ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.07.2024м. ДніпроСправа № 904/2050/24

за позовом Департаменту з питань самоорганізації населення Дніпровської міської ради, м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗЕТА "НАШЕ МІСТО", м. Дніпро

про стягнення заборгованості в розмірі 201 800,00 грн.

Суддя Ліпинський О.В.

Представники: справу розглянуто без повідомлення (виклику) учасників справи

СУТЬ СПОРУ:

Департамент з питань самоорганізації населення Дніпровської міської ради (далі - Позивач) звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗЕТА "НАШЕ МІСТО" (далі - Відповідач) про стягнення грошових коштів у розмірі 201 800,00 грн.

В обґрунтування заявлених вимог Позивач зазначає, що між сторонами були укладені Договори з оформлення передплати періодичного видання та його доставки № 01 від 11.01.2022, № 01 від 11.01.2023, № 34 від 28.02.2023. На виконання умов зазначених договорів, Позивач оплатив надані Відповідачем послуги на загальну суму 3 415 096,20 грн.

08.02.2024 року Позивач звернувся до Відповідача з проханням підтвердити доставку періодичного видання за адресами, вказаними в Додатку № 2 до зазначених вище договорів, проте на протязі 63 днів Відповідач не відповів на запит, чим здійснив дії передбачені ст. 235 ГК України.

З огляду на викладені обставини Позивач вважає, що через ненадання Відповідачем додаткових запитуваних документів, правильним, справедливим та достатнім буде стягнути з Відповідача грошові кошти в сумі 2 914 798,35 грн. в порядку ст. 1212 ЦК України, але наразі просить стягнути з Відповідача суму 201 800,00 грн.

Ухвалою від 14.05.2024 року суд відкрив провадження у справі № 904/2050/24, та призначив її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників, відповідно до ч. 5 ст. 252 ГПК України.

Відповідач у відзиві на позов проти задоволення заявлених вимог заперечував, посилаючись те, що зобов`язання за спірними договорами були виконані в повному обсязі, що підтвердив сам Позивача. Єдиною підставою для стягнення коштів за даним позовом, Позивач називає ненадання відповіді на його лист від 08.02.2024 року, однак, в жодному з пунктів договорів не зазначено обов`язку Відповідача надавити будь-які додаткові документи.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між Позивачем (Замовником) та Відповідачем (Виконавцем) укладено Договори з оформлення передплати періодичного видання та його доставки №01 від 11.01.2022 року, №01 від 11.01.2023 року, №34 від 28.02.2023 року.

Предметом закупівлі даних Договорів є організація послуг з передплати періодичного видання газети Наше місто та його доставка (код ДК 021:2015: 79980000-7 Послуги з передплати друкованих видань).

Відповідно до п. 2.1 Договорів, Виконавець зобов`язується забезпечити Замовнику оформлення передплати періодичного видання, його доставку та надання щомісячного звіту про доставку періодичного видання.

08.02.2024 року Позивач склав лист № 3/1-115, за змістом якого просив ТОВ «Газета «Наше Місто» підтвердити письмово по місяцям, починаючи з 11.01.2022 про доставку періодичного видання за адресами вказаними у додатку 2 в договорах від 11.01.2022 № 1 від 11.01.2023 № 1 від 28.02.2023 № 34. Доказів направлення зазначеного листа на адресу Відповідача, матеріали справи не містять.

За доводами Позивача, ненаданням відповіді на зазначений лист, Відповідач вчинив правопорушення у сфері господарювання (ч. 1, 2, ст. 218, ст. 235 ГК України). При цьому, Позивач зазначив, що оскільки між сторонами існують договірні відносини, а кошти, які Позивач просить стягнути, набуті Відповідачем за наявності правової підстави, проте Відповідач відмовився надати оригінали документів та/або належним чином засвідчені їх копії, їх може бути витребувано відповідно до положень статті 1212 ЦК України.

Аналіз змісту позовної заяви свідчить про те, що предметом даного позову є вимога Позивача про стягнення грошових коштів у розмірі 201 800,00 грн. Підстави позову становлять обставини ненадання Відповідачем на вимогу Позивача документів на підтвердження доставки періодичного видання за адресами вказаними у додатку 2 до укладених сторонами Договорів, що на думку Позивача вказує на вчинення Відповідачем правопорушення у сфері господарювання (ч. 1, 2, ст. 218, ст. 235 ГК України), та породжує обов`язок Відповідача повернути отримані за договорами кошти (їх частину) в порядку ст. 1212 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно ст. 217 ГК України, господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції. Крім зазначених у частині другій цієї статті господарських санкцій, до суб`єктів господарювання за порушення ними правил здійснення господарської діяльності застосовуються адміністративно-господарські санкції. Господарські санкції застосовуються у встановленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин, а адміністративно-господарські санкції - уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

Умови відшкодування збитків у сфері господарювання, а також порядок застосування штрафних та оперативно-господарських санкції, визначені Главою 25, 26 ГК України. Разом із тим, посилаючись в позові на вчинення Відповідачем правопорушення у сфері господарювання, Позивач не заявляє вимог про відшкодування збитків, стягнення штрафних санкцій (неустойки, пені, штрафу), або застосування до відповідача оперативно-господарських санкцій.

Крім того, Позивач не доводить існування самих умов для застосування наведених господарських санкцій, зокрема, не доводить наявність в діях відповідача повного складу господарського правопорушення для стягнення збитків, а також, не наводить умов договору, якими встановлено розмір штрафної санкції, або передбачено вид оперативно-господарської санкції за ненадання додаткових документів на вимогу сторони договору.

Звертаючись з даним позовом до суду, Позивач просить стягнути спірні кошти як безпідставно отримане чи збережене майно, в порядку ст. 1212 ЦК України, але положення наведеної норми не можуть бути застосовані як вид господарської санкцій.

Так, в силу положень статті 1212 ЦК України, на яку позивач посилається як на правову підставу позову, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення 83 глави ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Аналіз статті 1212 Цивільного кодексу України дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали.

Як вище встановлено судом, взаємовідносини сторін з надання послуг оформлення передплати періодичного видання, його доставки та надання щомісячного звіту про доставку періодичного видання, відбувались в рамках укладених Договорів № 01 від 11.01.2022 року № 01 від 11.01.2023 року та № 34 від 28.02.2023 року, тобто, за наявності відповідних правових підстав, а отже, положення ст. 1212 ЦК України, на які посилається позивач в обґрунтування своїх вимог, не підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено існування правових підстав для стягнення з відповідача заявленої суми коштів.

Відповідно до приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-79, 129, 165, 202, 233, 236-241, 247, 252, 326 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Ліпинський