегія суддів установила, що у постанові Верховного Суду від 21.02.2024 у справі № 906/1324/21 також викладено такі висновки:

"6.35. У межах розумної та добросовісної поведінки орган державної влади чи місцевого самоврядування як орендодавець, що представляє власника у спірних правовідносинах, може взагалі відмовити орендарю в укладенні договору, повідомивши його про наявність належних підстав для цього, зокрема про рішення орендодавця як власника більш розумно розпорядитись землею (в тому числі виставити право оренди на торги), чи вказавши на неналежне виконання орендарем умов договору.

6.36. Якщо ж власник такого рішення не прийняв, то за змістом статті 3 ЦК України та статті 33 Закону про оренду землі орган державної влади чи місцевого самоврядування власник зобов`язаний провести з орендарем добросовісні переговори, тобто добросовісно спробувати досягти домовленостей з орендарем: запропонувати, наприклад, конкретний розмір орендної плати, інший строк оренди тощо.

6.37. Адже орендар, який добросовісно виконував свої обов`язки за договором оренди землі, має законодавчо передбачене переважне право перед іншими особами на продовження цих орендних правовідносин, а також право укласти договір оренди на новий строк.

6.38. Якщо орган державної влади чи місцевого самоврядування знехтував обов`язком добросовісно провести переговори (наприклад, явно безпідставно відмовив в укладенні договору), то слід виходити з того, що такий орган зловживає своїм правом, порушуючи цим законні права орендаря.

6.39. Судовий захист в таких випадках передбачено лише для особи, яка належним чином виконувала свої обов`язки за договором та добросовісно використовувала належні їй права, тому орендодавець не може посилатися на свій захист на обставини, які свідчать про ухилення ним від проведення переговорів, та на власну недобросовісну поведінку, протиставляючи її легітимним прагненням та належній поведінці орендаря; водночас і орендар, що належно діяв, не може бути позбавлений можливості реалізації свого права на продовження орендних відносин, передбаченого законом, в тому числі через судовий захист. Інакше передбачене частиною дев`ятою статті 33 Закону про оренду землі право орендаря оскаржити відмову, а також наявне зволікання в укладенні нового договору оренди землі матиме лише декларативний характер та не призведе до відновлення порушеного права".

5.19. У справі, що розглядається, встановлено, що позивач дотримався вимог законодавства, які регламентують його поведінку, необхідну для отримання відповідного рішення уповноваженого органу. Зокрема, суди встановили, що позивач завчасно надіслав Збаразькій міській раді відповідний лист-повідомлення від 10.08.2022 про намір продовжити (поновити) дію договору оренди землі від 11.09.2015 строком на 32 роки.

Також суди зазначили, що за результатами розгляду звернення позивача від 10.08.2022 Збаразька міська рада прийняла рішення внести зміни в договір оренди землі від 11.09.2015 в частині орендодавця та реквізитів сторін у зв`язку з переходом земельної ділянки з державної у комунальну власність, та продовжити термін дії договору відповідно до законодавства.

5.20. Колегія суддів зазначає, що згідно з частиною 1 статті 124 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на момент ухвалення Збаразькою міською радою рішення від 02.09.2022) передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

5.21. Відповідно до частин 1, 2 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування" (в редакції, чинній на момент ухвалення Збаразькою міською радою рішення від 02.09.2022) рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

5.22. Таким чином, волевиявлення ради як органу місцевого самоврядування оформлюється відповідним рішенням, яке приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради.

5.23. Колегія суддів зазначає, що для вирішення спору про поновлення договору оренди землі суди повинні дослідити, зокрема, дотримання алгоритму дій учасниками правовідносин щодо укладення такого договору. Тому обставинами, що входять до предмета доказування, є, зокрема, наявність чи відсутність рішення органу місцевого самоврядування щодо укладення додаткової угоди до договору оренди землі та зміст такого рішення.

При цьому з урахуванням частини 1 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування" саме рішення органу місцевого самоврядування може містити фактичні дані, інформацію щодо обставин, що входять до предмета доказування.

5.24. Натомість суди попередніх інстанцій не з`ясували зміст рішення сесії Збаразької міської ради від 02.09.2022 №/18/29 "Про внесення змін в договір оренди землі", помилково зосередившись на аналізі змісту протоколу № 33 засідання комісії з питань регулювання земельних відносин, агропромислового комплексу та охорони природного середовища від 29.08.2022, який не є відповідно до частини 1 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування" актом органу місцевого самоврядування і лише був врахований при прийнятті Збаразькою міською радою рішення від 02.09.2022 №/18/29.

5.25. З урахуванням наведеного обґрунтованими є доводи ФОП Яремчука І. В. про те, що суди попередніх інстанцій помилково мотивували оскаржувані судові рішення змістом протоколу № 33 засідання комісії з питань регулювання земельних відносин, агропромислового комплексу та охорони природного середовища від 29.08.2022.

5.26. Колегія суддів також зазначає, що суди попередніх інстанцій достеменно не встановили, чи дійсно між сторонами виник спір щодо строку дії договору оренди землі, який був запропонований орендарем у проекті додаткової угоди до договору оренди землі від 11.09.2015, з урахуванням змісту рішення сесії Збаразької міської ради від 02.09.2022 №/18/29 "Про внесення змін в договір оренди землі".

Водночас суди не встановили обставин виконання чи невиконання відповідачем свого обов`язку щодо добросовісного проведення переговорів щодо укладення з позивачем додаткової угоди до договору оренди землі від 11.09.2015 у строки, визначені законом.

5.27. За таких обставин колегія суддів вважає, що доводи скаржника про неврахування судами попередніх інстанцій висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 23.11.2023 у справі № 685/547/23, від 22.09.2020 у справі № 159/5756/18, від 10.04.2018 у справі № 594/376/17-ц, від 21.11.2018 у справі № 530/212/17, від 12.09.2023 у справі № 144/188/20, від 22.09.2020 у справі № 313/350/16-ц, від 20.05.2020 у справі № 905/650/19, від 15.05.2019 у справі № 912/1984/17, від 15.05.2019 у справі № 912/3810/16, від 21.02.2024 у справі № 906/1324/21, від 10.04.2019 у справі № 390/34/17 у подібних правовідносинах підтвердилися.

5.28. З огляду на викладене Верховний Суд вважає передчасними висновки судів попередніх інстанцій про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог про визнання додаткової угоди до договору оренди землі від 11.09.2015 укладеною в редакції позивача.

Щодо підстав касаційного оскарження, передбачених пунктом 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України

5.29. ФОП Яремчук І. В. у касаційній скарзі стверджує про те, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували норми матеріального права, а саме положення частини 3 статті 19, частини 11 статті 93 Земельного кодексу України, проте висновки Верховного Суду щодо застосування цих норм у подібних правовідносинах відсутні.

5.30. Колегія суддів зазначає, що згідно з частиною 2 Земельного кодексу України категорії земель України мають особливий правовий режим.

5.31. Землі України за основним цільовим призначенням поділяються на певні категорії, однією з яких є землі сільськогосподарського призначення (частина 1 статті 19 Земельного кодексу України).

Земельна ділянка, яка за основним цільовим призначенням належить до відповідної категорії земель, відноситься в порядку, визначеному цим Кодексом, до певного виду цільового призначення, що характеризує конкретний напрям її використання та її правовий режим (частина 3 статті 19 Земельного кодексу України).

5.32. Відповідно до частини 1 статті 22 Земельного кодексу України землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

5.33. До земель сільськогосподарського призначення належать, зокрема, сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги) (частина 2 статті 22 Земельного кодексу України).

5.34. Отже, за змістом положень частини 2 статті 22, статті 19 Земельного кодексу України багаторічні насадження - це вид сільськогосподарських угідь, які належать до земель сільськогосподарського призначення.

5.35. Відповідно до частини 9 статті 93 Земельного кодексу України відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом.

5.36. Згідно зі статтею 2 Закону України "Про оренду землі" відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

5.37. За загальним правилом договори укладаються сторонами цивільних правовідносин на принципах рівності сторін, свободи договору та з урахуванням обов`язкових вимог щодо такого виду договорів із зазначенням його істотних умов та у відповідній формі. Подібні правові висновки викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.11.2021 у справі № 635/4233/19.

5.38. Колегія суддів зазначає, що Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання розвитку виноградарства та садівництва" частину 11 статті 93 Земельного кодексу України вирішено доповнити словами і цифрами, а саме: "для земельних ділянок сільськогосподарського призначення для закладання та/або вирощування багаторічних насаджень (плодових, ягідних, горіхоплідних, винограду) не може бути меншим як 25 років". Аналогічні зміни внесені до частини 3 статті 19 Закону України "Про оренду землі". Зазначений Закон набрав чинності 05.04.2022.

5.39. Як установили суди, позивач 10.08.2022 звернувся до Збаразької міської ради із листом-повідомленням, у якому зазначав про необхідність приведення пункту 3.1 договору оренди землі від 11.09.2015 у відповідність до вимог пункту 11 статті 93 Земельного кодексу України та просив продовжити (поновити) дію згаданого договору оренди землі строком на 32 роки.

Обґрунтовуючи доводи щодо необхідності збільшення строку дії договору оренди землі від 11.09.2015, позивач зазначав, що згідно із Законом України від 17.12.2021 № 1989-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання розвитку виноградарства та садівництва" внесено зміни до частини 11 статті 93 Земельного кодексу України. Зокрема, за змістом пункту 11 статті 93 Земельного кодексу України строк оренди земельних ділянок земельних ділянок сільськогосподарського призначення для закладання та/або вирощування багаторічних насаджень (плодових, ягідних, горіхоплідних, винограду) не може бути меншим як 25 років. Також позивач зазначав, що на орендованій земельній ділянці як на момент укладення договору, так і зараз закладені багаторічні насадження, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-023 від 23.11.2023.

5.40. Суд першої інстанції, оцінюючи доводи скаржника щодо визначення строку дії договору оренди земельної ділянки від 11.09.2015, зазначив про те, що позивач належним чином не обґрунтував визначення строку дії договору оренди землі від 11.09.2015 саме на 32 роки. Також суд першої інстанції зауважив, що згідно із частиною 11 статті 93 Земельного кодексу України строк оренди для земельних ділянок сільськогосподарського призначення для закладання та/або вирощування багаторічних насаджень не може бути меншим як 25 років. Крім того суд першої інстанції зазначив, що відповідно до листа Товариства з обмеженою відповідальністю "АГП МЕДІА" від 11.08.2023 № 77 щодо можливості бути включеним у грантову програму такий строк має становити не менше як 30 років. Однак, як констатував суд першої інстанції, у жодному разі немає розрахунку необхідності саме 32-річного строку оренди. Суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції.

5.41. Водночас колегія суддів зазначає, що такі висновки судів є передчасними, оскільки суди попередніх інстанцій не перевірили доводи ФОП Яремчука І. В. щодо правових підстав для поновлення договору оренди землі від 11.09.2015 шляхом внесення змін до договору оренди в частині строку оренди.

Суди не дослідили зібрані у справі докази, що унеможливило встановлення обставин щодо категорії та виду цільового призначення земельної ділянки, належності її до певного виду сільськогосподарських угідь, а також умов і цілей надання її в користування ФОП Яремчуку І. В. згідно з умовами договору оренди землі від 11.09.2015 та іншими документами, наданими сторонами. Водночас встановлення наведених обставин є необхідною умовою для вирішення питання про можливість застосування до спірних правовідносин частини 11 статті 93 Земельного кодексу України.

5.42. Суди попередніх інстанцій також не врахували, що позивач просив у позовній заяві визнати укладеною додаткову угоду до договору оренди землі від 11.09.2015, якою передбачено внесення змін до договору оренди землі від 11.09.2015. Пункт 3.1 договору оренди землі від 11.09.2015 ФОП Яремчук І.В. просив викласти у новій редакції, згідно з якою договір укладено на строк 32 (тридцять два) роки. Тобто позивач просив суд змінити умову договору оренди землі від 11.09.2015 в частині строку дії цього договору, визначивши такий строк ретроспективно з моменту укладення договору (зокрема, до 7 років, які вже минули, позивач додав 25 років із посиланням на зміни, внесені до законодавства).

5.43. Враховуючи наведене, Верховний Суд погоджується з аргументами скаржника щодо відсутності правового висновку про застосування положень частини 3 статті 19, частини 11 статті 93 Земельного кодексу України у подібних правовідносинах. Проте з урахуванням порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права формування такого висновку є передчасним, оскільки суд касаційної інстанції не вправі здійснювати дослідження та оцінку доказів відповідно до імперативних приписів, наведених у частині 2 статті 300 Господарського процесуального кодексу України.

5.44. При цьому колегія суддів не оцінює додані до пояснень ФОП Яремчука І.В. докази, оскільки відповідно до приписів статті 300 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

5.45. Частиною 1 статі 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

5.46. Загальними вимогами процесуального законодавства, передбаченими у статтях 73, 74, 76, 77, 86, 236- 238 Господарського процесуального кодексу України, визначено обов`язковість встановлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні позову. Без виконання цих процесуальних дій ухвалити законне й обґрунтоване рішення у справі неможливо.

5.47. Зважаючи на викладене, касаційну скаргу ФОП Яремчука І. В. належить задовольнити частково, судові рішення господарських судів попередніх інстанцій - скасувати, а справу - передати на новий розгляд до господарського суду першої інстанції.

5.48. Під час нового розгляду цієї справи для правильного вирішення спору господарському суду першої інстанції необхідно врахувати викладене, розглянути цю справу з урахуванням предмета і підстав заявленого позову, всебічно і повно з`ясувати та перевірити всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінити докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті і, в залежності від встановленого, ухвалити обґрунтоване і законне судове рішення

6. Висновки Верховного Суду

6.1. Відповідно до статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

6.2. За змістом частини 3 статті 310 Господарського процесуального кодексу України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо, зокрема, суд не дослідив зібрані у справі докази.

6.3. Ураховуючи порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права та неврахування норм матеріального права, та, беручи до уваги, що суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази, касаційну скаргу слід задовольнити частково, а ухвалені у справі судові рішення - скасувати із направленням справи на новий розгляд до місцевого господарського суду.

6.4. Під час нового розгляду справи місцевому господарському суду слід урахувати наведене, дослідити та об`єктивно оцінити аргументи учасників справи і всі зібрані у справі докази в їх сукупності, всебічно і повно з`ясувати фактичні обставини справи та, залежно від встановленого, прийняти обґрунтоване і законне судове рішення.

7. Судові витрати

Оскільки у цьому випадку суд касаційної інстанції не змінює та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом касаційної інстанції не здійснюється (частина 14 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись статтями 300, 301, 308, 310, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Фізичної особи - підприємця Яремчука Ігоря Володимировича задовольнити частково.

2. Постанову Західного апеляційного господарського суду від 11.04.2024 і рішення Господарського суду Тернопільської області від 14.12.2023 у справі № 921/457/23 скасувати, справу № 921/457/23 передати на новий розгляд до Господарського суду Тернопільської області.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Н. О. Багай

Судді Т. Б. Дроботова

Ю. Я. Чумак