ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

15 липня 2024 року м.Тернопіль справа №921/430/24
Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Андрусик Н.О.

розглянувши позовні матеріали без номера від 05.07.2024 (вх.№478 від 08.07.2024) Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "СЛАВУТИЧ", село Великі Вікнини Збаразького району Тернопільської області

до відповідача: Приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА ГРУПА "ТАС", місто Київ

про стягнення 160 000грн 00коп.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "СЛАВУТИЧ", село Великі Вікнини Збаразького району Тернопільської області звернувся 05.07.2024 через підсистему "Електронний суд" ЄСІТС до Господарського суду Тернопільської області з позовом (вх.№478) до Приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА ГРУПА "ТАС", місто Київ, про стягнення 160 000грн 00коп. страхового відшкодування за майнову шкоду, спричинену майну позивача внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування позову товариство посилається на наявність страхового випадку, який стався 03.10.2021 за участю двох джерел підвищеної небезпеки, а саме автомобіля, власником якого є товариство (Toyota LAND CRUISER PRADO, р.н НОМЕР_1 ) та вантажного автомобіля DAF, р.н. НОМЕР_2 з напівпричепом цистерна AUTEPA, р.н. НОМЕР_3 , власником якого є Приватне підприємство "ДРУЖБА-НАФТОПРОДУКТ".

Внаслідок даної ДТП транспортний засіб позивача визнано відповідно до Висновку транспортно-товарознавчої експертизи №93/7/23 від 21.08.2023 фізично знищеним, тобто таким, що не доцільно відновлювати у зв`язку з значними механічними пошкодженнями.

Кримінальне провадження №0000254 від 03.10.2021 про обвинувачення водія вантажного автомобіля DAF, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, закрито на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із смертю обвинуваченого (ухвала суду від 01.06.2023 у справі №598/243/22).

Посилаючись на норми ст.30 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" №1961-IV від 01.07.2004 позивач вказує, що йому має бути відшкодовано вартість транспортного засобу у зв`язку з його знищенням.

Також, вказуючи на протиправність дій водія тягача DAF, - Наконечного С.С., зважаючи на нереабілітуючі підстави закриття кримінального провадження щодо нього, ПП "ДРУЖБА-НАФТОПРОДУКТ" як володілець джерела підвищеної небезпеки, має нести цивільно-правову відповідальність за майнову шкоду, спричинену його працівником внаслідок ДТП.

Позивач вважає, що із страховика завдавача шкоди ПрАТ "СТРАХОВА ГРУПА "ТАС" підлягає стягненню страхове відшкодування у розмірі визначеної у страхових полісах страхової суми, - 160 000 грн.

Однак, у виплаті страхового відшкодування відповідач відмовив, що послугувало однією з підстав звернення з позовом до господарського суду.

У позовній заяві позивачем зазначено, що оскільки даний позов є позовом про відшкодування шкоди, завданої майну позивача, тому, відповідно до ч.8 ст.29 ГПК України, даний позов за вибором позивача подається до Господарського суду Тернопільської області, адже місцем заподіяння шкоди є Тернопільська область (280 км автомобільної дороги "Доманово-Ковель-Чернівці-Тереблече" у напрямку м.Кременець (населений пункт - с. Старий Вишнівець Вишнівецької територіальної громади Кременецького району Тернопільської області)).

Мотиви, з яких виходить суд при постановленні ухвали.

Відповідно до ч.2 ст.4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Юридично обґрунтоване розмежування повноважень кожної ланки судової системи, а також однойменних судів однієї ланки щодо розгляду і вирішення господарських справ гарантує безпомилковість діяльності всієї судової системи, здійснення покладених на неї завдань та є однією з юридичних гарантій належного та справедливого здійснення судочинства.

Під територіальною підсудністю розуміється властивість певної справи належати до відання одного з однорідних судів в залежності від просторових меж його юрисдикції.

Отже, територіальна підсудність господарських справ фактично зумовлює відмежування компетенції із розгляду цих справ однорідними судами за просторовою характеристикою, тобто залежно від території, на яку поширюється їх юрисдикція.

За загальним правилом, визначеним у ч.1, 2 ст.27 ГПК України, позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи-підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Поряд з цим, у відповідності до ч.8 ст.29 ГПК України позови про відшкодування шкоди, заподіяної майну, можуть пред`являтись також за місцем заподіяння шкоди.

Відповідно до ч.3 ст.45 ГПК України відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позов заявлено до страхової компанії про відшкодування шкоди, завданої транспортному засобу позивача внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за участю автомобіля, застрахованого ПАТ "Страхова група "ТАС".

У відповідності до ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов`язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства (стаття 982 ЦК України).

Позивач вважає, що у разі настання страхового випадку, страховик у межах страхових сум, зазначених у договорі страхування, відшкодовує у встановленому договором та законом порядку шкоду (збитки), заподіяну майну страхувальника.

Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (ч. 3 ст.1187 ЦК України).

У відповідності до ст.9 Закону України "Про страхування" страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку.

Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

Суд відзначає, що деліктні зобов`язання або "зобов`язання із заподіяння шкоди" - це недоговірні зобов`язання, які виникають внаслідок порушення майнових чи особистих немайнових прав. Метою даного зобов`язання є поновлення прав потерпілого за рахунок заподіювача шкоди або особи, яка несе відповідальність за завдану шкоду.

Правила регулювання деліктних зобов`язань (ст.1166 Цивільного кодексу України) допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою (суброгація).

У разі, якщо деліктні відносини поєдналися з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування є страховик завдавача шкоди. Такий страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди в порядку, передбаченому Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього.

Як вказує позивач у позові, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу, з вини якого трапилась ДТП, внаслідок якої знищено автомобіль позивача, застраховано у ПрАТ "СТРАХОВА ГРУПА "ТАС" на підставі полісів АР9836087 та АР9836087, страхову суму за якими визначено в розмірі 160 000грн.

Позивачем подано позов до Господарського суду Тернопільської області за правилами ч. 8 ст. 29 ГПК України, тобто за місцем заподіяння шкоди.

Суму позову визначено саме як страхове відшкодування, яке позивач просить стягнути з ПАТ "СТРАХОВА ГРУПА "ТАС" як зі страхової компанії, яка застрахувала цивільну відповідальність власника винуватого у ДТП авто за завдану ним шкоду перед третіми особами.

Отже, у даних правовідносинах відповідач - ПрАТ "СТРАХОВА ГРУПА "ТАС" виступає не прямим винуватцем завданої майну позивача шкоди, а страховою компанією, яка відшкодовує збитки за застраховану особу за договором страхування.

Правова природа спірних коштів є страховим відшкодуванням суб`єктом страхування, а не відшкодуванням шкоди майну безпосереднім винуватцем завданої шкоди.

Те, що страховик є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим замість завдавача шкоди щодо сплати страхової виплати - страхового відшкодування, у передбаченому законодавством порядку, не змінює правової природи та змісту понять "шкода" і "страхове відшкодування".

Термін "шкода" і термін "страхове відшкодування" не є тотожними.

ПрАТ "Страхова група "ТАС" не є завдавачем шкоди чи власником джерела підвищеної небезпеки.

Отже, спір між сторонами слід пред"являти за загальними правилами територіальної підсудності - за місцем знаходження відповідача у справі, оскільки при зазначених обставинах, позов СТОВ "Славутич" до відповідача не є позовом про відшкодування шкоди, при розгляді якого мають бути встановленими усі обов`язкові для делікту елементи, та який має розглядатися господарським судом за місцем заподіяння шкоди.

Із змісту позовної заяви вбачається розуміння виникнення спірних правовідносин позивачем, адже товариством заявлено позов до Страхової компанії про стягнення саме страхового відшкодування за майнову шкоду, а не безпосередньо про стягнення шкоди.

У відповідності із п.10 ч.2 ст.9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» місцезнаходження юридичної особи визначається на підставі відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, доступ до якого є загальнодоступним за посиланням в мережі Інтернет https://usr.minjust.gov.ua/content/home, місцезнаходженням юридичної особи Приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА ГРУПА "ТАС" є місто Київ.

Згідно з п.1 ч.1 ст.31 ГПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до частини 3 статті 31 Господарського процесуального кодексу України, передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Як передбачено у частині 9 статті 176 Господарського процесуального кодексу України, якщо буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Оскільки відповідачем у справі є юридична особа, місцезнаходження якої зареєстровано у місті Києві, тому матеріали справи підлягають передачі на розгляд до Господарського суду міста Києва за встановленою територіальною підсудністю.

Разом з тим, оскільки складова верховенства права, закріплена у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, згоду на обов`язковість якої надано Верховною Радою України, передбачає, зокрема розгляд справи належним судом, в даному випадку - судом, до територіальної юрисдикції якого відноситься поданий господарський спір, тому передача справи за належною територіальною юрисдикцією не призводить до порушення прав позивача на доступ до суду та на справедливий судовий розгляд, а є гарантією того, що рішення у справі буде ухвалене належним судом і законне та обґрунтоване рішення не буде в подальшому скасоване судом вищої інстанції лише з підстав недотримання процесуальних норм щодо територіальної юрисдикції.

Керуючись ст.ст.4, 27, 29, 31, ч.9 ст.176, 232-235, 255 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Матеріали справи №921/430/24 за позовною заявою без номера від 05.07.2024 (вх.№478 від 08.07.2024) Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Славутич", с. Великі Вікнини Збаразького району Тернопільської області до Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС", м. Київ, про стягнення 160 000грн страхового відшкодування, передати за територіальною підсудністю до Господарського суду міста Києва (вул.Б.Хмельницького,44-В, м.Київ, 01054).

Ухвала підписана, набирає законної сили 15.07.2024 відповідно до приписів ст.235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена протягом 10 днів від дати її підписання до Західного апеляційного господарського суду (п.8 ч.1 ст.255, ч.1 ст.256, ст.257, пп.17.5 п.17 Перехідних положень ГПК України).

Суддя Н.О. Андрусик