ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"12" липня 2024 р. м. Житомир Справа № 906/499/24
Господарський суд Житомирської області у складі судді Прядко О.В.,
за участю секретаря судового засідання: Толстокарової І.С.,
за участю представників сторін:
від позивача: Гарагуц І.Ф., ордер серії ВО №1074830 від 15.04.2024 (в режимі
відеоконференції);
від відповідача: не з`явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ІБЕРСОН КОМПОНЕНТС"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "КАРАВАН ТРАК"
про стягнення 135150,79 грн
Рішенням Господарського суду Житомирської області від 27.06.2024 позов задоволено частково, закрито провадження у справі №906/499/24 в частині вимоги про стягнення 59825,97 грн основного боргу на підставі п.2 ч.1 ст.231 ГПК України, зменшено розміри пені до 8249,17 грн та штрафу до 4956,49 грн, стягнуто з ТОВ "КАРАВАН ТРАК" 8249,17 грн пені, 1994,65 грн інфляційних втрат, 1468,10 грн 3% річних, 4956,49 грн штрафу та 2749,05 грн судового збору; у задоволенні решти позову відмовлено.

04.07.2024 до суду через підсистему "Електронний суд" від представника позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення від 03.07.2024, згідно з якою останній просив покласти понесені позивачем у зв`язку з розглядом справи №906/499/24 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6500,00 грн на відповідача (а.с.94-98).

Ухвалою суду від 02.07.2024 призначено судове засідання для розгляду вищевказаної заяви на 04.07.2024.

Представник відповідача у засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце його проведення повідомлений належним чином шляхом направлення ухвали суду від 02.07.2024 в електронній формі до електронного кабінету ТОВ "КАРАВАН ТРАК" (а.с.102).

Враховуючи викладене та з огляду на приписи ч.4 ст.244 ГПК України, суд визнав за можливе здійснювати розгляд заяви позивача про ухвалення додаткового рішення від 03.07.2024 за відсутності представника відповідача.

Представник позивача підтримав подану заяву та просив задовольнити її у повному обсязі.

Дослідивши вказану заяву та додані до неї документи, заслухавши представника позивача, суд зазначає таке.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч.1, п.1 ч.3 ст.123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 221 ГПК України визначено, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до ч.8 ст.129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Таким чином відшкодування судових витрат здійснюється у разі наявності відповідної заяви сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, якщо справа розглядається з повідомленням учасників справи з проведенням дебатів, а відповідні докази надаються цією стороною або до закінчення судових дебатів, або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

При цьому перевірка цих доказів та надання їм оцінки здійснюється судом у разі дотримання цього порядку, оскільки за інших обставин розподіл судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, не може бути здійснений.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Верховного Суду від 03.03.2021 у справі №908/1238/18, від 07.04.2020 у справі №910/2022/19, від 26.10.2021 у справі №911/3039/19.

У позовній заяві ТОВ "ІБЕРСОН КОМПОНЕНТС" наведено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом даної справи, що включає судовий збір 3028,00 грн та витрати на професійну правничу допомогу - 6500,00 грн (а.с.4).

У додаткових поясненнях представника позивача від 27.06.2024, серед іншого, зазначено, що документи на підтвердження витрат позивача на правову допомогу будуть надані після винесення рішення у даній справі (а.с.76 на звороті).

У судовому засіданні 27.06.2024 проголошено вступну та резолютивну частини рішення, питання про розподіл судових витрат було вирішено лише в частині судового збору.

Згідно з ч.5 ст.240 ГПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено, - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже у даному випадку п`ятиденний строк для подання доказів, що підтверджують розмір понесених стороною судових витрат, припав на 02.07.2024.

Звернувшись до суду 03.07.2024 із заявою про ухвалення додаткового рішення від 03.07.2024 та доказами понесення витрат на професійну правничу допомогу, представник позивач просив, серед іншого, поновити пропущений процесуальний строк на її подання, оскільки про рішення суду у справі №906/499/24 йому та позивачу стало відомо лише 02.07.2024.

Судом враховано, що представник позивача участі в судовому засіданні 27.06.2024 не брав; згідно довідок про доставку електронного листа, рішення суду від 27.06.2024 у справі №906/499/24 було доставлено до електронних кабінетів позивача та його представника 02.07.2024 (а.с.101).

З огляду на викладене та приписи ст.119 ГПК України, суд дійшов висновку про поважність причин пропуску позивачем строку на подання заяви від 03.07.2024 з додатками та наявність підстав для поновлення такого строку.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

З матеріалів справи слідує, що правову допомогу ТОВ "ІБЕРСОН КОМПОНЕНТС" надавав адвокат Гарагуц І.Ф. (згідно інформації з ЄРАУ, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №000299 від 12.07.2018, видане Радою адвокатів Тернопільської області), повноваження та обсяг прав якого підтверджуються ордером на надання правничої (правової) допомоги серії ВО №1074830 від 15.04.2024 (а.с.38).

Згідно з ч.1 ст.26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (п.4 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

01.04.2024 між ТОВ "ІБЕРСОН КОМПОНЕНТС" (замовник) та Гарагуцом І.Ф. (виконавець) укладено договір про надання юридичних послуг №04/01, згідно з п.п.1, 2 якого виконавець зобов`язується надавати замовнику необхідні юридичні послуги згідно довіреності щодо документального супроводу та/або представництва прав та інтересів замовника по справі про стягнення заборгованості з боржників ТОВ "ІБЕРСОН КОМПОНЕНТС". Замовник зобов`язується сплатити виконавцю грошову винагороду в розмірі 11500,00 грн. Винагорода сплачується виконавцю протягом 30 банківських днів після підписання акта надання послуг (а.с.37).

Відповідно до акта здачі-прийняття виконаних робіт від 02.07.2024, виконавцем були надані юридичні послуги щодо документального супроводу та представництва прав та інтересів замовника по справі №906/499/24 у Господарському суді Житомирської області. Сторони погодили, що виконавцем виконані роботи: ознайомлення з первинними документами, аналіз матеріалів справи 1500,00 грн; оформлення, обґрунтування, відправлення позовної заяви 4000,00 грн; підготовка процесуальних документів (клопотання, додаткові пояснення) 1000,00 грн. Загальна вартість робіт становить 6500,00 грн (а.с.96).

За приписами ст.30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 07.09.2020 у справі №910/4201/19).

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суд має виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст.30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Разом із тим, згідно з ч.4 ст.126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5 ст.126 ГПК України).

Відповідач зі свого боку не подав до суду клопотання про зменшення розміру заявлених позивачем витрат на правову допомогу, доказів або обґрунтувань, у тому числі розрахунків, які свідчили б про неспівмірність, нерозумність, нереальність такого розрахунку або про неналежність наданих адвокатом послуг до цієї справи.

Відповідно до ч.5 ст.129 ГПК України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц).

Також суд констатує, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 та від 22.11.2019 у справі №910/906/18).

Дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені відповідачем витрати на правову допомогу в розмірі 6500,00 грн є співмірними зі складністю даної справи та наданим адвокатом обсягом послуг, відповідають критеріям обґрунтованості та розумності їхнього розміру, підтверджені належними й допустимими доказами.

При цьому слід врахувати приписи п.3 ч.4 ст.129 ГПК України, згідно з якими інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, зокрема витрати на професійну правничу допомогу, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене, а також те, що рішенням Господарського суду Житомирської області від 27.06.2024 у справі №906/499/24 позов ТОВ "ІБЕРСОН КОМПОНЕНТС" задоволено частково і питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу не вирішувалося, суд дійшов висновку задовольнити заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення від 03.07.2024 частково, покласти на відповідача понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу пропорційно розміру правомірно заявлених позовних вимог в сумі 5901,19 грн, в частині стягнення решти суми - 598,81 грн відмовити.

Керуючись ст. ст. 123, 126, 129, 233, 244 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення від 03.07.2024 задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "КАРАВАН ТРАК" (вул. Жовтнева, буд. 20, с. Болярка, Житомирський р-н, Житомирська обл., 12414, код ЄДРПОУ 42603772) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ІБЕРСОН КОМПОНЕНТС" (вул. Лукіяновича Дениса, буд. 1, м. Тернопіль, Тернопільський р-н, Тернопільська обл., 47707, ) 5901,19 грн витрат на професійну правничу допомогу.

3. У задоволенні заяви в іншій частині відмовити.

Додаткове рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення повного додаткового рішення.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне додаткове рішення складено: 16.07.24

Суддя Прядко О.В.

Друк: 1 -у справу;

2 - позивачу та представнику Гарагуцу І.Ф. (до ел.каб.);

3 - відповідачу (до ел.каб.).