УХВАЛА

02 липня 2024 року

м. Київ

cправа № 925/1025/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Чумака Ю. Я. - головуючий, Дроботової Т. Б., Багай Н. О.,

секретар судового засідання - Лелюх Є. П.,

за участю представників:

позивача - Кірса В. В. (адвокат),

відповідача 1 - не з`явилися,

відповідача 2 - не з`явилися,

відповідача 3 - Штабовенка Д. В. (адвокат),

третя особа 1 - Шульга П. М. (адвокат),

третя особа 2 - не з`явилися,

третя особа 3 - не з`явилися,

третя особа 4 - не з`явилися

розглянувши касаційні скарги приватного виконавця Безмагоричних Микити Андрійовича та Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрседлекс"

на рішення Господарського суду Черкаської області від 03.11.2023 (суддя Кучеренко О. І.) та постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.03.2024 (судді: Євсіков О. О. - головуючий, Корсак В. А., Алданова С. О.) у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Віта Верітас"

до: 1) Приватного акціонерного товариства "Трест Київміськбуд-1", 2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрседлекс", 3) приватного виконавця Безмагоричних Микити Андрійовича,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача:

1) ОСОБА_1 ,

2) Міністерство юстиції України в особі відділу примусового виконання рішень Департаменту державної служби,

3) Київська міська рада,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на, стороні відповідачів:

4) Товариство з обмеженою відповідальністю "Єврокон Солюшнс",

про визнання недійсним правочину.

ВСТАНОВИВ:

У липні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Віта Верітас" (далі - ТОВ "Віта Верітас") звернулося до Господарського суду Черкаської області з позовною заявою, у якій просить визнати недійсним правочин, оформлений актом про проведені торги від 15.03.2021, виданим приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Безмагоричних Микитою Андрійовичем (далі - виконавець Безмагоричних М. А.) щодо реалізації квартири АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрседлекс" (далі - ТОВ "Укрседлекс").

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що оспорюваний правочин містить ознаки фраудаторності, оскільки його було вчинено за недобросовісності дій його учасників, з метою уникнення звернення стягнення на майно Приватного акціонерного товариства "Трест Київміськбуд-1" (далі - ПрАТ "Трест Київміськбуд-1") та ухилення від задоволення кредиторських вимог ТОВ "Віта Верітас" у зведеному виконавчому провадженні та виконання рішення суду.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 03.11.2023, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 20.03.2024, позов задоволено частково: визнано недійсним правочин, оформлений актом про проведені торги від 15.03.2021, який видано виконавцем Безмагоричних М. А. щодо реалізації квартири АДРЕСА_1 та належала на праві власності ПрАТ "Трест Київміськбуд-1" на користь ТОВ "Укрседлекс", у частині позовних вимог до виконавця Безмагоричних М. А. відмовлено.

Задовольняючи вимоги частково, суди дійшли висновку, що для укладення спірного правочину з реалізації квартири його учасниками не були додержані вимоги законодавства при його вчиненні, оскільки сторони оспорюваного правочину усвідомлювали або мали усвідомлювати, що такий правочин укладається за наявності заборон щодо відчуження такого майна, наявності інших виконавчих проваджень щодо боржника та не виконаних зобов`язань боржника перед іншими кредиторами, що є підставою для визнання його недійсним (частина 1 статті 203, статті 215 Цивільного кодексу України). Відмовляючи у задоволенні вимог до виконавця Безмагоричних М. А., суди зазначили, що пред`явлення позову до нього є безпідставним з огляду на предмет спору у цій справі, оскільки він не є стороною спірного правочину, а тому є неналежним відповідачем у цій справі та може бути залучений судом як третя особа на стороні відповідача.

У касаційних скаргах виконавець Безмагоричних М. А. та ТОВ "Укрседлекс" просять скасувати рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду, закрити провадження в справі як таке, що не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства, а у разі якщо суд дійде висновку про відсутність підстав для закриття провадження у справі, відмовити у задоволенні позову.

На обґрунтовування наявності підстави для касаційного оскарження згідно з положеннями пункту 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України скаржники посилаються на застосування в оскаржуваних судових рішеннях судами попередніх інстанцій норми права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених:

- у постановах Великої Палати Верховного Суду від 06.06.2018 у справі № 921/16/14-г/15, від 14.11.2018 у справі № 906/515/17, від 16.01.2019 у справі № 910/22695/13, від 07.02.2019 у справі № 927/769/16, від 11.09.2019 у справі № 925/138/18, від 23.11.2021 у справі № 175/1571/15, від 20.09.2018 у справі № 821/872/17, від 17.10.2018 у справі № 826/5195/17, від 16.01.2019 у справі № 279/3458/17-ц, від 09.10.2019 у справі № 758/201/17 щодо юрисдикції;

- у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.12.2018 у справі № 904/7326/17, якою уточнені висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у справі № 660/612/16-ц, щодо статті 30 Закону України "Про виконавче провадження" (№ 1404-VIII) щодо виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника у рамках зведеного виконавчого провадження тим виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.06.2024 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою виконавця Безмагоричних М. А. на рішення Господарського суду Черкаської області від 03.11.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.03.2024 у справі № 925/1025/23 та призначено розгляд справи у судовому засіданні на 25.06.2024.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.06.2024 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ТОВ "Укрседлекс" на рішення Господарського суду Черкаської області від 03.11.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.03.2024 у справі № 925/1025/23 та призначено розгляд справи у судовому засіданні на 25.06.2024.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.06.2024 відкладено розгляд касаційних скарг виконавця Безмагоричних М. А. та ТОВ "Укрседлекс" на рішення Господарського суду Черкаської області від 03.11.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.03.2024 у справі № 925/1025/23 на 02.07.2024.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Єврокон Солюшнс", ТОВ "Віта Верітас", ОСОБА_1 у відзивах на касаційні скарги просять залишити їх без задоволення з мотивів, викладених в оскаржуваних судових рішеннях.

Інші учасники справи не скористалися правом на подання відзиву на касаційні скарги.

Судами попередніх інстанцій встановлено такі фактичні обставини:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.04.2016 у справі № 17/192 частково задоволено позов ТОВ "Віта Верітас" до ПрАТ "Трест Київміськбуд-1" про припинення правовідношення шляхом розірвання договору, присуджено до стягнення з ПрАТ "Трест Київміськбуд-1" на користь ТОВ "Віта Верітас" 236 375 948,79 грн збитків, 150 418 234,72 грн безпідставно отриманих коштів, 25 500,00 грн витрат зі сплати державного мита та 236,00 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

На виконання рішення Господарського суду міста Києва від 11.04.2016 у справі № 17/192 Господарський суд міста Києва 16.03.2017 видав наказ, який ТОВ "Віта Верітас" пред`явило до примусового виконання до Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Назаровца А. Т. від 20.04.2017 було відкрито виконавче провадження № НОМЕР_5 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 16.03.2017.

Крім того, у Відділі примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відносно цього ж боржника ПрАТ "Трест Київміськбуд-1" перебували інші виконавчі провадження: № НОМЕР_2 з виконання наказу Господарського суду міста Києва від 24.02.2012 № 47/335 про стягнення з ПрАТ "Трест Київміськбуд-1" на користь Київської міської ради боргу у сумі 11 002 146,52 грн основної заборгованості та 724 182,38 грн пені; № НОМЕР_3 з виконання наказу Господарського суду міста Києва від 09.11.2012 № 5011-47/12731-2012 про стягнення з ПрАТ "Трест Київміськбуд-1" на користь Київської міської ради суми боргу у сумі 78 711 211,50 грн основного боргу та 65 296 572,18 грн пені, які у подальшому було об`єднано у зведене виконавче провадження (зведене виконавче провадження № НОМЕР_4).

Постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Селезньова М. О. про арешт майна боржника від 08.08.2014 у виконавчому провадженні № НОМЕР_3 накладено арешт та оголошено заборону на його відчуження на усе рухоме та нерухоме майно, що належить ПрАТ "Трест Київміськбуд-1", та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику.

Постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Назаровца А.Т. від 19.01.2016 у виконавчому провадженні № НОМЕР_2 накладено арешт на квартири НОМЕР_1, АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_10 , АДРЕСА_11 , АДРЕСА_12 , АДРЕСА_13 , АДРЕСА_14 , АДРЕСА_15 , АДРЕСА_16 , які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та належать ПрАТ "Трест Київміськбуд-1", а також заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику.

Постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Назаровца А. Т. від 22.05.2017 про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження, виконавче провадження № НОМЕР_5 було приєднано до зведеного виконавчого провадження № НОМЕР_4.

Відомості про зазначені виконавчі провадження відносно ПрАТ "Трест Київміськбуд-1" було внесено до автоматизованої системи виконавчих проваджень (АСВП) та до реєстру боржників. Зазначені відомості на момент розгляду справи є чинними, виконавчі провадження не завершені.

Під час примусового виконання у зведеному виконавчому провадженні № НОМЕР_4 державний виконавець звернув стягнення на майно боржника (ПрАТ "Трест Київміськбуд-1") - квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 106,8 м2, житловою площею 62,0 м2, яка належала боржнику на підставі свідоцтва про право власності від 01.08.2011 №САС850854, виданого Управлінням власністю міста виконавчого комітету Черкаської міської ради.

Відповідно до висновку про вартість майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Експертно-консультаційний центр" від 13.05.2021, виготовленого на замовлення Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, вартість спірної квартири АДРЕСА_1 , станом на 13.05.2021 становить 1 006 588,00 грн.

За заявкою заступника директора Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 12.07.2021 № НОМЕР_3/15(20.1) на реалізацію арештованого майна у зведеному виконавчому провадженні № НОМЕР_3 квартиру АДРЕСА_1 , було передано на примусову реалізацію до Державного підприємства "СЕТАМ" (далі - ДП "СЕТАМ") шляхом проведення електронних торгів відповідно до Порядку реалізації арештованого майна, який затверджено наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2831/5.

16.08.2021 відбулись електронні торги із реалізації квартири АДРЕСА_1 , (лот № 487465), які оформлені протоколом від 16.08.2021 № 550497, за результатами яких переможцем торгів було визнано учасника під № 8 - ОСОБА_1 з ціновою пропозицією 1 167 642,08 грн.

Подальше оформлення результатів зазначених торгів та сплата переможцем повної вартості придбаної квартири не відбулись, оскільки спірну квартиру до моменту проведення електронних торгів було відчужено ПрАТ "Трест Київміськбуд-1" на користь іншої особи - ТОВ "Укрседлекс".

Суди також встановили, що 02.03.2021 ТОВ "Єврокон Солюшнс" звернулося до виконавця Безмагоричних М. А. із заявою про відкриття виконавчого провадження із примусового виконання виконавчого листа № 2210, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Некриловим К. Ю. про стягнення із ПрАТ "Трест Київміськбуд-1" на користь ТОВ "Єврокон Солюшнс" заборгованості за договором позики від 21.08.2020 № 1203 у сумі 20 130 000,00 грн.

За заявою ТОВ "Єврокон Солюшнс" постановою від 02.03.2021 виконавець Безмагоричних М. А. відкрив виконавче провадження № НОМЕР_6.

09.03.2021 до виконавця Безмагоричних М. А. звернулося ТОВ "Укрседлекс" із заявою-пропозицією від 04.03.2021 № 2/21, у якій запропонувало в рахунок погашення заборгованості перед ТОВ "Єврокон Солюшнс" придбати за 2 837 926,00 грн квартири НОМЕР_7, АДРЕСА_5 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_17 , АДРЕСА_18 , АДРЕСА_14 , АДРЕСА_13 , АДРЕСА_12 , АДРЕСА_11 , АДРЕСА_10 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_16 , АДРЕСА_19 .

У виконавчому провадженні № НОМЕР_6 міститься лист від 05.03.2021, у якому ПрАТ "Трест Київміськбуд-1" повідомило про отримання пропозиції від ТОВ "Укрседлекс" в рахунок погашення заборгованості перед ТОВ "Єврокон Солюшнс" придбати за 2 837 926,00 грн квартири АДРЕСА_7 , № 79, АДРЕСА_5 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_17 , АДРЕСА_18 , АДРЕСА_14 , АДРЕСА_13 , АДРЕСА_12 , АДРЕСА_11 , АДРЕСА_10 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_16 , АДРЕСА_19 .

10.03.2021 до виконавця Безмагоричних М. А. звернулося ТОВ "Єврокон Солюшнс" із заявою від 09.03.2021, у якій товариство погодило реалізацію квартир АДРЕСА_7 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_17 , АДРЕСА_18 , АДРЕСА_14 , АДРЕСА_13 , АДРЕСА_12 , АДРЕСА_11 , АДРЕСА_10 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_1 , які належать боржнику ПрАТ "Трест Київміськбуд-1", за ціною 2 837 926,00 грн в рахунок погашення заборгованості за позикою.

У матеріалах виконавчого провадження № НОМЕР_6 міститься звіт про визначення оцінки квартири АДРЕСА_16 , складений суб`єктом оціночної діяльності фізичною особою-підприємцем Захарченко І.В. за замовленням ПрАТ "Трест Київміськбуд-1", згідно з яким ринкова вартість спірної квартири АДРЕСА_1 становить 194 376,00 грн (без ПДВ).

Постановою від 10.03.2021 у виконавчому провадженні № НОМЕР_6 виконавець Безмагоричних М. А. з посиланням на пункт 8 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" погодив реалізацію майна боржника, серед якого і спірна квартира АДРЕСА_1 , на користь ТОВ "Укрседлекс" у рахунок погашення заборгованості за виконавчим написом від 11.11.2020 № 2200.

15.03.2021 виконавець Безмагоричних М. А. склав акт про проведені торги у виконавчому провадженні № НОМЕР_6, відповідно до якого у власність ТОВ "Укрседлекс" було передано квартиру АДРЕСА_1 , що належала боржнику - ПрАТ "Трест Київміськбуд-1", за ціною 194 376,00 грн.

Постановою виконавця Безмагоричних М. А. від 17.03.2021 у виконавчому провадженні № НОМЕР_6 знято арешт з квартир АДРЕСА_16 , АДРЕСА_14 , АДРЕСА_17 , АДРЕСА_20 .

Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно виконавчого комітету Черкаського району Черкаської області Сафроненка В. А. від 17.08.2021 № 59887128 право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано за ТОВ "Укрседлекс", що підтверджується також інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна.

За заявою ТОВ "Єврокон Солюшнс" від 30.11.2021 № 20/11-21 постановою виконавця Безмагоричних М. А. від 10.12.2022 у виконавчому провадженні № НОМЕР_6 виконавчий документ - виконавчий напис від 11.11.2020 № 2210 повернуто стягувачу відповідно до частини 1 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження".

Предметом спору у цій справі є вимога позивача про визнання недійсним правочину, який оформлено актом приватного виконавця про проведені торги щодо реалізації майна ПрАТ "Трест Київміськбуд-1" на користь ТОВ "Укрседлекс", оскільки внаслідок укладення боржником оспорюваного правочину позивач задоволення своїх грошових вимог не отримав, а рішення суду залишається невиконаним, тому укладення такого правочину щодо відчуження майна боржника безпосередньо порушує і зачіпає право позивача на одержання коштів для погашення суми заборгованості, яка підтверджена остаточним і обов`язковим для виконання судовим рішенням за рахунок майна боржника, що свідчить про право позивача звернутися до суду із визнанням такого правочину недійсним, незважаючи на те, що він не є стороною такого правочину.

Згідно з частинами 1-3 статті 300 ГПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Щодо підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 1 частини 2 статті 287 ГПК України

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи касаційної скарги, матеріали справи, Верховний Суд дійшов висновку про необхідність закриття касаційного провадження у справі № 925/1025/23 з огляду на таке.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суди попередніх інстанцій виходили з того, що сторони оспорюваного правочину усвідомлювали або мали усвідомлювати, що такий правочин укладається за наявності заборон щодо відчуження такого майна, наявності інших виконавчих проваджень щодо боржника та не виконаних зобов`язань боржника перед іншими кредиторами. За спірним правочином спірну квартиру було продано без відкритої процедури торгів, у позаконкурентний спосіб, за наявності лише одного покупця ТОВ "Укрседлекс", якого було обрано самостійно за згодою між боржником та стягувачем, за ціною 194 376,60 грн, яка не відповідає реальній вартості такого майна, оскільки експертно-оціночна вартість цієї квартири, яку було проведено у зведеному виконавчому провадження № НОМЕР_4 та за якою спірну квартиру було передано на реальних торгах (стартова вартість) складала 1 006 588,00 грн. Отже, за висновками судів попередніх інстанцій, вартість квартири АДРЕСА_16 у спірному правочині не відповідає її реальній ринковій вартості, а боржник, незважаючи на наведені обставини, погодився її відчужити за заниженою вартістю. Внаслідок укладення спірного правочину не здійснювалось задоволення вимог перед іншими кредиторами, у т.ч. і вимог позивача, що порушує його законні права, що свідчить про те, що оспорюваний правочин за своїми ознаками є фраудаторним, тобто вчиненим на шкоду стягувачам за судовими рішеннями, зокрема на шкоду прав позивача, із порушенням принципу добросовісності (пункт 6 частини 1 статті 3 Цивільного кодексу України), а тому підлягає визнанню недійсним згідно зі статтями 203, 215 Цивільного кодексу України.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права, одним з елементів якого є принцип правової визначеності.

Ключовим елементом принципу правової визначеності є однозначність та передбачуваність правозастосування, а, отже, системність і послідовність у діяльності відповідних органів, насамперед судів. Суб`єкти (учасники спору) завжди повинні мати можливість орієнтувати свою поведінку таким чином, щоб вона відповідала вимогам норми на момент вчинення дії.

Отже, правові норми та судова практика підлягають застосуванню таким чином, яким вони є найбільш очевидними та передбачуваними для учасників цивільного обороту в Україні.

При цьому право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити безладного перебігу судового процесу (рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України").

У рішенні ЄСПЛ від 02.03.1987 у справі "Monnell and Morris v. the United Kingdom" (§ 56) зазначалося, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них.

Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 296 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини 2 статті 287 цього Кодексу судом встановлено, що висновок щодо застосування норми права, який викладений у постанові Верховного Суду та на який посилався скаржник у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними.

Зазначена норма процесуального права спрямована на формування усталеної судової практики вирішення господарських спорів, що виникають з подібних правовідносин, а її застосування судом касаційної інстанції свідчитиме про дотримання принципу правової визначеності.

Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи. Під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де схожі предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин (такий правовий висновок викладено в пункті 60 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.06.2020 у справі № 696/1693/15-ц).

При цьому на предмет подібності слід оцінювати саме ті правовідносини, які є спірними у порівнюваних ситуаціях. Встановивши учасників спірних правовідносин, об`єкт спору (які можуть не відповідати складу сторін справи та предмету позову) і зміст цих відносин (права й обов`язки сторін спору), суд має визначити, чи є певні спільні риси між спірними правовідносинами насамперед за їхнім змістом. А якщо правове регулювання цих відносин залежить від складу їх учасників або об`єкта, з приводу якого вони вступають у правовідносини, то у такому разі подібність слід також визначати за суб`єктним і об`єктним критеріями відповідно. Для встановлення подібності спірних правовідносин у порівнюваних ситуаціях суб`єктний склад цих відносин, предмети, підстави позовів і відповідне правове регулювання не обов`язково мають бути тотожними, тобто однаковими (такий правовий висновок наведено у пункті 39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.10.2021 у справі № 233/2021/19).

Колегія суддів відхиляє твердження скаржників про неврахування судами попередніх інстанцій висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 06.06.2018 у справі № 921/16/14-г/15, від 14.11.2018 у справі № 906/515/17, від 16.01.2019 у справі № 910/22695/13, від 07.02.2019 у справі № 927/769/16, від 11.09.2019 у справі № 925/138/18, від 23.11.2021 у справі № 175/1571/15, від 20.09.2018 у справі № 821/872/17, від 17.10.2018 у справі № 826/5195/17, від 16.01.2019 у справі № 279/3458/17-ц, від 09.10.2019 у справі № 758/201/17.

Так, Велика Палата Верховного Суду у своїх постановах неодноразово робила висновок про те, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані. До юрисдикції адміністративних судів належать також справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.

Такий правовий висновок викладено, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 06.06.2018 у справі № 921/16/14-г/15, від 14.11.2018 у справі № 906/515/17, від 16.01.2019 у справі № 910/22695/13, від 07.02.2019 у справі № 927/769/16, від 11.09.2019 у справі № 925/138/18, від 23.11.2021 у справі № 175/1571/15, від 20.09.2018 у справі № 821/872/17, від 17.10.2018 у справі № 826/5195/17, від 16.01.2019 у справі № 279/3458/17-ц, від 09.10.2019 у справі № 758/201/17.

Водночас колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду вважає, що зазначені постанови не можуть бути прикладом визначення юрисдикції у цій справі (№ 925/1025/23), оскільки спірні правовідносини не є тотожними правовідносинам у справах, на які послалися скаржники у касаційних скаргах, оскільки у цій справі предметом спору є наявність чи відсутність підстав для визнання правочину недійсним, він заявлений не в порядку статті 287 Кодекс адміністративного судочинства України, як це помилково вважають скаржники.

У справі № 904/7326/17, на яку також посилаються скаржники у касаційних скаргах, предметом розгляду була скарга боржника на дії та бездіяльність приватного виконавця з тих підстав, що приватний виконавець при здійсненні виконавчих дій порушив приписи законодавства щодо передання виконавчих документів до ВДВС, який раніше відкрив виконавче провадження стосовно цього товариства, та винесення виконавчих документів на суму, що перевищує дозволену законом.

Наведене вище переконливо свідчить про різні фактичні обставини, що формують зміст спірних правовідносин і зумовлене цим їх неоднакове правове регулювання у справі № 925/1025/23, яка розглядається, та в справі № 904/7326/17.

У контексті наведеного відсутні підстави для висновку про подібність правовідносин у справі, що розглядається, та справах на постанови Верховного Суду в яких посилається скаржник на обґрунтування наявності підстави касаційного оскарження ухвалених судових рішень.

Зважаючи на те, що наведена скаржником підстава касаційного оскарження, передбачена пунктом 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, не отримала підтвердження після відкриття касаційного провадження, а будь-які інші підстави касаційного оскарження відповідачем не зазначалися та не обґрунтовувалися в поданій касаційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку про необхідність закриття касаційного провадження за касаційними скаргами виконавця Безмагоричних М. А. та ТОВ "Укрседлекс" на рішення Господарського суду Черкаської області від 03.11.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.03.2024 у справі № 925/1025/23 згідно з пунктом 5 частини 1 статті 296 цього Кодексу.

Керуючись статтями 234, 235, 296 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційне провадження за касаційними скаргами приватного виконавця Безмагоричних Микити Андрійовича та Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрседлекс" на рішення Господарського суду Черкаської області від 03.11.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.03.2024 у справі № 925/1025/23 закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Ю. Я. Чумак

Судді Т. Б. Дроботова

Н. О. Багай