ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2024 року Справа № 906/446/23

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Олексюк Г.Є., суддя Гудак А.В. , суддя Мельник О.В.

секретар судового засідання Ткач Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Житомиробленерго" на рішення Господарського суду Житомирської області від 17.04.2024 у справі № 906/446/23 (суддя Прядко О.В., повний текст складено 29.04.2024)

за позовом Фізичної особи-підприємця Лук`янчук Зінаїди Миколаївни

до Акціонерного товариства "Житомиробленерго"

про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії

за участю представників сторін:

позивача - Сичов Д.В.;

відповідача - Алєксійчук С.В.;

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець Лук`янчук Зінаїда Миколаївна (далі - позивач, ФОП Лук`янчук З.М.) звернулася до Господарського суду Житомирської області із позовом до Акціонерного товариства "Житомиробленерго" (далі - відповідач, АТ "Житомиробленерго"), в якому просить суд із урахуванням заяви про зміну предмету позову від 08.06.2023:

- визнати неправомірними дії АТ "Житомиробленерго" щодо нарахування ФОП Лук`янчук З.М. вартості послуги з розподілу електричної енергії за січень, лютий 2023 по дату ухвалення рішення по другому класу напруги;

- зобов`язати АТ "Житомиробленерго" здійснити перерахунок вартості наданої послуги з розподілу електричної енергії ФОП Лук`янчук З.М. у період за січень, лютий 2023 по дату ухвалення рішення відповідно до договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії від 04.12.2020 № 1911 шляхом застосування тарифів для першого класу напруги.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неправомірне і безпідставне нарахування відповідачем оплати за послуги з розподілу (передачі) електричної енергії, починаючи з січня 2023 за тарифами, встановленими для другого класу напруги, у той час, коли договором споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії № 1911 від 04.12.2020, додаток № 3.1, для об`єктів позивача визначено перший клас напруги, без відповідного внесення змін до діючого договору або укладання нового договору та без належного повідомлення позивача про зміну тарифу.

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 17.04.2024 позов задоволено.

Суд першої інстанції у зв`язку зі встановленими обставинами щодо неправомірності дій відповідача щодо нарахування позивачу вартості послуги з розподілу електричної енергії із застосуванням тарифів для другого класу, дійшов висновку, що позовні вимоги є правомірними, обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі.

До Північно - західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга АТ "Житомиробленерго" на рішення Господарського суду Житомирської області від 17.04.2024 у справі № 906/446/23, в якій відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.

Доводи апеляційної скарги зводяться до наступних аргументів:

- рішення судом першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, не відповідає Закону України "Про ринок електричної енергії", нормам Правил роздрібного ринку електричної енергії та фактичним обставинам справи;

- на головній сторінці вебсайту відповідача 04.01.2022 було опубліковано зміни до договору щодо диференціації споживачів за класами напруги, що вносились у зв`язку із набранням чинності постанови НКРЕКП від 25.08.2021 № 1430. Відповідно до цих змін з 01.01.2022 позивач відноситься до споживачів другого класу напруги, адже отримує електричну енергію від оператора системи розподілу на межі балансової належності між ним та основним споживачем номінальною напругою 0,4 кВ, що є нижче ніж порогова напруга 27,5 кВ. Протягом місяця позивач не ініціював розірвання договору, а отже погодився з його умовами;

- апелянт посилається на лист НКРЕКП № 15538/17.2.1/7-21 від 31.12.2021, в якому йдеться, що у випадку наявності у основного споживача, який відноситься до першого класу напруги, приєднаних до його мереж субспоживачів, що отримують електричну енергію на межі балансової належності між основним споживачем та субспоживачем зі ступенем напруги нижче 27,5 кВ, такі субспоживачі відносяться до другого класу напруги;

- виходячи із змісту Порядку встановлення (формування) тарифів на послуги з розподілу електричної енергії, затвердженого постановою НКРЕКП від 05.10.2018 № 1175 (в редакції на момент подачі позову та прийняття рішення судом першої інстанції) споживачі, які отримують електричну енергію від оператора системи розподілу на межі балансової належності номінальною напругою нижче 27,5 кВ відносяться до другого класу напруги. Позивач є споживачем другого класу напруги, оскільки фактично отримує електричну енергію від оператора системи розподілу саме на своїй межі балансової належності номінальна напруга на якій становить 10 кВ (що менше ніж 27,5 кВ). До цієї межі балансової належності позивач здійснює розподіл електричної енергії на підставі договору про спільне використання технологічних електричних мереж.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.05.2024 визначено колегію суддів для розгляду справи у складі головуючий суддя Олексюк Г.Є., суддя Бучинська Г.Б., суддя Мельник О.В.

Листом від 20.05.2024 витребувано матеріали справи з Господарського суду Житомирської області.

28.05.2024 до суду надійшли матеріали справи.

Ухвалою Північно - західного апеляційного господарського суду від 30.05.2024 відкрито провадження за апеляційною скаргою АТ "Житомиробленерго" на рішення Господарського суду Житомирської області від 17.04.2024 у справі № 906/446/23. Розгляд апеляційної скарги призначено на 10.07.2024 о 14:30 год.

Розпорядженням в.о. керівника апарату суду від 04.07.2024 № 01-05/393 у зв`язку із перебуванням у відпустці судді - члена колегії у даній справі - Бучинської Г.Б., відповідно до ст. 32 ГПК України, ст. 155 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", пунктів 18, 20 розділу VIII Положення про автоматизовану систему документообігу суду та п. 8.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Північно-західному апеляційному господарському суді, призначено заміну судді - члена колегії у судовій справі.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.07.2024 для розгляду справи визначено колегію суддів у складі головуючий суддя Олексюк Г.Є., суддя Гудак А.В., суддя Мельник О.В.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 05.07.2024 апеляційну скаргу прийнято до провадження у новому складі суду.

ФОП Лук`янчук З.М. надіслала до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Позивач зазначає наступне:

- єдиним критерієм для визначення класу напруги є точка підключення та межа балансової належності з оператором системи, а будь - які інші характеристики мереж/підключення підприємства не можуть бути основою для визначення класу напруги. Згідно чинного договору, так і відповідно до отриманого проекту договору, в акті розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін визначено, що мережі оператора системи, з яких підприємство отримує електричну енергію, підключено на ізоляторах 110 кВ п/с ЗХВ з ПЛ-110 кВ п/с ЗВА та зазначена точка підключення є межею балансової належності з оператором системи. Тобто, оператор системи не обслуговує п/с ЗХВ всі інші мережі, які до них приєднані, не несе там втрати чи будь - які додаткові витрати, тому справедливо визначений перший клас напруги відповідає чинним нормативно - технічним документам та економічно обґрунтовано відображає фактичні витрати оператора системи на доставку електроенергії в точку підключення;

- зважаючи на той факт, що жодною із сторін за один місяць до закінчення його дії не заявлено про припинення його дії чи перегляд його умов, тому договір автоматично пролонговано на 2023 та на 2024 роки на тих самих умовах. При цьому позивач також не подавав письмову заяву відповідачу про припинення розподілу/передачі електричної енергії на його об`єкти. Зокрема, у додатку № 3.1 до чинного договору, який продовжив свою дію на 2023 та 2024, визначено клас напруги для позивача перший для всіх точок обліку. Не зважаючи на вищенаведене, відповідачем направляються на адресу позивача рахунки за послуги з розподілу (передачі) електричної енергії де застосовано тариф встановлений для другого класу напруги;

- щодо листа - роз`яснення НКРЕКП № 15538/17.2.1/7-21 від 31.12.2021, то позивач вказує, що він не може слугувати нормою права, яка зачіпає права, свободи й законні інтереси громадян, юридичних осіб або мають міжвідомчий характер. Господарський суд м. Києва у справі №910/8823/22 дійшов висновку, що лист від 31.12.2021 № 15538/17.2.1/7-21, є відповіддю на звернення, що не містить ознак ані нормативного акта, ані акта індивідуальної дії, а тому не є рішенням суб`єкта владних повноважень, яке б породжувало певні правові наслідки, спрямовані на регулювання тих чи інших суспільних відносин і мало б обов`язковий характер;

- позивач посилається на обставини, встановлені судами у справах № 906/172/23 та №640/27570/21;

- оскільки позивач є споживачем, який не отримує електричну енергію від оператора системи розподілу безпосередньо, а є споживачем, що отримує електроенергію від споживача, що є власником мереж, який, у свою чергу, отримує електричну енергію від оператора системи розподілу на межі балансової належності за першим класом напруги; враховуючи, що за умовами укладеного між сторонами договору ступінь напруги приєднання на об`єктах споживача визначено для позивача перший клас напруги, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що дії відповідача щодо нарахування позивачу вартості послуги з розподілу електричної енергії із застосуванням тарифів для другого класу, є неправомірними. Аналогічних висновків дійшов Північно - західний апеляційний господарський суд у справі № 906/835/23 із врахуванням позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 10.01.2024 у справі №910/8823/22 з аналогічним предметом спору.

В судовому засіданні 10.07.2024 представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, просить її задоволити, скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове рішення, яким відмовити в позові.

Представник позивача в судовому засіданні заперечив доводи апеляційної скарги, просить відмовити в її задоволенні, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів апеляційного господарського суду, беручи до уваги межі перегляду справи в суді апеляційної інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, заслухавши в судовому засіданні представників сторін, зазначає наступне.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом, 04.12.2020 між АТ "Житомиробленерго" в особі начальника Житомирського РЕМ АТ "Житомиробленерго" (оператор системи) та ФОП Лук`янчук З.М. (споживач) шляхом подання заяви - приєднання (а.с. 147) укладено договір споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії № 1911 (а.с. 16-19).

Цей договір споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови розподілу (передачі) електричної енергії споживачам як послуги оператора системи. Цей договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України шляхом приєднання споживача до умов цього договору згідно з заявою-приєднання, що є додатком 1 до цього договору (п.1 договору).

Умови договору розроблені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312, та є однаковими для всіх споживачів (п. 1.2 договору).

Відповідно до п. 2.1 договору, оператор системи надає споживачу послуги з розподілу (передачі) електричної енергії, параметри якості якої відповідають показникам, визначеним Кодексом систем передачі, затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 309, та Кодексом систем розподілу, затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 310, за об`єктом, технічні параметри якого фіксуються в паспорті точки розподілу за об`єктом споживача, який є додатком 2 до цього договору, та в особовому рахунку споживача, облікових базах даних оператора системи.

Відомості про засіб (засоби) вимірювання обсягу електричної енергії, що використовується на об`єкті (об`єктах) споживача та субспоживача, зазначаються разом із енергетичними ідентифікаційними кодами (ЕІС кодами) в додатку 3.1 до цього договору (п. 2.2 договору).

Споживач оплачує за розподіл (передачу) електричної енергії згідно з умовами глави 5 цього договору та інші послуги оператора системи згідно з додатком 4 "Порядок розрахунків" (п. 2.3 договору).

Згідно п.п. 5.1, 5.2 договору, ціною договору є вартість послуг з розподілу (передачі) електричної енергії на об`єкт (об`єкти) споживача, зазначені в паспорті точки (точок) розподілу за об`єктом споживача. Оплата послуг з розподілу (передачі) електричної енергії за цим договором здійснюється на поточний рахунок оператора.

За умовами п. 5.3 договору, тариф (ціна) на послугу з розподілу (передачі) електричної енергії та терміни оплати послуги зазначаються в додатку 4 "Порядок розрахунків".

Споживач оплачує послугу з розподілу (передачі) оператору системи, якщо згідно з умовами договору про постачання споживач забезпечує оплату послуги з розподілу (передачі), або купує електричну енергію для власного споживання за двостороннім договором та на організованих сегментах ринку. Постачальник оплачує послугу з розподілу (передачу) оператору системи, якщо згідно з умовами договору про постачання оплату послуги з розподілу (передачі) забезпечує постачальник (п. 5.4 договору).

Згідно з пп.1, 6 п.6.1 договору, оператор системи зобов`язується виконувати умови цього договору, надавати споживачу інформацію про зміну тарифу (ціни) на послугу з розподілу (передачі) електричної енергії не пізніше ніж за 20 днів до введення її в дію.

Споживач зобов`язується виконувати умови цього договору; у разі здійснення оплати за послугу з розподілу (передачу) безпосередньо оператору системи здійснювати таку оплату у терміни, передбачені додатком 4 до цього договору (пп. 1, 8 п. 6.2 договору).

Відповідно до п. 11.1 договору, цей договір набирає чинності з дня приєднання споживача до умов цього договору і діє протягом 1 року, якщо інший термін не зазначено в заяві-приєднання. Договір вважається продовженим на кожен наступний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов. Договір може бути розірвано і в інший термін за ініціативою будь-якої із сторін у порядку, визначеному законодавством України.

Пунктами 12.1, 12.2, 12.7 договору визначено, що інші умови можуть бути узгоджені сторонами в додатках до цього договору, які є невід`ємними частинами цього договору. Усі додатки, зміни та доповнення до цього договору оформлюються сторонами письмово в паперовій формі, підписуються уповноваженими особами обох сторін. Цей договір може бути змінений у разі внесення змін або скасування нормативно-правових актів, що регулюють відносини між оператором системи та споживачем. У зв`язку з цим сторони погоджуються з тим, що оператор системи вносить відповідні зміни та доповнення до цього договору та оприлюднює їх на власному вебсайті. Якщо споживач не ініціював розірвання цього договору протягом одного місяця з моменту оприлюднення змін та доповнень до цього договору, вважається, що споживач погодився зі змінами до цього договору з дати його оприлюднення на вебсайті оператора системи. Розбіжності щодо застосування тарифів вирішуються НКРЕКП.

Додатковою угодою № б/н без зазначення дати (підписана зі сторони відповідача 04.12.2020) сторони погодили викласти п. 11.1 договору у такій редакції: "Цей Договір набирає чинності з дня приєднання споживача до умов цього договору і діє до 31.12.2020. Договір може бути розірвано і в інший термін за ініціативою будь-якої із сторін у порядку, визначеному законодавством України" (а.с. 20).

Додатки до договору знаходяться в матеріалах справи (а. с. 21-31, 147-152), підписані сторонами без будь-яких зауважень. Так, у додатку 2 до договору (паспорт точки (точок) розподілу електричної енергії ФОП Лук`янчук З.М.) визначено, зокрема, ступінь напруги приєднання об`єктів споживача (позивача), а саме: приміщення диспетчерського пункту міського громадського транспорту за адресою: проспект Миру, буд. 23 а, м. Житомир (ЕІС-код 62Z261) 0,4 кВ та виробничих приміщень за адресою: вул. Промислова, 1/154, м. Житомир (ЕІС-код 62Z586) 10 кВ (а.с.147 на звороті).

Згідно з додатком 3.1 до договору (відомості про розрахункові засоби обліку активної та реактивної електричної енергії, що використовується на об`єктах споживача), ступінь напруги приєднання на об`єктах споживача, а саме: приміщення диспетчерського пункту міського громадського транспорту за адресою: проспект Миру, буд. 23а, м. Житомир 0,4 кВ, встановлено клас напруги 2; виробничих приміщеннях за адресою: вул. Промислова, 1/154, м. Житомир 10 кВ, встановлено клас напруги 1 (а.с.148).

У п.п. 4, 11 додатку 4 до договору (порядок розрахунків) погоджено, що оплата послуг, наданих оператором системи, здійснюється за тарифами, які встановлюються Регулятором відповідно до затвердженої ним методики. Тарифи на послуги оператора системи оприлюднюються оператором системи в порядку та у строки, визначені нормативно-правовими актами. Вартість послуг з розподілу визначається як добуток тарифу, який діяв в розрахунковому періоді, та обсягу електричної енергії, що передається оператором системи розподілу та споживається споживачем між датами зняття показів засобів обліку за розрахунковий період, а за їх відсутності розрахунковим шляхом за середньодобовим споживанням (за винятком порушення роботи вузла обліку) згідно Кодексу комерційного обліку (а.с.148 на звороті 149).

Актом розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін по об`єкту: ЕІС-код 62Z586: Виробничі приміщення (додаток №6.2 до договору) встановлено, що розподіл електричної енергії споживачу (ФОП Лук`янчук З.М.) здійснюється по нормальній схемі від підстанції (трансформаторного пункту): п/с Житомирська, п/с "ЗВА", п/с Льонокомбінат. Межа розподілу балансової відповідальності електромереж встановлюється між основним споживачем (ФОП Шолох В.В.) і оператором системи (АТ "Житомиробленерго" Житомирський РЕМ): на виході проводу з натяжного затискача портальної натяжної гірлянди ізоляторів 1 с.ш. 110 кВ п/с ЗХВ з ПЛ-110 кВ п/с ЗВА та 2 с.ш. 110 кВ п/с ЗХВ з ПЛ-110 кВ п/с Житомирська. Межа розподілу балансової відповідальності між основним споживачем (ФОП Шолох В.В.) та споживачем (позивач): на відпайках секційних шин ЗРУ-10 кВ п/с ЗХВ в сторону ком.№45 (а. с. 150 на звороті - 151).

Основним споживачем, до технологічних електричних мереж якого приєднаний об`єкт позивача: ЕІС-код 62Z586, є ФОП Шолох В.В.

15.06.2020 між ФОП Шолохом В.В. як основним споживачем та АТ "Житомиробленерго" як користувачем було укладено договір про спільне використання технологічних електричних мереж, за п.1.1 якого основний споживач зобов`язався забезпечити технічну можливість доставки електричної енергії необхідного обсягу та рівня потужності (із забезпеченням якості, надійності та безперервності) власними технологічними електричними мережами в точки приєднання електроустановок користувача або інших суб`єктів господарювання, розподіл (передачу) електричної енергії яким забезпечує користувач, а користувач зобов`язався своєчасно сплачувати вартість послуг основного споживача з утримання технологічних електричних мереж спільного використання та інші послуги відповідно до умов цього договору (а.с. 72-73).

Відповідно до п. 1.2 договору, доставка електричної енергії забезпечується відповідно до однолінійної схеми, яка є додатком 1 до цього договору (а. с. 74), наданої основним споживачем, з обов`язковим зазначенням місць встановлення, типів, марки обладнання, довжини ліній, які задіяні в передачі електричної енергії. Основний споживач забезпечує доставку електричної енергії до межі балансової належності належних йому електричних мереж, визначених актом розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін, який є додатком 2 до цього договору. Перелік об`єктів споживачів, розподіл електричної енергії яким забезпечує користувач через мережі основного споживача, зазначені в додатку 8.

Відповідно до акта розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін (додаток № 2 до договору від 15.06.2020), межа балансової належності між користувачем (відповідач) і основним споживачем (ФОП Шолох В.В.) встановлюється на виході проводу з натяжного затискача портальної відтяжної гірлянди ізоляторів 1 с.ш. 110 кB п/с ЗВХ з ПЛ-110 кВ п/с ЗВА та 2 с.ш. 110 кВ п/с ЗВХ з ПЛ-110 кВ п/с Житомирська (а.с. 74 на звороті).

Згідно з додатком № 8 до договору від 15.06.2020, об`єкт позивача: ЕІС-код 62Z586 приєднаний до мереж основного споживача ФОП Шолоха В.В. на I (першому) класі напруги (а.с.75).

04.01.2022 в мережі "Інтернет" на вебсайті (сторінці) відповідача було опубліковано статтю "До уваги непобутових споживачів", у якій повідомлено, що згідно з постановою НКРЕКП від 25.08.2021 № 1431 з 01.01.2022 втратила чинність постанова НКРЕКП від 13.09.1998 № 1052, якою було затверджено Порядок визначення класів споживачів електричної енергії, диференційованих за ступенями напруги. Разом із тим, з 01.01.2022 набрала чинності постанова НКРЕКП від 25.08.2021 № 1430, якою внесено зміни до Порядку встановлення (формування) тарифів на послуги з розподілу електричної енергії, затвердженого постановою НКРЕКП від 05.10.2018 № 1175. З огляду на положення абз. 2-4 п. 8.1 гл. 8 Порядку, звернено увагу субспоживачів, що у випадку наявності у основного споживача, який відноситься до 1-го класу напруги, приєднаних до його мереж субспоживачів, що отримують електричну енергію на межі балансової належності між основним споживачем та субспоживачем зі ступенем напруги нижче 27,5 кВ, такі субспоживачі відносяться до 2 класу напруги. Повідомлено про оприлюднення змін до договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії відповідно до вимог п. 12.2 Типового договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії, а саме до додатку 3.1 договору: 1 клас напруги визначається для споживачів на межі розподілу балансової належності із ступенем напруги 27,5 кВ та вище; 2 клас напруги визначається для споживачів на межі балансової належності із ступенем напруги нижче 27,5 кВ (а. с.153).

Відповідач надіслав позивачу рахунок на оплату за послуги з розподілу (передачі) електричної енергії № 4772 від 31.01.2023 та акт приймання - передачі № 4772 від 31.01.2023 за січень 2023 на суму 41 268, 82 грн, рахунок на попередню оплату за послуги з розподілу (передачі) електричної енергії за лютий 2023 та акт приймання - передачі № 8370 від 28.02.2023 за лютий 2023 на суму 43 580, 24 грн (а. с. 36-38, 40). Згідно рахунку № 4772 від 31.01.2023, обсяг розподіленої електричної енергії не зазначено, діючі тарифи на розподіл (передачу) електричної енергії, за якими здійснюється розрахунок, - 1,43211 грн, тобто визначені для другого класу напруги (а. с. 36).

Позивач, посилаючись на те, що оператор системи самостійно, в односторонньому порядку, без належного повідомлення споживача змінив умови договору та збільшив вартість своїх послуг, звернувся до відповідача з вимогою вих. № 18 від 08.02.2023 привести виставлений рахунок на розподіл електричної енергії № 4772 від 31.01.2023 до умов діючого договору № 1911 від 04.12.2020 за тарифом першого класу напруги (а. с. 32).

У відповідь на звернення позивача відповідач направив лист № 510/4004 від 21.02.2023, у якому зазначив, що з 01.01.2022 набрали чинності постанови НКРЕКП від 25.08.2021 № 1431 та №1430; оскільки ФОП Лук`янчук З.М. є субспоживачем та отримує електроенергію на межі балансової належності зі споживачем номінальною напругою нижче 27,5 кВ, то, виходячи з вимог Порядку встановлення (формування) тарифів на послуги з розподілу електричної енергії, затвердженого постановою НКРЕКП від 05.10.2018 №1175, зокрема п. 8.1 гл. 8, відноситься до споживачів другого класу напруги. Відповідно до п. 2.1.12 ПРРЕЕ, клас напруги споживача не визначено істотною умовою договору. Оператор системи розподілу працює виключно в рамках правового поля і не порушує вимоги діючого законодавства, а відтак не може задовольнити прохання позивача (а. с. 34-35).

Відповідач направив позивачу попередження про припинення постачання (розподілу) електричної енергії № 510/3279 від 13.02.2023 у зв`язку з невиконанням договірних зобов`язань та заборгованістю останнього за надані послуги (а. с. 33).

Позивач звернувся до відповідача з листом від 14.03.2023, у якому вимагав привести виставлені рахунки за січень лютий 2023 на розподіл електричної енергії до умов діючого договору № 1911 від 04.12.2020 за тарифом першого класу напруги (а. с. 41).

Однак, відповідач продовжив нараховувати позивачу вартість послуг з розподілу (передачі) електричної енергії із застосуванням тарифу, встановленого для другого класу напруги, - 1,43211 грн, про що свідчать наявні в матеріалах справи копії рахунків за послуги й актів приймання-передачі за березень-травень 2023 (а. с. 97-99, 107-108).

Позивач здійснив оплату за послуги з розподілу (передачі) електричної енергії за тарифом, встановленим для першого класу напруги, а саме: в сумі 7 829, 53 грн за січень 2023, в сумі 8 268, 05 грн за лютий 2023, в сумі 2 338, 03 грн за березень 2023, в сумі 5 408, 68 грн за квітень 2023, що підтверджується платіжними інструкціями № 330 від 10.02.2023, № 368 від 10.03.2023, № 394 від 07.04.2023, № 427 від 08.05.2023 (а. с. 42-43, 100-101).

01.01.2023 між ним як орендарем та ТОВ "СИСТЕМТРЕЙД" як орендодавцем укладено договір оренди №01/01/23-ЛЗ, відповідно до п.1.1 якого орендодавець передає, а орендар приймає в оренду (тимчасове платне користування) 0,01/100 ідеальної частини цілісного майнового комплексу підстанції ГПП 110/10/6 кВ "ЗХВ" від границі балансової належності оператора системи, встановленої на виході проводу з натяжного затискача портальної відтяжної гірлянди ізоляторів 1 с.ш. 110 кВ п/с "ЗХВ" з ПЛ-110 кВ п/с "ЗВА" та 2 с.ш. 110 кВ п/с "ЗХВ" з ПЛ-110 кВ п/с Житомирська (а. с. 44-46). Предмет даного договору було передано позивачу в оренду за актом приймання-передачі від 01.01.2023 (а. с. 47).

Тобто позивач набув статусу власника електроустановки (елементів будівлі та електричного устаткування), якою здійснюється передача електричної енергії до об`єктів позивача для кінцевого споживання, при цьому межа балансової належності мереж позивача з відповідачем, за ознаками права власності, перебуває у високовольтних мережах 110 кВ п/с "ЗВХ".

Предметом позову у справі є вимоги про визнання неправомірними дій відповідача та зобов`язання здійснити перерахунок вартості наданих послуг з розподілу електричної енергії у відповідності до договору від 04.12.2020 № 1911 шляхом застосування тарифів для першого класу напруги.

Надаючи оцінку обставинам у справі, колегія суддів зазначає, що згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 ГК України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище регулює Закон України "Про ринок електричної енергії".

Згідно з приписами ч. 1 ст. 45 Закону України "Про ринок електричної енергії", розподіл електричної енергії здійснюється оператором системи розподілу. Діяльність з розподілу електричної енергії підлягає ліцензуванню відповідно до законодавства. Оператор системи розподілу надає послуги з розподілу електричної енергії на недискримінаційних засадах відповідно до цього Закону, кодексу систем розподілу та інших нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії.

Оператор системи розподілу надає послуги з розподілу електричної енергії на підставі договорів про надання послуг з розподілу. Договори про надання послуг з розподілу є публічними договорами приєднання та укладаються на основі типових договорів, форма яких затверджується Регулятором. Оплата послуг з розподілу здійснюється за тарифами, які регулює Регулятор відповідно до затвердженої ним методики. Тарифи на послуги з розподілу електричної енергії оприлюднюються операторами систем розподілу в порядку та строки, визначені нормативно-правовими актами, що регулюють функціонування ринку електричної енергії (ч. 4 ст. 46 ст. 45 Закону України "Про ринок електричної енергії").

Основні умови діяльності учасників ринку електричної енергії та взаємовідносин між ними визначаються нормативно-правовими актами, що регулюють впровадження цього Закону, зокрема, правилами роздрібного ринку (п. 2 ст. 2 Закону України "Про ринок електричної енергії").

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 № 312 затверджено Правила роздрібного ринку електричної енергії (далі - Правила), які є обов`язковими для виконання усіма учасниками роздрібного ринку

Відповідно до п. 1.2.1 Правил, на роздрібному ринку електричної енергії споживання та використання електричної енергії для потреб електроустановки споживача здійснюється за умови забезпечення розподілу/передачі та продажу (постачання) електричної енергії на підставі договорів про розподіл/передачу, постачання електричної енергії, надання послуг комерційного обліку, які укладаються відповідно до цих Правил, Кодексу системи передачі, Кодексу систем розподілу та Кодексу комерційного обліку.

Пунктом 2.1.1 Правил визначено, що результатом розподілу (передачі) електричної енергії на роздрібному ринку є забезпечення можливості отримання відповідним суб`єктом роздрібного ринку електричної енергії необхідного обсягу електричної енергії та рівня електричної потужності із забезпеченням параметрів якості електропостачання, які відповідають установленим стандартам, та категорії надійності електрозабезпечення відповідно до договору в точках приєднання електроустановок учасників роздрібного ринку.

Відповідно до договорів про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії, що укладаються зі споживачем та електропостачальником відповідно до цих Правил, оператор системи передачі згідно з Кодексом системи передачі та оператори систем розподілу згідно з Кодексом систем розподілу здійснюють, відповідно, передачу та розподіл електричної енергії на роздрібному ринку в точку розподілу до електроустановки споживача на території діяльності відповідного оператора системи.

Згідно п. 2.1.2 Правил, оператор системи зобов`язаний укласти договори про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії з усіма споживачами, електроустановки яких приєднані до електричних мереж на території діяльності відповідного оператора системи.

Договір споживача про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії є публічним договором приєднання та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України на основі типового договору, що є додатком 3 до ПРРЕЕ (абз.1 п.2.1.5 ПРРЕЕ).

За п. 2.1.7 Правил фактом приєднання споживача до умов договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, зокрема повернення (надання) підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка оператора системи та/або документально підтверджене споживання електричної енергії.

Відповідно до п. 4.28 Правил оплата послуг, наданих оператором системи, здійснюється за тарифами, які встановлюються Регулятором відповідно до затвердженої ним методики. Тарифи на послуги оператора системи оприлюднюються операторами систем у порядку та строки, визначені нормативно-правовими актами, що регулюють функціонування ринку електричної енергії.

Порядок оплати споживачем послуг оператора системи та послуг постачальника послуг комерційного обліку мають відповідати порядку розрахунків, визначеному в укладеному договорі про постачання електричної енергії споживачу (комерційній пропозиції, яка є додатком до цього договору) (п. 4.29 Правил).

Як встановлено апеляційним судом, на момент укладення договору № 1911 від 04.12.2020 та договору про спільне використання технологічних електричних мереж від 15.06.2020 діяв Порядок визначення класів споживачів, затверджений постановою НКРЕКП від 13.08.1998 №1052 в редакції постанови від 06.09.2019 № 1825, згідно п. 3 якого споживачі електричної енергії розподіляються на два класи. До 1 класу відносяться споживачі, які: 1) отримують електричну енергію від мереж оператора системи розподілу на електроустановки споживача на межі балансової належності із ступенем напруги 27,5 кВт та вище; 2) приєднані до шин електростанцій (за винятком суб`єктів господарювання, що виробляють електричну енергію з альтернативних джерел, а саме з енергії сонячного випромінювання, біогазу, біомаси, енергії вітру та мікро-, міні- та малими гідроелектростанціями); 3) є промисловими підприємствами із середньомісячним обсягом споживання електричної енергії 150 млн. кВт. год. та більше на технологічні потреби виробництва, незалежно від ступенів напруги на межі балансової належності. До 2 класу відносяться споживачі, які отримують електричну енергію на межі балансової належності із ступенем напруги нижче 27,5 кВт, крім випадків, передбачених підпунктом 3.1 цього Порядку.

01.01.2022 постанова НКРЕКП від 13.08.1998 № 1052 втратила чинність на підставі постанови НКРЕКП від 25.08.2021 № 1431.

Поряд із цим, 01.01.2022 набрала чинності постанова НКРЕКП від 25.08.2021 № 1430, якою внесено зміни до Порядку встановлення (формування) тарифів на послуги з розподілу електричної енергії, затвердженого постановою НКРЕКП від 05.10.2018 № 1175, зокрема п. 8.1 глави 8 доповнено трьома новими абзацами такого змісту: "Споживачі, які отримують електричну енергію від оператора системи розподілу на межі балансової належності номінальною напругою 27,5 кВт та вище, а також споживачі, приєднані до шин електростанцій (за винятком суб`єктів господарювання, що виробляють електричну енергію з альтернативних джерел, а саме з енергії сонячного випромінювання, біогазу, біомаси, енергії вітру та мікро-, міні- та малими гідроелектростанціями), відносяться до 1 класу напруги. Споживачі, які отримують електричну енергію від оператора системи розподілу на межі балансової належності номінальною напругою нижче 27,5 кВт, відносяться до 2 класу напруги. Клас напруги встановлюється споживачу окремо за кожною межею балансової належності".

При цьому Порядком встановлення (формування) тарифів на послуги з розподілу електричної енергії, затвердженим постановою НКРЕКП від 25.08.2021 № 1430, який діяв з 01.01.2022, не передбачено порядку визначення класів для субспоживачів електричної енергії.

Як встановлено апеляційним судом, Окружним адміністративним судом міста Києва розглядалась справа № 640/27570/21 за позовом КП "Харківводоканал" до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг про визнання протиправними та нечинними: пункту 3 частини 1 постанови НКРЕКП від 25.08.2021 № 1430 "Про внесення змін до Порядку встановлення (формування) тарифів на послуги з розподілу електричної енергії"; постанови НКРЕКП від 25.08.2021 №1431 "Про визнання такою, що втратила чинність, постанови Національної комісії регулювання електроенергетики України від 13.08.1998 № 1052".

Так, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.01.2022 у справі №640/27570/21, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.11.2023, позов КП "Харківводоканал" задоволено частково; визнано протиправним та нечинним підпункт 3 пункту 1 постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг, від 25.08.2021 № 1430 "Про внесення змін до Порядку встановлення (формування) тарифів на послуги з розподілу електричної енергії"; визнано протиправною та нечинною постанову Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг, від 25.08.2021 №1431 "Про визнання такою, що втратила чинність, постанови Національної комісії регулювання електроенергетики України від 13.08.1998 № 1052"; позов в іншій частині залишено без задоволення (а. с. 89-95).

Таким чином, судом встановлено, що станом на дату виникнення спірних правовідносин діяв Порядок визначення класів споживачів, затверджений постановою НКРЕКП від 13.08.1998 №1052 в редакції постанови НКРЕКП від 06.09.2019 № 1825, згідно п. 3 якого, як зазначалось вище, споживачі електричної енергії розподіляються на два класи. Критерієм розмежування класів споживачів є ступінь напруги на межі балансової належності між мережею оператора системи розподілу та споживачем: 27,5 кВт та вище - перший клас споживачів, нижче 27,5 кВт - другий клас споживачів.

В той же час, постановою НКРЕКП від 17.12.2021 № 2595, яка набрала чинності з 01.01.2022, встановлено АТ "Житомиробленерго" тарифи на послуги з розподілу електричної енергії на рівні: для першого класу напруги 247,28 грн/МВт·год (без урахування ПДВ); для другого класу напруги 1333,43 грн/МВт·год (без урахування ПДВ).

А тому, починаючи з січня 2023, при визначенні позивачу розміру плати за послуги з розподілу (передачі) електричної енергії, відповідач застосовував тариф, встановлений для споживачів другого класу напруги.

Суд вказує, що класом напруги в загальному випадку називають чисельне значення напруги, яке застосовується в електричних мережах для передачі енергії споживачам. Критерієм розмежування класів споживачів є ступінь напруги на межі балансової належності між мережею оператора системи розподілу та споживачем.

При цьому згідно п. 8.3 постанови НКРЕКП № 1175 від 05.10.2018, обсяг електричної енергії, що розподіляється на першому класі напруги, складається з обсягів корисного відпуску електричної енергії всім споживачам (у тому числі основним споживачам та малим системам розподілу), приєднаним до розподільчих мереж на першому класі напруги, а також обсягів трансформації електричної енергії з першого на другий клас напруги, а також умов чинних договорів.

Як встановлено апеляційним судом, за договором № 1911 від 04.12.2020 (додаток № 2), сторонами визначено ступінь напруги приєднання об`єктів позивача, зокрема, виробничих приміщень за адресою: вул. Промислова, 1/154, м. Житомир 10 кВ (а. с. 147 на звороті). Згідно з додатком 3.1, ступінь напруги приєднання на об`єкті позивача: 10 кВ, встановлено клас напруги - перший (а. с. 148).

В той же час, відповідно до акту розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін по об`єкту: ЕІС-код 62Z586: виробничі приміщення (додаток № 6.2 до договору), межа розподілу балансової відповідальності електромереж встановлюється між основним споживачем (ФОП Шолох В.В.) і оператором системи (АТ "Житомиробленерго" Житомирський РЕМ): на виході проводу з натяжного затискача портальної натяжної гірлянди ізоляторів 1 с.ш. 110 кВ п/с ЗХВ з ПЛ-110 кВ п/с ЗВА та 2 с.ш. 110 кВ п/с ЗХВ з ПЛ-110 кВ п/с Житомирська (а. с. 150 на звороті - 151).

При цьому відповідно до акта розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін (додаток № 2 до договору від 15.06.2020), межа балансової належності між користувачем (відповідач) і основним споживачем (ФОП Шолох В.В.) встановлюється на виході проводу з натяжного затискача портальної відтяжної гірлянди ізоляторів 1 с.ш. 110 кB п/с ЗВХ з ПЛ-110 кВ п/с ЗВА та 2 с.ш. 110 кВ п/с ЗВХ з ПЛ-110 кВ п/с Житомирська (а.с.74 на звороті). Згідно з додатком № 8 до договору від 15.06.2020, об`єкт позивача: ЕІС-код 62Z586 приєднаний до мереж основного споживача ФОП Шолоха В.В. на першому класі напруги (а. с. 75).

Суд приймає до уваги те, що за умовами договорів № 1911 від 04.12.2020 та від 15.06.2020, відсутня межа балансової належності у позивача з відповідачем (оператором системи) безпосередньо у зв`язку з тим, що відповідач здійснює розподіл електричної енергії позивачу через мережі ФОП Шолоха В.В., якому, у свою чергу, здійснює її розподіл відповідач на межі балансової належності за першим класом напруги.

Беручи до уваги те, що між позивачем та відповідачем безпосередньо відсутня межа балансової належності, тобто позивач є споживачем, який не отримує електричну енергію від оператора системи розподілу безпосередньо, а є споживачем, що отримує електроенергію від споживача, що є власником мереж, який, у свою чергу, отримує електричну енергію від оператора системи розподілу на межі балансової належності за першим класом напруги, а за укладеним між сторонами договором № 1911 від 04.12.2020, ступінь напруги приєднання на об`єкті споживача: ЕІС-код 62Z586 визначено для позивача 10 кВ, що відповідає першому класу напруги, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що дії відповідача щодо нарахування позивачу вартості послуги з розподілу електричної енергії із застосуванням тарифів для другого класу, у даному випадку, є неправомірними.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 10.01.2024 у справі № 910/8823/22.

Із урахуванням викладеного позовні вимоги позивача про визнання неправомірними дій АТ "Житомиробленерго" щодо нарахування ФОП Лук`янчук З.М. вартості послуги з розподілу електричної енергії за січень, лютий 2023 по дату ухвалення рішення по другому класу напруги та зобов`язання АТ "Житомиробленерго" здійснити перерахунок вартості наданої послуги з розподілу електричної енергії ФОП Лук`янчук З.М. у період за січень, лютий 2023 по дату ухвалення рішення відповідно до договору від 04.12.2020 № 1911 шляхом застосування тарифів для першого класу напруги, обґрунтовані та підлягають задоволенню.

При цьому суд не приймає до уваги доводи відповідача про внесення відповідних змін до договору № 1911 від 04.12.2020 після набрання чинності постановою НКРЕКП від 25.08.2021 №1430 щодо диференціації споживачів за класами напруги шляхом оприлюднення їх на власному вебсайті в мережі "Інтернет", оскільки опублікована стаття (а. с. 184) не є належним та допустимим доказом внесення змін, які стосуються тарифу (ціни) на оплату послуги з розподілу (передачі) електричної енергії, саме до договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії № 1911 від 04.12.2020, укладеного з ФОП Лук`янчук З.М.

Викладене додатково підтверджують і подальші дії відповідача, адже з моменту публікації (04.01.2022) до початку застосовування до позивача тарифу для другого класу напруги при визначенні розміру плати за послуги з розподілу електричної енергії (січень 2023 року) минув приблизно рік.

Окрім того, із позовом про визнання укладеною додаткової угоди № 1-К (з додатками №2, №3) до договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії №1911 від 04.12.2020, АТ "Житомиробленерго" звернулось до Господарського суду Житомирської області у вересні 2023 року. Так, ухвалою Господарського суду Житомирської області від 13.09.2023 відкрито провадження у справі № 906/1214/23.

Поряд із тим, у матеріалах справи відсутні докази внесення змін до договору в порядку, встановленому абз. 1 п. 12.2 цього договору, а саме письмово, в паперовій формі шляхом підпису уповноваженими особами.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що зміни до умов договору № 1911 від 04.12.2020, які стосуються тарифу (ціни) на оплату послуги з розподілу (передачі) електричної енергії, не вносились.

При цьому спірні рахунки та акти приймання - передачі виставлялись відповідачем саме на виконання умов договору № 1911 від 04.12.2020; доказів укладення нового договору (заяви-приєднання до нового типового договору) матеріали справи не містять.

Щодо доводів відповідача про необхідність врахування роз`яснення НКРЕКП щодо застосування тарифів (лист НКРЕКП № 15538/17.2.1/7-21 від 31.12.2021), суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Регулятор є постійно діючим центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який утворюється Кабінетом Міністрів України і діє на підставі Закону України "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг".

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг", регулятор здійснює державне регулювання з метою досягнення балансу інтересів споживачів, суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, і держави, забезпечення енергетичної безпеки, європейської інтеграції ринків електричної енергії та природного газу України. Регулятор здійснює державне регулювання шляхом: 1) нормативно-правового регулювання у випадках, коли відповідні повноваження надані Регулятору законом; 2) ліцензування діяльності у сферах енергетики та комунальних послуг; 3) формування цінової і тарифної політики у сферах енергетики та комунальних послуг та реалізації відповідної політики у випадках, коли такі повноваження надані Регулятору законом; 4) державного контролю та застосування заходів впливу; 5) використання інших засобів, передбачених законом.

Для ефективного виконання завдань державного регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг Регулятор, серед іншого, приймає обов`язкові до виконання рішення з питань, що належать до його компетенції; забезпечує захист прав та законних інтересів споживачів товарів (послуг), які виробляються (надаються) суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, розгляд звернень таких споживачів та врегулювання спорів, надання роз`яснень з питань застосування нормативно-правових актів Регулятора. виконує інші функції та повноваження, визначені законом (ч. 1 ст. 17 Закону України "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг").

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 14 Закону України "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг", основною формою роботи Регулятора як колегіального органу є засідання. Регулятор на своїх засіданнях, зокрема, розглядає та приймає рішення з питань, що належать до його компетенції; розглядає і схвалює в межах своїх повноважень проекти актів законодавства, пропозиції стосовно вдосконалення законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг; приймає нормативно-правові акти з питань, що належать до його компетенції.

Згідно з пп. 7 п. 4 Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, затвердженого Указом Президента України від 10.09.2014 № 715/2014, НКРЕКП відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, установлює ціни (тарифи) на електричну енергію, тарифи на її передачу, розподіл та постачання.

При цьому п. 13 Положення про НКРЕКП передбачено, що рішення, прийняті НКРЕКП, оформлюються постановами і розпорядженнями. Рішення НКРЕКП, прийняті у межах її повноважень, обов`язкові до виконання суб`єктами природних монополій. Рішення НКРЕКП, які є нормативно-правовими актами, підлягають обов`язковій державній реєстрації в установленому законодавством порядку, за винятком рішень з питань установлення цін та тарифів (крім установлення цін та тарифів для населення) та рішень з питань функціонування оптового ринку електричної енергії. Рішення НКРЕКП, які відповідно до закону є регуляторними актами (крім рішень щодо встановлення тарифів), розробляються, розглядаються, приймаються та оприлюднюються з урахуванням вимог Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".

Згідно з абз. 3 ч. 5, ч. 9 ст. 14 Закону про НКРЕКП також визначено, що рішення Регулятора оформлюються постановами, крім рішень щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення контролю, які оформлюються розпорядженнями. Рішення Регулятора підписуються Головою. Рішення Регулятора є обов`язковими до виконання суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг.

Отже, саме рішення, а не роз`яснення НКРЕКП, є обов`язковими для виконання суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг.

З огляду на викладене, колегія суддів вказує, що лист від 31.12.2021 № 15538/17.2.1/7-21, який є відповіддю на звернення відповідача та не містить в собі ознак ані нормативного акта, ані акта індивідуальної дії, не є рішенням суб`єкта владних повноважень, яке породжувало б певні правові наслідки, спрямовані на регулювання тих чи інших суспільних відносин і мало б обов`язковий характер для позивача, а тому суд відхиляє доводи відповідача щодо врахування вказаного листа для застосування тарифів.

Посилання відповідача на неврахування судом першої інстанції висновків Верховного Суду у справі № 920/201/19, відхиляється колегією суддів з підстав неподібності правовідносин у названій справі та справі № 906/446/23.

Так, у справі № 920/201/19 вирішувався спір про визнання укладеним договору про надання послуг з розподілу електроенергії, а ключовим питанням спору було те, чи має право споживач разом із заявою-приєднання до публічного договору запропонувати зміни до такого договору шляхом складення протоколу розбіжностей.

Натомість у справі, що переглядається, вирішувався зовсім інший спір - щодо правомірності дій відповідача зі зміни позивачу тарифу за послуги з розподілу електроенергії за класом напруги. При цьому у даній справі суд встановив відсутність доказів внесення сторонами змін в договір № 1911 від 04.12.2020 в порядку, встановленому цим договором, а саме: письмово в паперовій формі, шляхом підпису уповноваженими особами обох сторін.

За вказаних обставин спірні правовідносини, які були предметом розгляду у наведеній скаржником справі, очевидно не є подібними до правовідносин, які виникли у справі, що розглядається, ні за змістом спірних правовідносин, ні за сферою правового регулювання.

Відповідачем, в порушення вимог ст. ст. 76, 77 ГПК України, висновків суду першої інстанції не спростовано, а його посилання, викладені в апеляційній скарзі є такими, що зводяться до переоцінки доказів та встановлених судом обставин. Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Суд вказує, що ЄСПЛ у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" зазначав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. ЄСПЛ зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення ЄСПЛ у справі "Трофимчук проти України").

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Статтею 276 ГПК України унормовано, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, Північно - західний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що рішення Господарського суду Житомирської області від 17.04.2024 у справі № 906/446/23 необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу АТ "Житомиробленерго" - без задоволення.

На підставі ст. 129 ГПК України судовий збір за розгляд апеляційної скарги покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Житомиробленерго" на рішення Господарського суду Житомирської області від 17.04.2024 у справі № 906/446/23 - залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення до Верховного Суду, відповідно до ст. ст. 287-291 ГПК України.

3. Справу повернути до Господарського суду Житомирської області.

Повний текст постанови складений 15 липня 2024

Головуючий суддя Олексюк Г.Є.

Суддя Гудак А.В.

Суддя Мельник О.В.