СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2024 року м. Харків Справа № 922/2725/20

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Тихий П.В., суддя Плахов О.В. , суддя Терещенко О.І.

за участю секретаря судового засідання Березки О.М.

та представників учасників справи:

прокурора К.В. Зливка;

позивача не з`явився;

відповідача не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Державного підприємства "Жовтневе лісове господарство" (вх.№1349Х/1-43) на рішення Господарського суду Харківської області від 28.03.2024 (суддя Л.В.Шарко, повний текст складено 09.04.2024) у справі №922/2725/20

за позовом Харківської окружної прокуратури Х/о, м. Харків в інтересах держави, в особі Державної екологічної інспекції у Харківській області, м. Харків;

до Державного підприємства "Жовтневе лісове господарство", м. Мерефа;

про стягнення 10355425,80 грн., -

ВСТАНОВИВ:

В.о. керівника Харківської місцевої прокуратури № 6 Харківської області в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Харківській області, м. Харків звернувся до Господарcького суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить стягнути з державного підприємства "Жовтневе лісове господарство" на користь держави шкоду, заподіяну незаконним вирубуванням дерев у загальній сумі 10355425,80грн, а саме:

- 6812975,11грн на р/р UА1020445 Хорошевської селищної ради УК у Харківському районі Харківської області, , код бюджетної класифікації 24062100, банк одержувач - Казначейство України, код банку 899998;

- 1753869,82грн на р/р UА1020553 Коломацької ОТГ УК у Коломацькому районі Харківської області, , код бюджетної класифікації 24062100, банк одержувач - Казначейство України, код банку 899998;

- 1788580,87грн на р/р UА1020131 Огульцівської сільської ради УК у Валківському районі Харківської області, , код бюджетної класифікації 24062100, банк одержувач - Казначейство України, код банку 899998.

Крім того, прокурор просить суд стягнути з державного підприємства "Жовтневе лісове господарство" (, юридична адреса: 62472, Харківська область, Харківський район, м. Мерефа, вул. Лесі Українки, буд. 63) судовий збір за подання даної позовної заяви у сумі 155331,39грн, які перерахувати за таким реквізитами: прокуратура Харківської області, код 02910108, банк отримувача: Державна казначейська служба України м. Київ, код 820172, рахунок 7171, код класифікації видатків бюджету - 2800.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 28.03.2024 у справі №922/2725/20 позовні вимоги задоволено повністю.

Стягнуто з Державного підприємства "Жовтневе лісове господарство" (, юридична адреса: 62472, Харківська область, Харківський район, м. Мерефа, вул. Лесі Українки, буд. 63) на користь держави шкоду, заподіяну незаконним вирубуванням дерев: у розмірі 6812975,11 грн. (на р/р UА1020445 Хорошевської селищної ради УК у Харківському районі Харківської області, , код бюджетної класифікації 24062100, банк одержувач - Казначейство України, код банку 899998); у розмірі 1753869,82 грн. (на р/р UА1020553 Коломацької ОТГ УК у Коломацькому районі Харківської області, , код бюджетної класифікації 24062100, банк одержувач - Казначейство України, код банку 899998); у розмірі 1788580,87 грн. на р/р UА1020131 Огульцівської сільської ради УК у Валківському районі Харківської області, , код бюджетної класифікації 24062100, банк одержувач - Казначейство України, код банку 899998.

Стягнуто з Державного підприємства "Жовтневе лісове господарство" (, юридична адреса: 62472, Харківська область, Харківський район, м. Мерефа, вул. Лесі Українки, буд. 63) на користь Харківської обласної прокуратури (61001, м. Харків, вул. Б.Хмельницького, 4, ) судовий збір у сумі 155331,39 грн., які перерахувати за таким реквізитами: Харківська обласна прокуратура, код 02910108, банк отримувач: Державна казначейська служба України м. Київ, код 820172, рахунок 7171, код класифікації видатків бюджету - 2800.

Не погодившись з вказаним рішенням місцевого господарського суду, Державне підприємство "Жовтневе лісове господарство" засобами поштового зв`язку звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 28.03.2024 у справі №922/2725/20 повністю та ухвалити нове рішення, яким в позові відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги, зокрема, зазначає, що Висновок експерта, на який посилається прокурор на підтвердження факту порушення законодавства та суми шкоди спричиненої неправомірною рубкою дерев, не містить відомостей щодо натурного обстеження експертом місяця можливого спричинення шкоди та перевірки фактичних відомостей на підстав яких було здійснено розрахунок.

Водночас, в відомостях попневого переліку зазначено відомості щодо загальної кількості зрубаних дерев породи проте відсутня інформація про строк давності утворення вказаних пнів, а також відсутня інформація про проведення підрахунку загальної кількості пнів у відповідному кварталі та виділі із подальшим вирахуванням незаконно зрубаних пнів. Відповідач вважає, що встановлення кількості зрубаних пнів, їх діаметру та ознаки має суттєве значення для правильного розрахунку шкоди. Апелянт зазначає, що для обчислення розміру шкоди було взято за основу відомості незаконно зрубаних дерев складені інспектором, в яких зазначені, порода дерева та діаметри пнів, проте, у вказаних відомостях відсутня інформація про ознаку зрубаних дерев та дані про вимірювальний пристрій яким проводились заміри.

За таких обставин, відповідач вважає, що суд першої інстанції не мав можливості відмежувати пні дерев, утворених внаслідок законної господарської діяльності відповідача, здійсненої на підставі лісорубного квитка та незаконно зрубаних дерев ( на думку позивача) через відсутність натурного підрахунку загальної кількості пнів на відповідній господарській площі та встановити суму збитків.

27.05.2024 системою автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду справи №922/2725/20 визначено колегію суддів Східного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Тихий П.В., суддя Плахов О.В., суддя Терещенко О.І.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 03.06.2024 відмовлено Державному підприємству "Жовтневе лісове господарство" в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору. Апеляційну скаргу Державного підприємства "Жовтневе лісове господарство" на рішення Господарського суду Харківської області від 28.03.2024 у справі №922/2725/20 залишено без руху. Ухвалено Державному підприємству "Жовтневе лісове господарство" усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, а саме: надати до суду докази сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі. Роз`яснено Державному підприємству "Жовтневе лісове господарство" що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

До Східного апеляційного господарського суду від ДП "Жовтневе лісове господарство" надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги, до якої додана платіжна інструкція від 14.06.2024 про сплату судового збору.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 20.06.2024 зокрема відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства "Жовтневе лісове господарство" на рішення Господарського суду Харківської області від 28.03.2024 року у справі № 922/2725/20. Встановити строк для подання відзиву на апеляційну скаргу протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Встановлено строк сторонам строк до 05.07.2024 для подання заяв, клопотань тощо. Витребувано у Господарського суду Харківської області матеріали справи №922/2725/20.

Призначено справу до розгляду на "10" липня 2024 р. о 12:30 годині у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань №132. Задоволено заяву Державного підприємства "Жовтневе лісове господарство" про участь його представника адвоката Муха Андрія Ігоровича в судових засіданнях Східного апеляційного господарського суду з розгляду справи №922/2725/20 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Позивач та прокурор не скористались своїм правом згідно ч.1 ст.263 ГПК України та не надали суду відзивів на апеляційну скаргу, що згідно ч.3 ст. 263 ГПК не перешкоджає перегляду оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

21.06.2024 до Східного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №922/2725/20.

В судове засідання 10.07.2024 з`явився прокурор, який заперечує проти апеляційної скарги відповідача, та просить відмовити в її задволенні.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином повідомлені, про що свідчать наявні в матеріалах справи докази, однак, наданим їм процесуальним правом не скористалися та в судове засідання не з`явилися, своїх повноважних представників не направили

Водночас, 10.07.2024 від відповідача надійшли клопотання про витребування доказів (вх.№9149) та про відкладення розгляду справи (вх.№9142).

Відповідач просить суд витребувати у прокурора:

матеріали кримінального провадження №0000674;

посвідчену копію постанови про закриття кримінального провадження №0000674;

посвідчену копію протоколу огляду місця вчинення кримінального правопорушення;

копію заяв про вчинення кримінального правопорушення у даному кримінальному провадженні;

Прокурор в судовому засіданні заперечує проти задоволення вказаного клопотання відповідача.

Розглянувши клопотання про витребування доказів, колегія суддів не знаходить підстав для його задоволення. Колегія суддів звертає увагу апелянта на винятковість випадків прийняття нових доказів на стадії апеляційного перегляду.

Згідно із частиною 3 статті 269 Господарського процесуального кодексу України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази про неможливість їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Таким чином, надання судом апеляційної інстанції оцінки доказам, які були подані стороною у справі лише до суду апеляційної інстанції, без дослідження причин неподання цих доказів до суду першої інстанції, буде вважатися порушенням положень статей 80, 269 Господарського процесуального кодексу України.

Наведені положення Господарського процесуального кодексу України пов`язують вирішення питання про прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів з одночасним виконанням критеріїв: "винятковість випадку" та "причини, що об`єктивно не залежать від особи".

Заявникові не вказано, чи взагалі існували ці докази на момент розгляду справи в суді першої інстанції. Якщо існували, то заявником не обґрунтовано неможливості заявлення відповідного клопотання про витребування доказів під час розгляду справи в суді першої інстанції.

Якщо ці докази не існували на момент ухвалення рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції наголошує, що така обставина, як відсутність існування доказів на момент прийняття рішення суду першої інстанції взагалі виключає можливість прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів у порядку, передбаченому статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, незалежно від причин неподання стороною таких доказів. Саме допущення такої можливості судом апеляційної інстанції матиме наслідком порушення зазначеної норми процесуального права, а також принципу правової визначеності, ключовим елементом якої є однозначність та передбачуваність. Подібна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 14.09.2021 у справі №922/2187/20.

За таких обставин, колегія суддів відмовляє в задоволенні клопотання відповідача про витребування доказів.

Крім того, відповідач просить відкласти розгляд справи задля формування правової позиції у справі, підготовки до судового засідання, та укладення договору із адвокатом на представництво інтересів підприємства у суді, у даній справі. Крім того, зазначає, що 10.07.2024 він не має фізичної можливості прибути у судове засідання через ліквідацію наслідків пожеж у лісах, організації захисних смуг, що виникли через природне явище надзвичайно високої температури, яке не залежить від підприємства.

Розглянувши клопотання апелянта про відкладення розгляду справи, колегія суддів відмовляє в його задоволенні з огляду на таке.

В силу приписів ГПК України відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Згідно ухвали суду від 20.06.2024 явка представників сторін в судове засідання обов`язковою не визнавалась, а відповідачем у своєму клопотанні не обґрунтовано мотивів, з яких їх участь слід вважати обов`язковою.

Колегією суддів надавався час учасникам судового провадження на надання усіх необхідних на їх думку документів та пояснень у справі, зокрема позивач скористався своїм правом на подання відзиву. Перший відповідач є апелянтом по справі, а отже в апеляційній скарзі ним викладено доводи, з яких він не погоджується з прийнятим рішенням суду першої інстанції. Позиція першого відповідача чітко і зрозуміло викладена у відзиві на апеляційну скаргу. Бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які висловлені нею в письмових та додаткових поясненнях, не зумовлюють необхідність перенесення розгляду справи в силу положень чинного ГПК України.

Судом апеляційної інстанції враховується принцип ефективності судового процесу, який діє у господарському судочинстві і направлений на недопущення затягування процесу, а також положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що справа має бути розглянута судом у розумний строк.

Чинне законодавство не обмежує сторін певним колом осіб, які можуть представляти його в суді, а тому апелянт, у разі його бажання бути присутнім у судовому засіданні, повинен був вирішити питання про направлення у судове засідання представника. Матеріали справи свідчать, що скаржник обізнаний про апеляційне провадження та призначену дату судового засідання завчасно і він не був позбавлений можливості вчинити дії направлені на організацію представництва інтересів у суді. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що інтереси відповідача в суді першої інстанції представляли декілька адвокатів.

Таким чином, з огляду на наведене, колегія суддів вважає клопотання відповідача про відкладення розгляду справи необґрунтованим, що виключає можливість його задоволення.

Враховуючи положення ч.12 ст.270 ГПК України, відповідно до яких неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, судова колегія вважає за можливе розглянути подану апеляційну скаргу за відсутністю представників позивача та відповідача.

Згідно із ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Судова колегія, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши присутнього в судовому засіданні прокурора, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що Харківською місцевою прокуратурою №6 Харківської області під час вивчення питання дотримання вимог природоохоронного законодавства у сфері охорони, використання і відтворення природних ресурсів на території області встановлено, що Державною екологічною інспекцією у Харківській області (далі - Держекоінспекція) у період 04.09.2019 по 17.09.2019 проведено позапланову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства державним підприємством "Жовтневе лісове господарство" при здійсненні господарської діяльності, пов`язаної з веденням лісового господарства на території Харківського району Харківської області, а також щодо охорони, захисту, раціонального використання та відтворення лісових ресурсів, ввірених під охорону та збереження, за результатами якої складено акт перевірки від 17.09.2019 №617/11-02/06-06.

У ході огляду державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища Харківської області лісових масивів виявлено самовільні вирубки дерев (усього 763 шт.), а саме: у кварталі 115 виділі 7 Мерчанського лісництва та кварталі 22 виділі 2 Васищевського лісництва, кварталі 11 виділі 2 Васищевського лісництва, кварталі 23 виділі 13 Коломацького лісництва, які розташовані на території Хорошевської, Огульцівської, Коломацької селищних рад Харківської області, що є порушенням вимог ст. ст. 16, 64, 67, 69, 89, 90 Лісового кодексу України, Санітарних правил в лісах України, затверджених постановою Кабінету Міністри України від 27.07.1996 № 555 та Порядку спеціального використання лісових ресурсів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2007 №761.

Зокрема, встановлено наступне:

- під час проведення у 2019 році вибіркової санітарної рубки у кварталі 41 виділ 1 Васищевського лісництва на підставі лісорубного квитка від 21.01.2019 №000253 посадовими особами ДП "Жовтневе лісове господарство" зрубано 68 сироростучих дерева, діаметрами від 57 см до 102 см та 15 сухостійних дерев, діаметрами від 60 см до 102 см, які не відводились у рубку та лісорубний квиток або інші дозволи відповідно до ст. 69 Лісового кодексу України на вирубку не надавались;

- під час проведення у 2019 році вибіркової санітарної рубки у кварталі 115 виділ 7 Мерчанського лісництва на підставі лісорубного квитка від 12.06.2019 №000756 посадовими особами ДП "Жовтневе лісове господарство" зрубано 73 сироростучих дерева, діаметром від 15 см до 104 см та 23 сухостійних дерева діаметром від 19 см до 94 см., які не відводились у рубку та лісорубний квиток або інші дозволи відповідно до ст. 69 Лісового кодексу України на вирубку не надавались;

- під час проведення у 2019 році вибіркової санітарної рубки у кварталі 22 виділ 2 Васищевського лісництва на підставі лісорубного квитка від 25.03.2019 №500295 посадовими особами ДП "Жовтневе лісове господарство" зрубано 335 сироростучих дерева, діаметрами від 12 см до 88 см та 32 сухостійних дерева від 14 до 96 см, які не відводились у рубку та лісорубний квиток або інші дозволи відповідно до ст. 69 Лісового кодексу України на вирубку не надавались;

- під час проведення у 2019 році вибіркової санітарної рубки у кварталі 11 виділ 2 Васищевського лісництва на підставі лісорубного квитка від 25.03.2019 №500259 посадовими особами ДП "Жовтневе лісове господарство" зрубано 98 сироростучих дерева, діаметрами від 8 см до 75 см та 4 сухостійних дерева діаметром від 13 см до 44 см, які не відводились у рубку та лісорубний квиток або інші дозволи відповідно до ст. 69 Лісового кодексу України на вирубку не надавались;

- під час проведення у 2019 році вибіркової санітарної рубки у кварталі 23 виділі 13 Коломацького лісництва на підставі лісорубного квитка від 25.03.2019 №500296, посадовими особами ДП "Жовтневе лісове господарство" зрубано 115 сироростучих дерев діаметром від 24 см до 83 см, які не відводились у рубку та лісорубний квиток або інші дозволи відповідно до ст. 69 Лісового кодексу України на вирубку не надавались.

За наслідками виявлених порушень, що перелічені вище, державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища Харківської області, за участі працівників ДП "Жовтневе лісове господарство", складено відомості переліку пнів незаконно зрубаних дерев, у яких зазначено їх кількість, породи, стан та діаметри пнів. Вказані порушення відображено у акті перевірки.

У подальшому Держекоінспекцією, на підставі Такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 №665, 10.10.2019 здійснено розрахунки розміру шкоди, заподіяне ї лісу ДП "Жовтневе лісове господарство" внаслідок незаконного вирубування дерев, загальна сума яких склала 10355425,80 грн.

Так, сума завданої шкоди за результатами незаконного вирубування дерев на території Коломацького лісництва становить 1753869,82 грн., Мерчанського - 1788580,87 грн., Васищівського - 6812975,11 грн.

Як вказує прокурор, з метою добровільного відшкодування вказаної шкоди Держекоінспекцією надіслано до ДП "Жовтневе лісове господарство" претензії від 10.10.2019 за №№ 135-139, які останніми 23.10.2019 отримано, однак залишено без розгляду та задоволення, а шкода, заподіяна посадовими особами ДП "Жовтневе лісове господарство" внаслідок незаконної вирубки дерев, до цього часу не відшкодована.

Прокурор зазначає, дії посадових осіб Держекоінспекції щодо складання акту перевірки, припису про усунення виявлених порушень, складання розрахунку розміру збитків та пред`явлення претензії щодо добровільного відшкодування збитків, відповідачем в порядку адміністративного судочинства не оскаржувались, згідно з інформацією Держекоінспекції від та ДП "Жовтневе лісове господарство" від 29.05.2020 за № 10-07/310.

За твердженнями прокурора, матеріали, складені посадовими особами Держекоінспекції за наслідками перевірки, проведеної у діяльності ДП "Жовтневе лісове господарство" складені у відповідності до вимог законів України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", "Про охорону і навколишнього природного середовища", Положення про територіальні органи Держекоінспекції, затвердженого наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 11.08.2017 № 312.

Також, як на доказ на підтвердження заявленої суми заподіяних збитків, прокурор посилається на висновок комплексної судової економічної та інженерно-екологічної експертизи від 10.01.2020 проведеної Харківським НДІ судових експертиз "Імені заслуженого професора М.С. Бокаріуса" в межах кримінального провадження №0000674.

Прокурор вказує, що посадовими особами державної лісової охорони, всупереч вимогам ст. ст. 19, 69 89, 90, 91 Лісового кодексу України, Положення про державну лісову охорону, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.09.2009 №976, та Порядку спеціального використання лісових ресурсів, не забезпечено належну охорону та збереження лісових ресурсів, що призвело до самовільної вирубки 763 дерев посадовими особами ДП "Жовтневе лісове господарство" у кварталі 11 виділі 2, кварталі 41 виділі 1, кварталі 22 виділі 2 Васищевського лісництва, кварталі 115 виділі 7 Мерчанського лісництва та у кварталі 23 виділі 13 Коломацького лісництва, чим заподіяно шкоди на загальну суму 10355425,80 грн.

Як вказує прокурор, Держекоінспекцією у відповідності до вимог діючого законодавства встановлено, що державною лісовою охороною ДП "Жовтневе лісове господарство" не забезпечено належну охорону та збереження лісів, що призвело до незаконної вирубки дерев, чим заподіяно збитків на загальну суму 10355425,80 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, господарський суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, законними, не спростованими відповідачем, тому є такі, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Апеляційний господарський суд, переглядаючи у апеляційному порядку оскаржуване судове рішення, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, зазначає про таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Згідно зі ст. 66 Конституції України кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.

Відповідно до ч. 2 постійні лісокористувачі зобов`язані, зокрема, забезпечувати охорону, захист, відтворення, підвищення продуктивності лісових насаджень, посилення їх корисних властивостей, підвищення родючості ґрунтів, вживати інших заходів відповідно до законодавства на основі принципів сталого розвитку; дотримуватися правил і норм використання лісових ресурсів; створювати сприятливі умови для їх охорони, захисту та відтворення.

Частиною 1 встановлено, що спеціальне використання лісових ресурсів на виділеній лісовій ділянці проводиться за спеціальним дозволом - лісорубним квитком або лісовим квитком.

Відповідно до п. 2 Порядку спеціального використання лісових ресурсів, затвердженого підприємства, установи, організації і громадяни, які здійснюють спеціальне використання лісових ресурсів, зобов`язані, зокрема, забезпечувати збереження підросту і не призначених для рубки дерев.

Статтею 1 Лісового кодексу України передбачено, що ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місцерозташуванням виконують переважно водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах. Усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави.

Відповідно до статті 16 та ч. 1 статті 17 Лісового кодексу України право користування лісами здійснюється в порядку постійного та тимчасового користування лісами. У постійне користування ліси на землях державної власності для ведення лісового господарства без встановлення строку надаються спеціалізованим державним лісогосподарським підприємствам, іншим державним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані лісогосподарські підрозділи.

Як передбачено ч. 1 статті 69 Лісового кодексу України, спеціальне використання лісових ресурсів на виділеній лісовій ділянці проводиться за спеціальним дозволом - лісорубний квиток або лісовий квиток, що видається безоплатно.

За приписами п. 1 ч. 2 ст. 19 та ч. 1, 5 ст. 86, ст. 90 Лісового кодексу України постійні лісокористувачі зобов`язані, зокрема, забезпечувати охорону, захист, відтворення, підвищення продуктивності лісових насаджень. Організація охорони і захисту лісів передбачає здійснення комплексу заходів, спрямованих на збереження лісів від пожеж, незаконних рубок, пошкодження, ослаблення та іншого шкідливого впливу, захист від шкідників і хвороб. Забезпечення охорони і захисту лісів покладається на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства, та органи місцевого самоврядування, власників лісів і постійних лісокористувачів відповідно до цього кодексу. Основними завданнями державної лісової охорони є: здійснення державного контролю за додержанням лісового законодавства; забезпечення охорони лісів від пожеж, незаконних рубок, захист від шкідників і хвороб, пошкодження внаслідок антропогенного та іншого шкідливого впливу.

Положеннями ст. 63 Лісового кодексу України передбачено, що ведення лісового господарства полягає у здійсненні комплексу заходів з охорони, захисту, раціонального використання та розширеного відтворення лісів.

Згідно з п. 5 ст. 64 Лісового кодексу України підприємства, установи, організації і громадяни здійснюють ведення лісового господарства з урахуванням господарського призначення лісів, природних умов і зобов`язані здійснювати охорону лісів від пожеж, захист від шкідників і хвороб, незаконних рубок та інших пошкоджень.

Відповідно до ст. 89 Лісового кодексу України та п. 1 Положення про державну лісову охорону, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.09.2009 №976, охорону і захист лісів на території України здійснюють державна лісова охорона, яка діє у складі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства (Держлісагентство), Республіканського комітету АРК з питань лісового і мисливського господарства, обласних управлінь лісового та мисливського господарства і підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління Держлісагентства.

Згідно зі ст. ст. 90, 91 Лісового кодексу України та п. 4 вказаного Положення основними завданнями державної лісової охорони є здійснення державного контролю за додержанням лісового законодавства, забезпечення охорони лісів від незаконних рубок, запобігання злочинам і адміністративним правопорушенням у сфері лісового господарства.

Згідно з ч. 1 ст. 41 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" економічні заходи забезпечення охорони навколишнього природного середовища передбачають відшкодування в установленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Відповідно до ч.4 ст.68 ЗУ "Про охорону навколишнього природного середовища" підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Згідно зі ст. 69 цього ж Закону шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Відповідно до ст. ст. 105, 107 Лісового кодексу України порушення лісового законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників. Підприємства, установи, організації і громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України.

Згідно зі ч. 1 ст. 1172 Цивільного кодексу України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 29 Бюджетного кодексу України 30 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, зараховуються до спеціального фонду Державного бюджету України.

Водночас, згідно з п. 4 ч. 1 ст. 69-1 Бюджетного кодексу України 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, зараховуються до спеціального фонду місцевих бюджетів, в тому числі: до сільських, селищних, міських бюджетів, бюджетів об`єднаних територіальних громад, що створюються згідно із законом та перспективним планом нормування територій громад - 50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим - 20 відсотків, бюджетів міст Києва та Севастополя - 70 відсотків.

Крім того, відповідно до п. 6.1.2 роз`яснень Вищого арбітражного суду України "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов`язаних із застосуванням законодавства про охорону навколишнього природного середовища" від 27.06.2001 №02-5/744, у вирішенні спорів щодо відшкодування шкоди, заподіяної порушенням вимог лісового законодавства у випадках встановлення контролюючими органами при проведенні перевірок дотримання природоохоронного законодавства на підвідомчій лісовому господарству території факту правопорушення, вчиненого невстановленими особами, судам необхідно виходити з того, що обов`язки із: забезпечення охорони, захисту, відтворення, підвищення продуктивності лісових насаджень; дотримання правил і норм використання лісових ресурсів; ведення лісового господарства на основі матеріал и лісовпорядкування, здійснення використання лісових ресурсів способами, які забезпечують збереження оздоровчих і захисних властивостей лісів, а також створюють сприятливі умови для їх охорони, захисту та відтворення, відповідно до статті 19 Лісового кодексу України, покладено на постійних лісокористувачів.

Отже, цивільно-правову відповідальність за порушення лісового законодавства мають нести не лише особи, які безпосередньо здійснюють самовільну вирубку лісів (пошкодження дерев), а також постійні лісокористувачі, вина яких полягає у допущенні та не перешкоджанні їх працівниками (державною лісовою охороною) незаконному вирубуванню лісових насаджень (пошкодженню дерев) внаслідок неналежного виконання ними своїх службових обов`язків.

Згідно зі Статутом Державного підприємства "Жовтневе лісове господарство", затвердженого головою Державного агентства лісових ресурсів України, Державне підприємство "Жовтневе лісове господарство" створене на підставі наказу Міністерства лісового господарства України від 31.10.1991р. №133 "Про організаційну структуру управління лісовим господарством України", засноване на державній власності, належить до сфери управління Державного агентства лісових ресурсів України та входить до сфери управління Харківського обласного управління лісового та мисливського господарства (ст. 1 Статуту, т.1 а.с.110-119).

Відповідно до пункту 3.1 ст. 3 Статуту підприємство створене з метою ведення лісового господарства, охорони, захисту, раціонального використання та відтворення лісів. Основними напрямками діяльності підприємства є, зокрема, охорона лісів і захисних лісонасаджень від незаконних порубів, пошкоджень, самовільного сінокосіння, випасання худоби в заборонених місцях та інших лісопорушень (пункт 3.2 ст. 3 Статуту).

Крім того, згідно з пунктом 3.2.14 ст. 3 Статуту облік лісового фонду і реалізація всіх змін у його складі, розробка і подання по підлеглості матеріалів про розподіл лісів на групи та застосування лісових такс і зміну границь лісництва.

Матеріалами справи підтверджується, що 04.09.2019 по 17.09.2019 посадовими особами Державної екологічної інспекції у Харківській області проведено позапланову перевірку в діяльності Державного підприємства "Жовтневе лісове господарство" щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства під час планування та здійснення рубок лісу.

За результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів ДП "Жовтневе лісове господарство" посадовими особами органу державного нагляду (контролю) 17.09.2019 складено акт №617/11-02/06-06, та в цей же день вручено примірник в.о. директора ДП "Жовтневе лісове господарство" Курочці І.А.

Відповідно до зазначеного вище акту в ході огляду лісових масивів державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища Харківської області виявлено самовільні вирубки дерев (усього 763 шт.), а саме: у кварталі 115 виділі 7 Мерчанського лісництва та кварталі 22 виділі 2 Васищевського лісництва, кварталі 11 виділі 2 Васищевського лісництва, кварталі 23 виділі 13 Коломацького лісництва, які розташовані на території Хорошевської, Огульцівської, Коломацької селищних рад Харківської області, що є порушенням вимог ст. ст. 16, 64, 67, 69, 89, 90 Лісового кодексу України, Санітарних правил в лісах України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.07.1996 №555 та Порядку спеціального використання лісових ресурсів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2007 №761.

Зокрема, встановлено таке:

- під час проведення у 2019 році вибіркової санітарної рубки у кварталі 41 виділ 1 Васищевського лісництва на підставі лісорубного квитка від 21.01.2019 №000253 посадовими особами ДП "Жовтневе лісове господарство" зрубано 68 сироростучих дерева, діаметрами від 57 см до 102 см та 15 сухостійних дерев, діаметрами від 60 см до 102 см, які не відводились у рубку та лісорубний квиток або інші дозволи відповідно до ст. 69 Лісового кодексу України на вирубку не надавались;

- під час проведення у 2019 році вибіркової санітарної рубки у кварталі 115 виділ 7 Мерчанського лісництва на підставі лісорубного квитка від 12.06.2019 №000756 посадовими особами ДП "Жовтневе лісове господарство" зрубано 73 сироростучих дерева, діаметром від 15 см до 104 см та 23 сухостійних дерева діаметром від 19 см до 94 см, які не відводились у рубку та лісорубний квиток або інші дозволи відповідно до ст. 69 Лісового кодексу України на вирубку не надавались;

- під час проведення у 2019 році вибіркової санітарної рубки у кварталі 22 виділ 2 Васищевського лісництва на підставі лісорубного квитка від 25.03.2019 №500295 посадовими особами ДП "Жовтневе лісове господарство" зрубано 335 сироростучих дерева, діаметрами від 12 см до 88 см та 32 сухостійних дерева від 14 см до 96 см, які не відводились у рубку та лісорубний квиток або інші дозволи відповідно до ст. 69 Лісового кодексу України на вирубку не надавались;

- під час проведення у 2019 році вибіркової санітарної рубки у кварталі 11 виділ 2 Васищевського лісництва на підставі лісорубного квитка від 25.03.2019 №500259, посадовими особами ДП "Жовтневе лісове господарство" зрубано 98 сироростучих дерева, діаметрами від 8 см до 75 см та 4 сухостійних дерева діаметром від 13 см до 44 см, які не відводились у рубку та лісорубний квиток або інші дозволи відповідно до ст. 69 Лісового кодексу України на вирубку не надавались;

- під час проведення у 2019 році вибіркової санітарної рубки у кварталі 23 виділі 13 Коломацького лісництва на підставі лісорубного квитка від 25.03.2019 №500296, посадовими особами ДП "Жовтневе лісове господарство" зрубано 115 сироростучих дерев діаметром від 24 см до 83 см, які не відводились у рубку та лісорубний квиток або інші дозволи відповідно до ст. 69 Лісового кодексу України на вирубку не надавались.

Державна екологічна інспекція у Харківській області є територіальним органом Державної екологічної інспекції України та їй підпорядковується, до її повноважень належить безперешкодно обстежувати в установленому законодавством порядку підприємства, установи та організації під час здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, охорони земель, надр.

Колегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції, що факт незаконної порубки, внаслідок чого лісу завдано шкоду, підтверджено складеними за наслідками перевірки актом, за участю та узгодженими відповідальним працівником відповідача. Відповідачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про відсутність у нього вини у вчиненні вказаного правопорушення.

Даний акт є чинним на час вирішення спору, відомості, зазначені в акті, за допомогою належних і допустимих доказів відповідачем не спростовані, відтак, відсутні підстави відхилення зазначених документів в якості доказів по справі.

За наслідками виявлених порушень, що перелічені вище, державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища Харківської області, за участі працівників ДП "Жовтневе лісове господарство", складено відомості переліку пнів незаконно зрубаних дерев, у яких зазначено їх кількість, породи, стан та діаметри пнів. Вказані порушення відображено у акті перевірки.

У подальшому Держекоінспекцією, на підставі Такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 №665, 10.10.2019 здійснено розрахунки розміру шкоди, заподіяної лісу ДП "Жовтневе лісове господарство" внаслідок незаконного вирубування дерев, загальна сума яких склала 10355425,80 грн.

Так, Постанова Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 №665 "Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди заподіяної лісу" визначає порядок обчислення шкоди, заподіяної лісу внаслідок незаконного вирубування чи пошкодження дерев, незалежно від того чи мали такі події місце внаслідок протиправних дій чи протиправної бездіяльності, не звільняючи при цьому лісопорушників від відповідальності при наявності факту пошкодження природного стану дерев.

Також, з метою добровільного відшкодування вказаної шкоди Держекоінспекцією надіслано до ДП "Жовтневе лісове господарство" претензії від 10.10.2019 за №№ 135-139, які останніми 23.10.2019 отримано, однак залишено без розгляду та задоволення, а шкода, заподіяна посадовими особами ДП "Жовтневе лісове господарство" внаслідок незаконної вирубки дерев, до цього часу не відшкодована.

В матеріалах справи відсутні докази оскарження відповідачем в порядку адміністративного судочинства дії посадових осіб Держекоінспекції щодо складання акту перевірки, припису про усунення виявлених порушень, складання розрахунку розміру збитків та пред`явлення претензії щодо добровільного відшкодування збитків.

Колегія суддів зазначає, що матеріали за наслідками перевірки, проведеної у діяльності ДП "Жовтневе лісове господарство", складені посадовими особами Держекоінспекції у відповідності до вимог законів України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", "Про охорону навколишнього природного середовища", Положення про територіальні органи Держекоінспекції, затвердженого наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 11.08.2017 за №312, і є чинними як на час звернення до суду із даним позовом та ухвалення рішення по справі.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Господарського суду Харківської області від 11.12.2020 у цій справі за клопотанням відповідача призначено по справі судову економічну експертизу, на вирішення експерта поставлено наступні питання:

1) Чи можна визначити загальну кількість самовільно зрубаних дерев, їх діаметр, сортність шляхом порівняння відомостей (інформації) що міститься в документах лісовпорядкування (зокрема в польових перелікових відомостях дерев, призначених у санітарну рубку) з даними що містяться в відомостях переліку пнів зрубаних дерев складених під час перевірки? Чи є таке порівняння методологічно правильним, в тому разі якщо в документах лісовпорядкування (польові перелікові відомості дерев) діаметр дерев відведених до санітарної рубки вказувався з кроком 2 см (при діаметрі дерев від 8 до 16 см) та з кроком 4 см (при діаметр дерев від 16 до 50 см), а в відомостях переліку пнів діаметр дерев вказувався з кроком в 1 см?

2) Чи підтверджується документально заявлена до стягнення сума шкоди в розмірі 10355425,80 грн? Якщо ні, то яка сума шкоди підтверджується наявними документами?

3) Чи відповідає заявлена до стягнення сума шкоди в розмірі 10355425,80 грн Методиці розрахунків?

За результатами проведення комплексної судової інженерно-екологічної та економічної експертизи №7856/7857/680/831 від 19.12.2023 надано наступні висновки.

По першому питанні судові експерти зробили такі висновки:

"Для визначення загальної кількості самовільно зрубаних дерев, їх діаметру, шляхом порівняння відомостей (інформації), що міститься в документах лісовпорядкування (зокрема в польових перелікових відомостях дерев, призначених у вибіркову санітарну рубку), з даними, що містяться в відомостях переліку пнів зрубаних дерев складених під час перевірки, необхідно здійснити порівняння фактично встановлених, Державною екологічною інспекцією, зрубаних дерев (пнів) із тими, що призначені у рубку, з врахуванням діаметрів дерев визначених на висоту 1/3 метра, з такою градацією: починаючи з 8 см за ступенями товщини, 2 сантиметровими при середньому діаметрі деревостану менш як 16 см та 4 сантиметровими при середньому діаметрі деревостану 16 см.

При цьому, додатково здійснюється врахування сортності (стан) деревини, а саме сироростуче чи сухостійне дерево, шляхом надання оцінки встановленого стану деревини особами, які здійснювали перевірку.

Встановлені розбіжності дерев фіксуються в Додатку 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 №665 "Такси для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу підприємствами, установами, організаціями та громадянами незаконним вирубуванням та пошкодженням дерев і чагарників до ступеня припинення росту" відповідно до встановлених діаметрів пнів порубаних дерев.

Даний підхід, не передбачений чіткими вимогами нормативно-правовими актами, методиками чи методичними рекомендаціями тощо, однак даний підхід надає можливість найбільш чітко визначити та порівняти кількість дерев, які не увійшли до дерев призначених у рубку.

Стосовно питання: "...Чи є таке порівняння методологічно правильним, в тому разі якщо в документах лісовпорядкування (польові перелікові відомості дерев) діаметр дерев відведених до санітарної рубки вказувався з кроком 2 см (при діаметрі дерев від 8 до 16 см) та з кроком 4 см (при діаметр дерев від 16 до 50 см) а в відомостях переліку пнів діаметр дерев вказувався з кроком в 1 см?..." слід стверджувати наступне.

У "Відомостях переліку пнів зрубаних дерев " зазначаються діаметри пнів, тобто фактично зрубаних дерев. В польових перелікових відомостях дерев зазначається діаметри дерев визначених на висоту 1/3 метра. Пряме порівняння зазначених "діаметрів" в даних документах неможливе без зведення їх до єдиного вимірювального показнику (на висоту дерева 1/3 метра, використовуючи в досліджуваному випадку вимоги "Нормативно - довідникових матеріалів для таксації лісів України і Молдавії"(видавництво: Київ. Урожай. 1987).

Дотримуючись даного методу дослідження, порівняння результатів отриманих вихідних показників, зазначених в "Польовій переліковій відомості дерев" та в "Відомостях переліку пнів", є найбільш правильними."

По другому питанню судові експерти зробили такі висновки:

"Спосіб проведення "Розрахунків шкоди, заподіяної внаслідок незаконного вирубування дерев" є обгрунтованим та відповідає вимогам нормативно-правових актів з охорони навколишнього природного середовища (детально наведена в дослідницькій частині по другому питанню)."

По третьому питанню судові експерти зробили такі висновки:

"В обсязі наданих на дослідження документів експертів, підтвердити або спростувати не надається можливим:

-"Розрахунок шкоди заподіяної внаслідок незаконного вирубуванні дерев при проведені ВСР-2019, які не передбачені спеціальним дозволом (лісорубний квиток від 12.06.2019 №000756) у кварталі 115 виділі 7 Мерчанського лісництва ДП "Жовтневе лісове господарство", проведений старшим державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Харківської області Котенко І., згідно додатку №1 до постанови Кабінету Міністрів України від 23 липня 2008р. №665 "Такси для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу підприємствами, установами, організаціями та громадянами незаконним вирубуванням та пошкодженням дерев і чагарників до ступеня припинення росту") (з урахуванням індексації такс 2019 року) на суму 1788580,87грн.;

-"Розрахунок шкоди заподіяної внаслідок незаконної рубки дерев при проведені ВСР-2019, які не передбачені спеціальним дозволом (лісорубний квиток від 25.03.2019 №500295) у кварталі 22 виділі 2 Васищевського лісництва ДП "Жовтневе лісове господарство", проведений державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Харківської області Лубенська Н., згідно додатку №1 до постанови Кабінету Міністрів України від 23 липня 2008р. №665 "Такси для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу підприємствами, установами, організаціями та громадянами незаконним вирубуванням та пошкодженням дерев і чагарників до ступеня припинення росту" (з урахуванням індексації такс 2019 року) на суму 4933177,43грн.;

-"Розрахунок шкоди заподіяної внаслідок незаконного вирубування дерев при проведені ВСР-2019, які не передбачені спеціальним дозволом (лісорубний квиток від 21.01.2019 №000253) у кварталі 41 виділі 1 Васищевського лісництва ДП "Жовтневе лісове господарство", проведений державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Харківської області Заярною Є., згідно додатку №1 до постанови Кабінету Міністрів України від 23 липня 2008р. №665 "Такси для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу підприємствами, установами, організаціями та громадянами незаконним вирубуванням та пошкодженням дерев і чагарників до ступеня припинення росту" (з урахуванням індексації такс 2019 року) на суму 1523299,69грн

-"Розрахунок шкоди заподіяної внаслідок незаконного вирубування дерев при проведені ВСР-2019, які не передбачені спеціальним дозволом (лісорубний квиток від №500296) у кварталі 23 виділі 13 Коломацького лісництва ДП "Жовтневе лісове господарство" проведений державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Харківської області Заярною Є., згідно додатку №1 до постанови Кабінету Міністрів України від 23 липня 2008р. №665 "Такси для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу підприємствами, установами, організаціями та громадянами незаконним вирубуванням та пошкодженням дерев і чагарників до ступеня припинення росту" (з урахуванням індексації такс 2019 року) на суму 1753869,82 грн.

-"Розрахунок шкоди заподіяної внаслідок незаконного вирубування дерев при проведені ВСР-2019, які не передбачені спеціальним дозволом (лісорубний квиток від 25.03.2019 №500259) у кварталі 11 виділі 2 Васищевського лісництва ДП "Жовтневе лісове господарство", проведений державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Харківської області Євтушенко О., згідно додатку №1 до постанови Кабінету Міністрів України від 23 липня 2008р. №665 "Такси для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу підприємствами, установами, організаціями та громадянами незаконним вирубуванням та пошкодженням дерев і чагарників до ступеня припинення росту" (з урахуванням індексації такс 2019 року) на суму 356497,99 грн.

Судові експерти зазначають, що встановлення розміру шкоди, заподіяної внаслідок незаконного вирубання та пошкодження дерев, відповідно до розділу II та розділу III "Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень", затверджених наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 № 53/5 (із змінами й доповненнями), не належить до завдань інженерно-екологічної і економічної експертизи та згідно п. 2.3 "Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень", затвердженої наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 № 53/5 (із змінами й доповненнями): "Експерту забороняється вирішувати питання, що виходять за межі кваліфікації судового експерта за відповідною експертною спеціальністю, у тому числі з питань права.".

Отже, з вищевикладеного висновку судових експертів вбачається, що метод дослідження, якого дотримувався позивач, порівняння результатів отриманих вихідних показників, зазначених в "Польовій переліковій відомості дерев" та в "Відомостях переліку пнів", є найбільш правильними, а спосіб проведення "Розрахунків шкоди, заподіяної внаслідок незаконного вирубування дерев" є обґрунтованим та відповідає вимогам нормативно-правових актів з охорони навколишнього природного середовища.

Неможливість надання судовими експертами висновків щодо підтвердження чи спростування розрахунків шкоди, заподіяної внаслідок незаконного вирубування дерев, спричинена саме недостатнім обсягом наданих на дослідження документів.

Відтак, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що судовими експертами не спростовано та не встановлено неправильність розрахунків заявленої до стягнення розміру шкоди.

Вищенаведеним також спростовуються доводи апеляційної скарги відповідача щодо помилковості зроблених позивачем розрахунків шкоди.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 23 травня 2007 року № 761 "Про врегулювання питань щодо спеціального використання лісових ресурсів" підприємства, установи, організації і громадяни, які здійснюють спеціальне використання лісових ресурсів, зобов`язані, зокрема забезпечувати збереження підросту і не призначених для рубки дерев.

Згідно з Постановою Пленуму Верховного суду України "Про судову практику у справах про злочини та інші правопорушення проти довкілля" від 10.12.2004 №17, визнається незаконною порубка дерев і чагарників, вчинена без відповідного дозволу; за дозволом, виданим із порушенням чинного законодавства; до початку чи після закінчення установлених у дозволі строків; не на призначених ділянках чи понад установлену кількість; не тих порід дерев, які визначені в дозволі; порід, вирубку яких заборонено.

Відповідно до ст. ст. 105, 107 Лісового кодексу України порушення лісового законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників. Підприємства, установи, організації і громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України.

Згідно зі ст. 66 Конституції України кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.

Згідно зі ч. 1 ст. 41 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" економічні заходи забезпечення охорони навколишнього природного середовища передбачають відшкодування в установленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Нормами ч. 4 ст. 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" визначено, що підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Крім того, відповідно до п. 6.1.2 роз`яснень Вищого арбітражного суду України "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов`язаних із застосуванням законодавства про охорону навколишнього природного середовища" від 27.06.2001 №02-5/744, у вирішенні спорів щодо відшкодування шкоди, заподіяної порушенням вимог лісового законодавства у випадках встановлення контролюючими органами при проведенні перевірок дотримання природоохоронного законодавства на підвідомчій лісовому господарству території факту правопорушення, вчиненого невстановленими особами, судам необхідно виходити з того, що обов`язки із забезпечення охорони, захисту, відтворення, підвищення продуктивності лісових насаджень; дотримання правил і норм використання лісових ресурсів; ведення лісового господарства на основі матеріалів лісовпорядкування, здійснення використання лісових ресурсів способами, які забезпечують збереження оздоровчих і захисних властивостей лісів, а також створюють сприятливі умови для їх охорони, захисту та відтворення, відповідно до статті 19 Лісового кодексу України, покладено на постійних лісокористувачів.

Отже, цивільно-правову відповідальність за порушення лісового законодавства мають нести не лише особи, які безпосередньо здійснюють самовільну вирубку лісів (пошкодження дерев), а також постійні лісокористувачі, вина яких полягає у допущенні та не перешкоджанні їх працівниками (державною лісовою охороною) незаконному вирубуванню лісових насаджень (пошкодженню дерев) внаслідок неналежного виконання ними своїх службових обов`язків.

Так, посадовими особами державної лісової охорони, усупереч вимогам ст. ст. 19, 69 89, 90, 91 Лісового кодексу України, Положення про державну лісову охорону, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.09.2009 № 976, та Порядку спеціального використання лісових ресурсів, затвердженого не забезпечено належну охорону та збереження лісових ресурсів, що призвело до самовільної вирубки 763 дерев посадовими особами ДП "Жовтневе лісове господарство" у кварталі 11 виділі 2, кварталі 41 виділі 1, кварталі 22 виділі 2 Васищевського лісництва, кварталі 115 виділі 7 Мерчанського лісництва та у кварталі 23 виділі 13 Коломацького лісництва, чим заподіяно шкоди на загальну суму 10355425,80 грн.

Згідно зі ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам (язичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки; шкоди; причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювана та шкодою, вини. За відсутності хоча б одного з цих елементі:» цивільна відповідальність не настає.

Отже, підставою деліктної відповідальності є протиправне шкідливе винне діяння особи, яка завдала шкоду.

Згідно з п.1.6 Роз`яснень Вищого Господарського суду України "Про деякі питання вирішення спорів, пов`язаних із застосуванням законодавства про охорону навколишнього середовища" від 27.06.2001 №02-5/744 вирішуючи спір про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, господарському суду слід виходити з презумпції вини правопорушника. Отже, позивач не повинен доводити наявність вини відповідача у заподіянні шкоди навколишньому природному середовищу, навпаки, відповідач повинен довести, що у діях його працівників відсутня вина у заподіянні шкоди.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного суду від 20.12.2018 у справі № 924/12/18, від 07.06.2019 у справі №914/1960/17, від 09.08.2018 у справі № 909/976/17, від 20.12.2018 у справі № 909/1193/17, від 22.07.2019 у справі №909/374/18 тощо при вирішенні спорів про стягнення з постійних лісокористувачів шкоди, заподіяних заподіяної самовільною порубкою дерев.

Доводи апеляційної скарги відповідача щодо невірного розрахунку розміру шкоди, заподіяної самовільною порубкою дерев спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, зокрема актом перевірки.

За таких обставин, колегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції, що позивачем, як контролюючим органом, правомірно, у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 №665 "Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу" здійснено розрахунок розміру шкоди, спричиненої незаконною порубкою дерев.

Відтак, зважаючи на виявлені порушення норм природоохоронного законодавства, наслідково-причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою, колегія суддів зазначає про достатніх правових підстав для стягнення з відповідача шкоди, спричиненої незаконною порубкою дерев, в сумі 10355425,80 грн.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, позиція суду касаційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006). Зокрема, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, відхиляються колегією суддів, як безпідставні, необґрунтовані та такі, що стосуються виключно переоцінки доказів.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши всі обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

З огляду на викладене, враховуючи, що місцевий господарський суд забезпечив дотримання вимог чинного законодавства щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження усіх фактичних обставин справи та дав належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, а також те, що доводи апелянта не є підставою для скасування рішення суду, ухваленого з дотриманням норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення Господарського суду Харківської області від 28.03.2024 у справі №922/2725/20 слід залишити без змін.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 269, 270, п. 1 ст. 275, ст. 276, ст. 282 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Жовтневе лісове господарство" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Харківської області від 28.03.2024 у справі №922/2725/20 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту до Верховного суду у порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст постанови складено 17.07.2024.

Головуючий суддя П.В. Тихий

Суддя О.В. Плахов

Суддя О.І. Терещенко