ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" липня 2024 р. Справа №914/2038/23

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Бонк Т.Б.

Суддів Бойко С.М.,

Якімець Г.Г.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерготехсервіс ТКР» б/н від 20.02.2024 (вх. суду від 20.02.2024 №01-05/535/24)

на рішення Господарського суду Львівської області від 25.01.2024, повний текст рішення складено 31.01.2024, (суддя Березяк Н.Є., м. Львів)

у справі № 914/2038/23

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерготехсервіс ТКР», м. Чернігів,

до відповідача: Акціонерного Товариства «ДТЕК Західенерго», м. Львів,

про: стягнення заборгованості у розмірі 193 715,13 грн

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог позовної заяви і рішення суду першої інстанції:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Енерготехсервіс ТКР» звернулось до Господарського суду Львівської області з позовом до Акціонерного Товариства «ДТЕК Західенерго» про стягнення заборгованості у розмірі 193 715,13 грн, з яких 126 845,40 грн основний борг, 56 078, 90 грн інфляційні втрати та 10 790,83 грн 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між позивачем (виконавець) та відповідачем (замовник) було укладено договір про надання послуг від 12.10.2018. Виконавцем було виконано роботи, про що складено акт приймання виконаних робіт № 3 від 29.11.2019, однак відповідач свої зобов`язання в частині оплати за договором не виконав.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 25.01.2024 у справі № 914/2038/23 у задоволенні позову відмовлено.

Суд першої інстанції констатував, що позивачем доведено факт виконання робіт за Актом приймання виконаних робіт №3 від 29.11.2019 та у матеріалах справи відсутні докази оплати заборгованості на суму 126 845,40 грн.

Однак, враховуючи те, що позивач фактично знав про наявність заборгованості починаючи з січня 2020 року, але до суду з даним позовом звернувся у липні 2023 року, то місцевий господарський суд дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення з підстав спливу строку позовної давності.

Короткий зміст вимог та узагальнених доводів учасників справи:

Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення Господарського суду Львівської області від 25.01.2024 у справі № 914/2038/23 скасувати та ухвалити нове рішення, яким стягнути з Акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерготехсервіс ТКР» заборгованість у розмірі 193715,13 грн.

Скаржник вказує, що суд першої інстанції не прийняв до уваги і не надав оцінки доводу позивача , про те що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку.

Крім того Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) (набрав чинності 02.04.2020) внесені доповнення до Розділу Прикінцеві та перехідні положення, а саме доповнено п. 12 Розділу Прикінцеві та перехідні положення ЦК України.

Відповідно до яких під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Таким чином, позивач вважає, що ним не було порушено строк позовної давності.

Акціонерне товариство «ДТЕК Західенерго» подало відзив на апеляційну скаргу, у якому просить залишити апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерготехсервіс ТКР» без задоволення, а рішення Господарського суду Львівської області від 25.01.2024 у справі № 914/2038/23 без змін.

Щодо посилання позивачем на норми постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», відповідач вказує, що позивач не враховує усіх внесених до вказаної постанови змін, а саме щодо того, що карантин було установлено до 30 червня 2023 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 р. № 651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARSCoV-2» карантин скасовано з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 р. на всій території України, а позов у цій справі подано 04.07.2023.

Водночас, відповідач зазначає, що надання послуг на умовах договору № 2918-ЗЭ-ЛаТЭС від 12.10.2018 року завершилось у травні 2019 року. Відповідач не отримував від позивача послуги на умовах договору № 2918-ЗЭ-ЛаТЭС від 12.10.2018 після завершення терміну дії вказаного договору (після 31.05.2019), зокрема, і протягом листопада 2019 року.

Рух справи в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.02.2024 справу № 914/2038/23 розподілено колегії суддів у складі: головуючого судді Бонк Т.Б., суддів Бойко С.М., Якімець.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 26.02.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерготехсервіс ТКР» б/н від 20.02.2024 (вх. суду від 20.02.2024 №01-05/535/24) та ухвалено здійснити розгляд справи № 914/2038/23 в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи.

Розумність строків є одним із основоположних засад (принципів) господарського судочинства відповідно до пункту 10 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним вважається строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.

При цьому, Європейський Суд з прав людини зазначає, що розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (див. рішення Європейського Суду з прав людини у справах Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, no. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012).

Таким чином, суд, враховуючи обставини справи, застосовує принцип розумного строку тривалості провадження відповідно до зазначеної вище практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з встановленими судами першої та апеляційної інстанцій обставин, і визначених відповідно до них правовідносин, вбачається, що:

12.10.2018 між Акціонерним товариством «ДТЕК Західенерго» в особі Відокремленого підрозділу «Ладижицька теплова електрична станція» Акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго» (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Енерготехсервіс ТКР» (Виконавець) було укладено Договір №2918-ЗЭ-ЛаТЭС (далі- Договір), на умовах якого Виконавець зобов`язувався у 2018 році надати Замовнику послуги при капітальному ремонті кульових барабанних млинів нитка А, Б енергоблока ст.№4; послуги при ремонті повітропроводів від ДВ до пальників нитка А, Б енергоблока ст.№4., а Замовник - прийняти і оплатити такі послуги.

Місце (об`єкт) надання послуг - ДТЕК ЛАДИЖИНСЬКА ТЕС, вул. Наконечного, 173, м. Ладижин, Тростянецький район, Вінницька область (пункт 1.3. Договору).

Відповідно до п. 1.2 Договору, найменування послуг (код ДКПП 16-2010): 33.11. Ремонтування металевих виробів; послуги при капітальному ремонті кулькових барабанних млинів нитка А.Б. енергоблока ст. № 4; Послуги при ремонті повітропроводів від ДВ до пальників нитка А.Б. енергоблока ст. № 4.

Сума цього Договору становить 2 717 319,15 грн (пункт 3.1. Договору).

У відповідності до п. 4.1. Договору розрахунки проводяться шляхом оплати Замовником наданих Виконавцем Замовнику Послуг протягом 5 (п`яти) робочих днів з 30 (тридцятого) календарного дня після підписання Сторонами акту прийому- передачі наданих Послуг, пред`явлення Виконавцем рахунку на оплату Послуг та за умови надання Виконавцем належним чином оформленої податкової накладної. Якщо останній день строку для оплати, що встановлений цим Договором, припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, днем закінчення такого строку є перший за ним робочий день.

Надані Виконавцем Послуги згідно з цим Договором оформляються актами прийому-передачі наданих Послуг із зазначенням коду згідно ДКПП, які виконавець надає до 01 (першого) числа місяця, наступного за світним (пункт 5.4. Договору).

Згідно із п. 10.1. Договору цей Договір набирає чинності з моменту підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення печатками Сторін і діє до 31 травня 2019 року, а в частині проведення розрахунків - до повного виконання Сторонами своїх грошових зобов`язань.

За період грудень 2018 року - травень 2019 року позивач надав відповідно до умов Договору послуги на загальну суму 2 577 915,58 грн, згідно актів приймання виконаних будівельних робіт:

№1 від 01.12.18 на суму 396 418,51 грн;

№1 від 31.12.18 на суму 1 061 980,88 грн;

№2 від 14.03.19 на суму 123 529,70 грн;

№2 від 14.03.19 на суму 257 766,42 грн;

№3 від 16.03.19 на суму 412 200,70 грн;

№4 від 17.05.19 на суму 326 019,37 грн.

У свою чергу АТ «ДТЕК Західенерго» сплатило ТзОВ «Енерготехсервіс ТКР» кошти за надані виконані роботи на загальну суму 2 572 915,58 грн, згідно платіжних інструкцій: №51551 від 07.03.2019 на суму 19 820,93 грн; №65805 від 01.04.2019 на суму 1 008 881,84 грн; №45710 від 04.04.2019 на суму 376 597,58 грн; №73308 від 11.04.2019 на суму 53 099,04 грн; №111413 від 20.06.2019 на суму 244,878,10 грн; №111414 від 20.06.2019 на суму 391 590,67 грн; №111415 від 20.06.2019 на суму 117 353,22 грн; №114575 від 21.06.2019 на суму 6176,48 грн; №114690 від 21.06.2019 на суму 20 610,03 грн; №114684 від 21.06.2019 на суму 12 888,32 грн; №164219 від 30.08.2019 на суму 11 300,97; №163220 від 30.08.2019 на суму 309 718,40 грн.

До матеріалів справи долучено оригінал Акт приймання передачі виконаних робіт №3 за листопад 2019 року на суму126 845,40 грн, у якому вказано замовника: ДТЕК Ладижинська ТЕС, генпідрядника: ТОВ Енерготехсервіс ТКР та Договір №2918-ЗЭ-ЛаТЭС від 12.10.2018. Вказаний акт підписаний та скріплений печатками двох сторін.

Також позивачем долучено до матеріалів справи податкову накладну №8 від 29.11.2019, відповідно до якої 29 листопада 2019 року ТзОВ «Енерготехсервіс ТКР» надав АТ «ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО», ДТЕК ЛАДИЖИНСЬКА ТЕС послуги при капітальному ремонту повітропроводів від ДВ до пальників нитки А, Б енергоблока ст.№4 ДТЕК ЛАДИЖИНСЬКА ТЕС в сумі 126 845,40 грн. та докази реєстрації Акту приймання виконаних робіт №3 від 29.11.2019 у податковому обліку ТзОВ «Енерготехсервіс ТКР» (номер податкової накладної №8 від 29.11.2019) та сплату ПДВ в сумі 21 140,90 грн, що підтверджується квитанцією №1.

Як вбачається із долученої до матеріалів справи копії довідки № СЄ1-54/9 від 31.10.2018, виданої заступником керуючого відділенням з контрольно-операційної діяльності ВІДДІЛЕННЯ № 1 ПУМБ в м. Чернігів, слідує, що у Позивача у ВІДДІЛЕННІ №1 ПУМБ в м. Чернігів наявний рахунок для обліку факторингу № 8652 в національній валюті. Вказаний рахунок зазначений також в реквізитах Позивача і в розділі 14 «МІСЦЕЗНАХОДЖЕННЯ ТА БАНКІВСЬКІ РЕКВІЗИТИ СТОРІН» договору №2918-ЗЭ-ЛаТЭС від 12.10.2018.

У матеріалах справи міститься також довідка, видана керуючим відділенням № 1 АТ «ПУМБ» від 27.09.2023, відповідно до якої ТОВ «Енерготехсервіс-ТКР» повідомлено:

-що у відділенні № 1 ПУМБ В М. ЧЕРНІГІВ (МФО 334851, ЕДРПОУ 14282829) станом на 27.09.2023р. у ТОВ "ЕНЕРГОТЕХСЕРВІС-ТКР", код 36339174 немає в АТ «ПУМБ» будь-якої кредитної заборгованості;

-відповідно до договору факторингу № МБ-Ф-KIE-1551 від 23.04.2018 року було профінансовано Договір про надання послуг № 2918-39-ЛаТЭС від 12.10.2018 року на суму: 2 449 019,18 грн. Загальна сума договору 2 717 319,15 грн;

- Акт № 3 приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2019 року від 29.11.2019 року по Договору Nє2918-39-ЛаТЭС від 12.10.2018року на суму 126 845,40грн. не фінансувався;

-станом на 27.09.2023 року договір факторингу № МБ-Ф-КІЕ-1551 від 23.04.2018 року закритий.

У зв`язку із простроченням виконання оплати відповідачем, позивач просив суд першої інстанції нарахувати останньому 56 078, 90 грн інфляційних втрати та 10 790,83 грн 3% річних. Позивач зазначає, що строк оплати, відповідно до умов укладеного договору, настав 13.01.2020, додає розрахунок 3% та інфляційних витрат (а.с. 4-5).

При перегляді рішення місцевого господарського суду судова колегія Західного апеляційного господарського суду керувалась наступним:

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За приписами ч. 1 ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України, однією з підстав виникнення зобов`язань, є зокрема, договори та інші правочини.

За змістом статей 525, 526 цього Кодексу одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. За змістом статті 11 цього Кодексу цивільні права та обов`язки виникають, зокрема, з договору.

Згідно зі статтями 626, 627, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Господарський договір укладається в порядку, встановленому ЦК України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ст. 181 ГК України).

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ст. 901 ЦК України).

Відповідно до ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 638 ЦК України загальним для всіх договорів про надання послуг є те, що всі вони, незалежно від суб`єктного складу, порядку укладення і змісту договору, вважаються укладеними з моменту досягнення сторонами усіх істотних умов, кожна сторона договорів набуває права і одночасно несе зобов`язання щодо до іншої сторони.

Так, укладений між сторонами спору Договір є договором на виконання робіт (надання послуг).

Згідно умов Договору одержувачем послуг є ДТЕК ЛАДИЖИНСЬКА ТЕС.

До матеріалів справи долучено оригінал Акту приймання виконаних робіт №3 від 29.11.2019, згідно якого позивач виконав роботи із ремонту повітропроводів від ДВ до пальників нитки А,Б енергоблока ст.№4 ДТЕК ЛАДИЖИНСЬКА ТЕС на суму 126845,40 грн.

Відповідач заперечив дійсність вказаного акту, зазначивши, що такий доказ не є належним і допустимим.

Слід зазначити, що оригінал Акту приймання виконаних робіт №3 від 29.11.2019 був витребуваний ухвалою Господарського суду Львівської області від 17.09.2023 у позивача за клопотанням відповідача.

На виконання вимог ухвали суду позивач надав оригінал Акту №3 від 29.11.2019, підписаного і скріпленого печатками двох сторін (а.с. 159-163).

Матеріали справи не містять жодних доказів і відповідач не надав, які б ставили під сумнів дійсність Акту приймання виконаних робіт №3 від 29.11.2019.

Статтею 1 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні встановлено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до ст. 9 Закону України Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Вказаний перелік обов`язкових реквізитів кореспондується з Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. № 88, відповідно до якого первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Наявний у матеріалах справи Акт приймання-передачі виконаних робіт № 3 за листопад 2019 відповідає наведеним реквізитам, а отже є допустимим доказом та підтверджує, що відповідні роботи, зазначені в акті виконано.

Крім цього, позивачем долучено до матеріалів справи податкову накладну №8 від 29.11.2019, відповідно до якої 29 листопада 2019 року ТзОВ «Енерготехсервіс ТКР» надав АТ «ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО», ДТЕК ЛАДИЖИНСЬКА ТЕС послуги при капітальному ремонту повітропроводів від ДВ до пальників нитки А, Б енергоблока ст.№4 ДТЕК ЛАДИЖИНСЬКА ТЕС в сумі 126 845,40 грн. та докази реєстрації Акту приймання виконаних робіт №3 від 29.11.2019 у податковому обліку ТзОВ «Енерготехсервіс ТКР» (номер податкової накладної №8 від 29.11.2019) та сплату ПДВ в сумі 21 140,90 грн, що підтверджується квитанцією №1.

Як було зазначено вище, згідно з п. 10.1. Договору цей Договір набирає чинності з моменту підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення печатками Сторін і діє до 31 травня 2019 року, а в частині проведення розрахунків - до повного виконання Сторонами своїх грошових зобов`язань.

Стаття 905 ЦК України передбачає, що строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст.631 Цивільного кодексу України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення.

За приписами ст. 180 Господарського кодексу України строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов`язання сторін, що виникли на основі цього договору.

Зазначене кореспондується із ст. 631 ЦК України.

Матеріалами справи підтверджено, що за період грудень 2018 року - травень 2019 року позивач надав відповідно до умов Договору послуги на загальну суму 2 577 915,58 грн, які були оплачені відповідачем.

Водночас, пунктом 3.1. Договору, передбачено, що сума цього Договору становить 2 717 319, 15 грн.

З огляду на те, що у Акті приймання виконаних послуг за листопад 2019 є посилання на Договір від 12.10.18, і як було зазначено вище акт підписаний і скріплений печатками двох сторін, то суд приходить до висновку, що у позивача існували і на момент закінчення строку дії договору господарські зобов`язання в частині надання послуг відповідачу, а у відповідача, у свою чергу. був обов`язок здійснити оплату за надані послуги.

У матеріалах справи міститься також довідка, видана керуючим відділенням № 1 АТ «ПУМБ» від 27.09.2023, у якій зазначено, що Акт № 3 приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2019 року від 29.11.2019 року по Договору № 2918-39-ЛаТЭС від 12.10.2018 на суму 126 845,40 грн не фінансувався та станом на 27.09.2023 року договір факторингу № МБ-Ф-КІЕ-1551 від 23.04.2018 року закритий.

Відповідно до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 ст. 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з ч. 1 ст. 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Необхідність доводити обставини, на які учасник справи посилається як на підставу своїх вимог і заперечень у господарському процесі, є складовою обов`язку сприяти всебічному, повному та об`єктивному встановленню усіх обставин справи, що передбачає, зокрема, подання належних доказів, тобто таких, що підтверджують обставини, які входять до предмета доказування у справі, з відповідним посиланням на те, які обставини цей доказ підтверджує (правова позиція, наведена у постановах Верховного Суду від 05.02.2019 у справі №914/1131/18, від 26.02.2019 у справі №914/385/18, від 10.04.2019 у справі №904/6455/17, від 05.11.2019 у справі №915/641/18).

Враховуючи наявність у матеріалах справи підписаного сторонами акту приймання виконаних робіт за листопад 2019, податкової накладної №8 від 29.11.2019, доказів реєстрації Акту приймання виконаних робіт за листопад 2019 у податковому обліку ТзОВ «Енерготехсервіс ТКР» та інших вищевказаних доказів у їх сукупності, колегія суддів зазначає про підставність висновку суду першої інстанції щодо підтвердження факту надання послуг позивачем відповідачу.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Так, заявляючи вимогу про стягнення 3% річних та інфляційних втрат, позивач зазначає, що строк оплати за виконані роботи, надані згідно акту за листопад 2019, настав 13.01.2020, відповідно надає розрахунок 3 % річних та інфляційних втрат з 13.01.2020 по 11.11.2022.

Колегія суддів вказує, що суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні не надав оцінки заявленій позивачем вимозі про стягнення 3% річних та інфляційних втрат

У відповідності до п. 4.1. Договору розрахунки проводяться шляхом оплати Замовником наданих Виконавцем Замовнику Послуг протягом 5 (п`яти) робочих днів з 30 (тридцятого) календарного дня після підписання Сторонами акту прийому- передачі наданих Послуг, пред`явлення Виконавцем рахунку на оплату Послуг та за умови надання Виконавцем належним чином оформленої податкової накладної. Якщо останній день строку для оплати, що встановлений цим Договором, припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, днем закінчення такого строку є перший за ним робочий день.

Відтак, якщо Акт підписаний 29 листопада 2019, тридцятий календарний день після підписання є 29 грудня 2019, отже останнім днем для оплати за надані послуги було 06 січня 2020 року (01.01.2020, 04.01.2020, 05.01.2020 неробочі дні).

Диспозитивність - один з базових принципів судочинства, керуючись яким, позивач самостійно вирішує, які позовні вимоги заявляти. Суд позбавлений можливості формулювати позовні вимоги замість позивача.

Враховуючи принцип диспозитивності, підлягають задоволенню заявлені позивачем до стягнення з відповідача, в межах поданого позивачем розрахунку, 56 078, 90 грн інфляційних втрат та 10 790,83 грн 3% річних.

Щодо застосування строку позовної давності місцевим господарським судом.

Згідно з положенням статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Нормою частини третьої статті 267 ЦК України встановлено, що суд застосовує позовну давність лише за заявою сторони у спорі, зробленою до ухвалення судом рішення.

Відповідачем у відзиві на позов зроблено відповідну заяву про застосування строку позовної давності в даній справі.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (стаття 253 ЦК України). Початок перебігу позовної давності визначається статтею 261 ЦК України: за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Як було зазначено, згідно умов Договору від 12.10.2018 відповідач повинен був здійснити оплату за Актом приймання виконаних робіт №3 від 29.11.2023 на суму 126 845,40 від 29 листопада 2019 06.01.2020, відтак, у відповідності до ст. 257 ЦК України, останнім днем строку для звернення до суду в межах позовної давності було 06.01.2023.

Однак, Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) (набрав чинності 02.04.2020) внесені доповнення до Розділу Прикінцеві та перехідні положення, а саме доповнено п. 12 Розділу Прикінцеві та перехідні положення ЦК України.

Відповідно до яких під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Постановою Кабінету міністрів України від 09.12.2020 № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» запроваджено карантин, дія якого неодноразово продовжувалась, та із 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 р. карантин скасовано, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 р. № 651.

Щодо тверджень відповідача про те, що позивач звернувся до суду 04.07.2023, не в межах визначеного строку, оскільки 30.06.2023 карантин скасовано, колегія суддів зазначає таке.

04.07.2023 позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерготехсервіс ТКР» до Акціонерного Товариства «ДТЕК Західенерго» про стягнення заборгованості у розмірі 193 715,13 грн зареєстрована канцелярією Господарського суду Львівської області, однак позивач звернувся до суду 26.06.2023, це вбачається із штемпеля АТ «Укрпошта» на поштовому конверті (а.с. 35).

Верховний Суд у постанові від 07.09.2022 у справі № 679/1136/21 констатує, що у пункті 12 розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у редакції Закону України від 30 березня 2020 року № 540-IX перелічені всі статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) та мають враховуватись судами.

З огляду на те, що сплив строку позовної давності у цій справі припадав на 06.01.2023 ( на час впровадження карантину) та позивач звернувся до суду 26.06.2023, то строк позовної давності, визначений ст. 257 ЦК України вважається продовженим.

Відтак, колегія суддів зазначає про помилковий висновок суду першої інстанції, що позов не підлягає до задоволення з підстав спливу строку позовної давності.

Висновок апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

За приписами ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Статтею 277 ГПК України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) нез?ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

На підставі викладеного, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерготехсервіс ТКР» б/н від 20.02.2024 підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду Львівської області від 25.01.2024 у справі № 914/2038/23 скасуванню.

Судові витрати в суді апеляційної інстанції.

На підставі ст. 129 ГПК України судовий збір, сплачений судовий збір Товариством з обмеженою відповідальністю «Енерготехсервіс ТКР» при поданні апеляційної скарги, підлягає відшкодуванню скаржнику за рахунок Акціонерного Товариства «ДТЕК Західенерго».

Керуючись ст. ст. 86, 129, 236, 254, 255, 269, 270, 275, 277, 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерготехсервіс ТКР» б/н від 20.02.2024 (вх. суду від 20.02.2024 №01-05/535/24) задоволити.

2. Рішення Господарського суду Львівської області від 25.01.2024 у справі № 914/2038/23 скасувати. Прийняти нове рішення.

Позовні вимоги задоволити.

Стягнути з Акціонерного Товариства «ДТЕК Західенерго» (79026, Львівська обл., м. Львів, вул. Козельницька, буд.15; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерготехсервіс ТКР» (14034, м. Чернігів, вул. Ушинського, буд. 23; ) 126 845,40 грн основного боргу, 56 078,90 грн інфляційних втрат та 10 790,83 грн 3% річних.

3. Здійснити розподіл судових витрат.

Стягнути з Акціонерного Товариства «ДТЕК Західенерго» (79026, Львівська обл., м. Львів, вул. Козельницька, буд.15; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерготехсервіс ТКР» (14034, м. Чернігів, вул. Ушинського, буд. 23; ) 2 905,73 грн судового збору за розгляд справи судом першої інстанції та 4 358,60 грн за розгляд справи судом апеляційної інстанції.

4. Господарському суду Львівської області видати відповідні накази.

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Строки та порядок оскарження постанов апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

6. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Головуючий суддя Т.Б. Бонк

суддя С.М Бойко

суддя Г.Г. Якімець