ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" травня 2024 р. Справа№ 910/10443/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шаптали Є.Ю.

суддів: Тищенко О.В.

Яковлєва М.Л.

при секретарі Токаревій А.Г.

за участю представників учасників справи: згідно протоколу судового засідання від 29.05.2024.

розглянувши у закритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Комунального підприємства Миколаївської міської ради "Миколаївелектротранс"

на рішення Господарського суду міста Києва від 12.12.2023 у справі №910/10443/22 (суддя Морозов С.М., поний текст рішення складено та підписано 15.12.2023)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БКМ-Україна"

до 1. Акціонерного товариства "Банк Інвестицій та Заощаджень"

2. Комунального підприємства Миколаївської міської ради "Миколаївелектротранс"

про визнання банківської гарантії такою, що не підлягає виконанню

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

Товариство з обмеженою відповідальністю «БКМ-Україна» подало до Господарського суду міста Києва позовну заяву про визнання банківської гарантії №03-1/03/2161/478 від 08.12.2021 року, виданої Акціонерним товариством «Банк Інвестицій та Заощаджень», такою, що не підлягає виконанню.

Звертаючись до суду із даним позовом позивач зазначає, що умовами Контракту не передбачено ані підстав, ані порядку повернення авансового платежу і Контракт не розірвано. Оскільки позивачем не порушено зобов`язання за Контрактом, тому на момент пред`явлення вимоги не настав строк його виконання, відповідно підстави для виплати згідно Договору банківської гарантії №03-1/03/2161/478 від 07.12.2021 відсутні, а оскільки заява відповідача-1 до банку не відповідала умовам Контракту, тому гарантійний випадок не настав, а банківську гарантію слід визнати такою, що не підлягає виконанню.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.12.2023 у справі №910/10443/22 позов задоволено повністю.

Визнано такою, що не підлягає виконанню банківську гарантію №03-1/03/2161/478 від 08.12.2021 року, видану Акціонерним товариством «Банк інвестицій та заощаджень».

Стягнуто з Акціонерного товариства «Банк інвестицій та заощаджень» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БКМ-Україна» суму судового збору у сумі 1 240,50 грн.

Стягнуто з Комунального підприємства Миколаївської міської ради «Миколаївелектротранс» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БКМ-Україна» суму судового збору у сумі 1 240,50 грн.

Суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача, зважаючи на відсутність у матеріалах справи доказів на підтвердження настання гарантійного випадку за спірною Гарантією.

Крім того, суд зауважив про недоведеність факту настання гарантійного випадку, а також беручи до уваги передбачений спірною Гарантією строк її дії - по 10.07.2022 року (включно), суд констатував, що на час ухвалення рішення у даній справі Банківська гарантія автоматично втратила свою силу, а зобов`язання Банку по цій гарантії є припиненими.

Вимоги та зміст апеляційної скарги.

Не погодившись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, Комунальне підприємство Миколаївської міської ради «Миколаївелектротранс» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 12.12.2023 у справі №910/10443/22 скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити ТОВ «БКМ-Україна» у задоволенні позову про визнання банківської гарантії №03-1/03/2161/478 від 08.12.2021 такою, що не підлягає виконанню.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до неврахування судом обставин справи №915/887/23, де було відмовлено в задоволенні позову про визнання недійсним одностороннього правочину про розірвання контракту 48302№2. Крім того, за твердженням апелянта, судом не надано оцінки умовам чинності банківської гарантії.

Клопотання та відзив учасників справи.

15.02.2024 через систему «Електронний суд» від відповідача-1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому відповідач-1 просить суд залишити апеляційну скаргу без задоволення. Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу зводяться до того, що банк як Гарант погоджується із тим, що банківська гарантія не підлягає виконанню у разі відсутності гарантійного випадку та у випадку неналежного представлення вимоги Бенефіціара, що узгоджується з приписами ст. 565 ЦК України.

07.02.2024 через систему «Електронний суд» від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому позивач просить суд залишити апеляційну скаргу без задоволення. Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу зводяться до того, що скаржником не обґрунтовано, які саме норми матеріального чи процесуального права були порушені судом першої інстанції при розгляді справи.

22.02.2024 до Північного апеляційного господарського суду від Комунального підприємства Миколаївської міської ради «Миколаївелектротранс» надійшла заява, у якій скаржник посилається на те, що з урахуванням рішень судів у справі №915/887/23 контракт №48302№2 від 26.10.2021 є розірваним, а зобов`язання сторін припинено.

02.04.2024 до Північного апеляційного господарського суду від представника Акціонерного товариства «Банк Інвестицій та Заощаджень» надійшла заява про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

09.04.2024 до Північного апеляційного господарського суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «БКМ-Україна» надійшла заява про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

23.04.2024 до Північного апеляційного господарського суду від Комунального підприємства Миколаївської міської ради «Миколаївелектротранс» клопотання про розгляд справи без участі представника Комунального підприємства Миколаївської міської ради «Миколаївелектротранс».

Процесуальні дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги.

26.12.2023 безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга скаргу Комунального підприємства Миколаївської міської ради «Миколаївелектротранс» на рішення Господарського суду міста Києва від 12.12.2023 у справі №910/10443/22.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.12.2023 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у наступному складі: головуючий суддя - Шаптала Є. Ю., судді: Тищенко О.В., Яковлєв М.Л.

На час надходження апеляційної скарги матеріали справи №910/10443/22 на адресу Північного апеляційного господарського суду не надходили, у зв`язку з чим ухвалою від 01.01.2024 відкладено вирішення питання щодо апеляційної скарги Комунального підприємства Миколаївської міської ради «Миколаївелектротранс» на рішення Господарського суду міста Києва від 12.12.2023 у справі №910/10443/22 до надходження матеріалів справи на адресу Північного апеляційного господарського суду; доручено Господарському суду міста Києва надіслати матеріали справи №910/10443/22 на адресу Північного апеляційного господарського суду.

18.01.2024 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №910/10443/22.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.01.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Комунального підприємства Миколаївської міської ради «Миколаївелектротранс» на рішення Господарського суду міста Києва від 12.12.2023 у справі №910/10443/22 та призначено до розгляду на 12.03.2024.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/1040/24 від 11.03.2024, у зв`язку з перебуванням судді Тищенко О.В. у відрядженні, призначено повторний автоматизований розподіл справи.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 11.03.2024 матеріали справи, разом з апеляційною скаргою передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Шаптала Є. Ю., судді: Яковлєв М.Л., Гончаров С.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.03.2024 апеляційну скаргу Комунального підприємства Миколаївської міської ради «Миколаївелектротранс» на рішення Господарського суду міста Києва від 12.12.2023 у справі №910/10443/22 прийнято до свого провадження колегією суддів у визначеному складі. Ухвалено розгляд справи здійснювати за раніше визначеною датою та часом.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.03.2024 відкладено розгляд справи на 24.04.2024.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.04.2024 заяву представника Акціонерного товариства «Банк Інвестицій та Заощаджень» про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду - задоволено.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.04.2024 заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «БКМ-Україна» про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду - задоволено.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/1629/24 від 18.04.2024, у зв`язку з перебуванням судді Гончарова С.А. у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 18.04.2024 матеріали справи, разом з апеляційною скаргою передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Шаптала Є. Ю., судді: Яковлєв М.Л., Тищенко О.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.04.2024 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ландшафт плюс» на рішення Господарського суду міста Києва від 12.12.2023 у справі №910/8063/23 прийнято до свого провадження колегією суддів у визначеному складі. Ухвалено розгляд справи здійснювати за раніше визначеною датою та часом.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.04.2024 відкладено в режимі відеоконференції розгляд справи №910/10443/22 на 29.05.2024.

Позиція учасників справи та явка в судове засідання.

29.05.2024 у судовому засіданні в режимі відеоконференції брали участь представники позивача та відповідача-1.

Представники відповідача-1 та позивача заперечили проти доводів апеляційної скарги та просили суд залишити її без задоволення.

Представник відповідача-2 в судове засідання не з`явився, при цьому судом враховується подане ним клопотання про розгляд справи без участі представника Комунального підприємства Миколаївської міської ради «Миколаївелектротранс».

Оскільки явка учасників апеляційного провадження в судове засідання не була визнана обов`язковою, а також враховуючи те, що судочинство здійснюється, зокрема, на засадах рівності та змагальності сторін і учасники судового провадження на власний розсуд користуються наданими їм процесуальними правами, зокрема, правом на участь у судовому засіданні, беручи до уваги строки розгляду апеляційної скарги, встановлені Господарським процесуальним кодексом України, суд апеляційної інстанції вбачає за можливе розглядати дану апеляційну скаргу за відсутності представника відповідача-2 за наявними у справі матеріалами.

Обставини справи встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

Згідно з частиною першою статті 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій Главі.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла наступних висновків.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 26.10.2021 року між Комунальним підприємством Миколаївської міської ради «Миколаївелектротранс» (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «БКМ-Україна» (постачальник) був укладений Контракт №48302№2 (надалі також - Контракт) на постачання нових 12-метрових низькопідлогових тролейбусів на загальну суму 5 166 387,00 Євро.

Відповідно до умов Контракту, а саме розділу «Графік Поставки», позивач повинен був поставити на адресу відповідача-2 першу партію тролейбусів у кількості 5 одиниць протягом 24 тижнів з дня отримання авансового платежу.

Авансовий платіж в розмірі 20% від суми Контракту, еквівалентній 1 033 277,40 Євро (32 992 547,38 грн) сплачено відповідачем-2 на адресу позивача 09 лютого 2022 року згідно платіжного доручення №01, отже термін поставки першої партії тролейбусів встановлено до 27 липня 2022 року.

Окрім того, 07.12.2021 року між Відповідачем-1 (гарант) та позивачем (принципал) укладено Договір про надання банківської гарантії №2161, відповідно до п. 1.1. якого гарант надає за заявою принципала банківську гарантію забезпечення виконання зобов`язань (надалі - гарантія), а саме Контракту №48302№2, укладеного між принципалом та КП Миколаївської міської ради «Миколаївелектротранс» (бенефіціар). При цьому, гарантія видається гарантія у вигляді банківської гарантії забезпечення повернення авансового платежу №03-1/03/2161/478 від 08.12.2021 року на суму 1 033 277,40 євро.

Строк дії Гарантії: з дати надходження авансового платежу на рахунок у банку по 10.07.2022 року включно. (п. 1.2. Договору про надання банківської гарантії №2161 від 07.12.2021 року).

08.12.2021 року на виконання укладеного Договору про надання банківської гарантії №2161 від 07.12.2021 року, відповідачем-1 видано відповідачу-2 Гарантію повернення авансового платежу №03-1/03/2161/478 (надалі також - Гарантія).

Умовами Гарантії передбачено, що документом, необхідним для підтвердження вимоги про здійснення платежу є вимога бенефіціара в письмовому вигляді із заявою, в якій вказується, що: а) постачальник не повернув суми авансового платежу відповідно до умов Контракту; та б) сума, яку постачальник не повернув.

28.02.2022 року позивач листом (вих. №01-5/67), згідно п. 25.3. Контракту, проінформував відповідача-2 про настання форс-мажорних обставин у зв`язку введенням воєнного стану в Україні на підставі Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року та надав лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 р. за вих. № 2024/02.0-7.1 про засвідчення форс-мажорних обставин, а саме - військової агресії Російської Федерації проти України, яким підтверджено, що ці обставини є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності по договору виконання якого стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Виходячи з того, що стороною Контракту є також ВАТ «Керуюча компанія холдингу «Белкомунмаш» (м. Мінськ, Республіка Білорусь) на підставі договору Консорціуму від 23.09.2020 р., укладеного з ТОВ «БКМ-УКРАЇНА», виконання Контракту було ускладнено у зв`язку з практичним припиненням економічної взаємодії з підприємствами, розташованими на території Республіки Білорусь, тимчасовою забороною здійснення будь-яких валютних операцій для виконання зобов`язань перед юридичними особами, які мають місцезнаходження в Республіці Білорусь на період дії воєнного стану згідно п. 17 Постанови Правління Національного банку України №21 від 24.02.2022 р, а також у зв`язку з тимчасовим закриттям пунктів пропуску та контролю на кордоні з Республікою Білорусь згідно Розпорядження Кабінету Міністрів України №188-р від 26.02.2022 р., що повністю відповідає під поняттю «форс-мажору» та тимчасово унеможливлювало виконання Контракту.

Листом від 03.05.2022р. вих. №425/45/01/04-1 відповідач-2 повідомив позивача про розірвання вищевказаного Контракту з 30 травня 2022 року та повернення авансового платежу.

30.05.2022 року на адресу Волинського регіонального відділення АТ «БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ» від відповідача-2 (бенефіціара) надійшла Заява про повернення суми авансового платежу відповідно до умов контракту № 48302/2 на виконання гарантії повернення авансового платежу № 03-1/03/2161/478 від 08 грудня 2021 р із посиланням на те, що постачальник не повернув суму авансового платежу, що складає 32 992 547,38 грн, що в еквіваленті на EUR (євро) складає 1 033 277,40 євро, тому звертається до Гаранта повернення авансового платежу згідно Гарантії № 03-1/03/2161/478 від 08.12.2021 року, просить виконати зобов`язання та вимагає від Гаранта повернення сплаченої суми авансового платежу у розмірі 20 відсотків ціни Контракту № 48302№2 від 26.10.2021 року, посилаючись на гарантію повернення авансового платежу № 03-1/03/2161/478 від 08.12.2021 року.

07.06.2022 р. банком направлено до позивача Повідомлення-вимогу про отримання письмової заяви про повернення суми авансового платежу відповідно до умов Контракту № 48302/2 по банківській гарантії від 08.12.2021 року №03-1/03/2161/478.

09.06.2022 р. Відповідачем-1 отримано від позивача Лист-заперечення (Вих. №01-055/88 від 09.06.2022) на зазначене Повідомлення - Вимогу, в якому вказано, що вимоги КП Миколаївської міської ради «МИКОЛАЇВЕЛЕКТРОТРАНС» є такими, що не відповідають умовам Контракту, адже п. 25.1. передбачено, що «Постачальник» (ТОВ «БКМ-Україна») не несе матеріальної відповідальності у вигляді вилучення суми його забезпечення виконання Контракту, неустойки або розірвання Контракту через невиконання його обов`язків в тих випадках, коли виникли у нього затримки з виконання Контракту або інше невиконання ним його обов`язків за Контрактом стали наслідком настання обставин непереборної сили (форс- мажору) ТОВ «БКМ-Україна» у повній відповідності до положень п. 25.3. Контракту 28.02.2022 направило на адресу КП Миколаївської міської ради «МИКОЛАЇВЕЛЕКТРОТРАНС» повідомлення про настання форс-мажорних обставин, із зазначенням підстав їх настання, а саме введення воєнного стану в Україні.

У своєму листі ТОВ «БКМ-Україна» підтвердило свої зобов`язання по виконанню Контракту №48302 № 2 від 26.10.2021 року, повідомлені КП Миколаївської міської ради «МИКОЛАЇВЕЛЕКТРОТРАНС» листом №01-5/67 від 28.02.2022 року та запевнило про докладання максимальних зусиль до виконання Контракту після завершення дії обставин непереборної сили в Україні.

09.06.2022 банк направив відповідачу-2 повідомлення (Вих. № 05-1/02/1523) про відхилення Заяви від 24.05.2022 №455/45/01/04-1 про повернення суми авансового платежу відповідно до умов контракту № 48302/2. В якості підстав для відмови в задоволенні Вимоги було зазначено: неналежне представлення Вимоги (в порушення умов Гарантії, Заява та додані до неї документи не містять посилання на умови Контракту, відповідно до яких Постачальник не повернув суму авансового платежу, що свідчить про відсутність гарантійного випадку); заперечення Принципала, який заперечував проти настання гарантійного випадку та не відмовлявся від своїх зобов`язань за контрактом.

13.07.2022 р. на адресу Волинського регіонального відділення АТ «БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ» від відповідача-2 надійшов лист від 24.06.2022 року №537/45/01/04-1 від КП Миколаївської міської ради «МИКОЛАЇВЕЛЕКТРОТРАНС» щодо перегляду рішення про відмову у задоволенні вимог Бенефіціара. В листі бенефіціар повторно повідомив Гаранта про настання гарантійного випадку за Гарантією повернення авансового платежу №03-1/03/2161/478 від 08.12.2021 року по причині порушення Принципалом базових відносин із Бенефіціаром, що виражається у порушенні Принципалом своїх зобов`язань за Контрактом у формі відмови від повернення Бенефіціару раніше отриманого авансового платежу, що підлягає поверненню Принципалом відповідно до положень статті 1212 ЦК України.

14.07.2022 року Банк направив позивачу Повідомлення-вимогу про отримання Заяви (повторно) про повернення суми авансового платежу відповідно до умов Контракту №48302/2 по банківській гарантії від 08.12.2021 р. №03-1/03/2161/478.

15.07.2022 року на офіційну електронну пошту було направлено повідомлення від 15.07.2022 Вих. № 05-1/02/1706 про отримання Повторної вимоги Бенефіціара та про прийняття його до розгляду.

19.07.2022 року Банк отримав від Принципала Лист - заперечення Вих. № 01-05/110 від 19.07.2022 р. на Повідомлення - Вимогу. У листі - запереченні Позивач зазначає про те, що Повторна вимога Бенефіціара є такою, що не відповідає умовам Контракту, адже п. 25.1. передбачено, що «Постачальник (ТОВ «БКМ-УКРАЇНА») не несе матеріальної відповідальності у вигляді вилучення суми його забезпечення виконання Контракту, неустойки або розірвання Контракту через невиконання його обов`язків в тих випадках, коли виникли у нього затримки з виконання Контракту або інше невиконання ним його обов`язків за Контрактом стали наслідком настання обставин непереборної сили (форс - мажору).

У подальшому, з метою захисту порушених прав ТОВ «БКМ-УКРАЇНА» звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом про визнання недійсним одностороннього правочину КП Миколаївської міської ради «Миколаївелектротранс» про розірвання Контракту № 48302№3 від 26 жовтня 2021 р. на підставі п. 28.3, який оформлений листом від 03.05.2022 р. вих. №426/45/01/04-1.

Враховуючи пред`явлення Принципалом позовів про визнання недійсним одностороннього правочину КП Миколаївської міської ради «Миколаївелектротранс» про розірвання Контракту № 48302№3 від 26 жовтня 2021 р. та визнання гарантії такою, що не підлягає виконанню, відповідач-1 направив відповідачу-2, як Бенефіціару відмову у задоволенні Повторної вимоги із зазначенням відкладальної умови, щодо прийняття остаточного рішення після набрання законної сили рішень у справах за позовами ТОВ «БКМ-УКРАЇНА» про визнання недійсним одностороннього правочину КП Миколаївської міської ради «Миколаївелектротранс» про розірвання Контракту № 48302№3 від 26 жовтня 2021 р. на підставі п. 28.3, який оформлений листом від 03.05.2022 р. вих. № 426/45/01/04-1 та визнання гарантії такою, що не підлягає виконанню.

22.07.2022 року Бенефіціару направлено Повідомлення про результати розгляду повторного звернення № 537/45/01/04-1 від 24.06.2022 р. КП Миколаївської міської ради «Миколаївелектротранс» про повернення авансового платежу та виконання зобов`язань по гарантії повернення авансового платежу від 08.12.2021 р. №03-1/03/2161/478, в якому зазначено про відмову у задоволенні повторного звернення до набрання законної сили рішення суду у справах за позовами ТОВ «БКМ-УКРАЇНА» про визнання недійсним одностороннього правочину КП Миколаївської міської ради «Миколаївелектротранс» про розірвання Контракту № 48302№2 від 26 жовтня 2021 р. на підставі п. 28.3, який оформлений листом від 03.05.2022 р. вих. № 426/45/01/04-1 та визнання гарантії повернення авансового платежу № 03-1/03/2161/478 від 08.12.2021 року такою, що не підлягає виконанню (Додаток №11).

Звернувшись до суду із даним позовом позивач зазначає, що умовами Контракту не передбачено ані підстав, ані порядку повернення авансового платежу і Контракт не розірвано. Оскільки позивачем не порушено зобов`язання за Контрактом, тому на момент пред`явлення вимоги не настав строк його виконання, відповідно підстави для виплати згідно Договору банківської гарантії №03-1/03/2161/478 від 07.12.2021 відсутні, а оскільки заява відповідача-2 до банку не відповідала умовам Контракту, тому гарантійний випадок не настав, а банківську гарантію слід визнати такою, що не підлягає виконанню.

У свою чергу, позиція відповідача-1 полягає в тому, що банк, як гарант, погоджується з тим, що банківська гарантія не підлягає виконанню.

Натомість, відповідач-2 заперечує проти позовних вимог, посилаючись на обставини, встановлені у справі №915/887/23, де було відмовлено в задоволенні позову про визнання недійсним одностороннього правочину про розірвання контракту 48302№2.

Відповідно до статті 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Внаслідок видачі Банківської гарантії згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України виникли цивільні права та обов`язки.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до статті 200 Господарського кодексу України гарантія є специфічним засобом забезпечення виконання господарських зобов`язань шляхом письмового підтвердження (гарантійного листа) банком, іншою кредитною установою, страховою організацією (банківська гарантія) про задоволення вимог управленої сторони у розмірі повної грошової суми, зазначеної у письмовому підтвердженні, якщо третя особа (зобов`язана сторона) не виконає вказане у ньому певне зобов`язання, або настануть інші умови, передбачені у відповідному підтвердженні. До відносин банківської гарантії в частині, не врегульованій цим Кодексом, застосовуються відповідні положення ЦК України.

Згідно зі статтею 560 Цивільного кодексу України за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов`язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Як було зазначено вище, на виконання умов Договору про надання банківської гарантії №2161 від 07.12.2021 року відповідачем-2 було одержано Гарантію повернення авансового платежу №03-1/03/2161/478 від 08.12.2021 року, за умовами якої Банк зобов`язався виплатити бенефіціару суму, що складає 1 033 277,40 євро за умови наявності вимоги бенефіціара із зазначенням, зокрема, що постачальник не повернув суми авансового платежу відповідно до умов Контракту.

За умовами цієї Гарантії остання діє з дати отримання авансового платежу і закінчується не пізніше дати отримання банком копії проміжного платіжного сертифікату, у якому зазначається, що 20 відсотків від вартості Контракту підлягає сплаті підряднику, або до 10.07.2022 року, залежно від того, що станеться раніше.

Банк посилається на те, що рішенням Господарського суду Одеської області від 20.12.2022 року позов ТОВ «БКМ-Україна» задоволено та визнано недійсним односторонній правочин Комунального підприємства Миколаївської міської ради «Миколаївелектротранс» про розірвання Контракту №48302№2 від 26.10.2021р., оформлений листом від 03.05.2022р. вих. № 426/45/01/04-1, що на переконання банку свідчить про відсутність гарантійного випадку.

Порядок, умови надання та отримання банками гарантій та їх виконання регулюються Положенням про порядок здійснення банками операцій за гарантіями в національній та іноземних валютах, затвердженим постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 року №639 (далі - Положення), відповідно до пункту 9 частини третьої розділу І якого гарантія - це спосіб забезпечення виконання зобов`язань, відповідно до якого банк-гарант бере на себе грошове зобов`язання перед бенефіціаром сплатити кошти в разі настання гарантійного випадку. Зобов`язання банку-гаранта перед бенефіціаром не залежить від базових відносин, які забезпечуються такою гарантією (їх припинення або недійсності), зокрема і тоді, коли посилання на такі базові відносини безпосередньо міститься в тексті гарантії.

Судом встановлено, що видана відповідачем-1 Гарантія є гарантією, за якою банк-гарант у разі порушення принципалом свого зобов`язання, забезпеченого гарантією, сплачує кошти бенефіціару за його вимогою із зазначенням в цій вимозі умов Контракту, згідно яких постачальник не повернув авансовий платіж.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив зокрема з того, що доказів настання гарантійного випадку відповідачем не було долучено ні до адресованої ним гаранту вимоги від 24.05.2022 року №455/45/01/04/1, ні до повторної вимоги від 24.06.2022 року №537/45/01/04-1, а рішенням Господарського суду Одеської області від 20.12.2022 року в справі №916/1632/22 визнано недійсним односторонній правочин КП Миколаївської міської ради «Миколаївелектротранс» про розірвання Контракту №48302№2 від 26.10.2021р., оформлений листом від 03.05.2022р. вих. № 426/45/01/04-1 та зокрема встановлено, що станом на момент одностороннього розірвання відповідачем-2 Контракту, яке було оформлено листом від 03.05.2022 р. (вих. № 426/45/01/04-1) порушення строків поставки з боку позивача допущено не було.

Врахувавши вказані обставини в їх сукупності, а також зважаючи на відсутність у матеріалах справи доказів на підтвердження настання гарантійного випадку за спірною Гарантією, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача, однак з вказаним не вбачає за можливе погодитись колегія суддів, з огляду на наступне.

Судовою колегією при дослідженні обставин даної справи враховано, що рішенням Господарського суду Миколаївської області від 20.11.2023 у справі №915/887/23, залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.02.2024, відмовлено в задоволенні позову про визнання недійсним одностороннього правочину Комунального підприємства Миколаївської міської ради «Миколаївелектротранс» про розірвання Контракту № 48302№2 від 26 жовтня 2021 року, який оформлений листом від 11.05.2023 вих. № 453/45/04/04-1.

Приймаючи вказані судові рішення у справі 915/887/23, суди відхилили посилання на рішенням Господарського суду Одеської області від 20.12.2022 у аналогічній справі №916/1632/22 та зокрема зазначили про те, що у відповідному судовому рішенні суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання недійсним одностороннього правочину про розірвання договору на підставі ст. 215 ЦК України з огляду на те, що односторонній правочин про розірвання контракту відповідачем було здійснено на підставі пунктів 27.1 та 28.3 контракту, при цьому пункт 27.1 контракту не регулює питання щодо можливості розірвання цього контракту відповідачем, а умови п. 28.3 контракту можуть бути застосовані у випадку банкрутства позивача чи втрати ним платоспроможності «в іншій формі», а у даній справі у відповідному повідомленні не має посилань на ці пункти контракту, а міститься посилання на інші підстави розірвання контракту, а саме на п. 28.4, в якому чітко передбачено право відповідача частково або повністю розірвати контракт у будь-який час на свій розсуд.

Положеннями частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Крім того, колегія суддів враховує ту обставину, що на час ухвалення рішення у даній справі Банківська гарантія автоматично втратила свою силу, а зобов`язання Банку по цій гарантії є припиненими, про що також зауважив суд першої інстанції.

При цьому, станом на момент розгляду даної справи, позивачем надано до матеріалів справи докази на підтвердження повернення останнім відповідачу-2 частини суми авансового платежу в розмірі 18 000 000,00 грн (платіжна інструкція №880034 від 25.09.2023 року на суму 10 000 000,00 грн та платіжна інструкція №9677132 від 08.09.2023 року на суму 8 000 000,00 грн), які відповідачем-2 враховані як часткове повернення суми авансу в розмірі 571 835,28 євро.

Як було зазначено вище, звернувшись до суду із даним позовом позивач зазначав зокрема, що умовами Контракту не передбачено ані підстав, ані порядку повернення авансового платежу і Контракт не розірвано.

Колегія суддів, приймаючи до увагу предмет та підстави позовних вимог, дійшла до висновку, що при прийнятті оскаржуваного рішення судом першої інстанції не було враховано тієї обставини, що рішенням Господарського суду Миколаївської області від 20.11.2023 у справі №915/887/23, залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.02.2024, відмовлено в задоволенні позову про визнання недійсним одностороннього правочину Комунального підприємства Миколаївської міської ради «Миколаївелектротранс» про розірвання Контракту № 48302№2 від 26 жовтня 2021 року, який оформлений листом від 11.05.2023 вих. № 453/45/04/04-1.

Виходячи з вказаного, Контракт № 48302№2 від 26 жовтня 2021 року, який оформлений листом від 11.05.2023 вих. № 453/45/04/04-1, у забезпечення виконання якого і надавалась банківська гарантія, що є предметом даної справи, є розірваним, а зобов`язання сторін в силу ч. 2 ст. 653 ЦК України за ним є припиненими.

З наведених обставин в їх сукупності колегія суддів не вбачає підстав для задоволення позовних вимог Концерну про визнання Банківської гарантії такою, що не підлягає виконанню.

Висновки апеляційного інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів не вбачає за можливе погодитись з висновками суду першої інстанції про задоволення позову та прийшла до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до частини першої статті 277 Господарського процесуального кодексу України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За викладених обставин, рішення Господарського суду міста Києва від 12.12.2023 у справі №910/10443/22 підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення, яким у задоволенні позову слід відмовити.

Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Так, у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Суд апеляційної інстанції зазначає, що враховуючи положення ч. 1 ст. 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 р. N 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів N 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 р. N3477-IV (3477-15) «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України № 4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

Відтак, апеляційна скарга Комунального підприємства Миколаївської міської ради «Миколаївелектротранс» є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Судові витрати розподіляються за правилами, встановленими статтею 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 129, 231, 269, 270, 275, 277, 281 - 284 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Комунального підприємства Миколаївської міської ради "Миколаївелектротранс" - задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 12.12.2023 у справі №910/10443/22 - скасувати.

3. Прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "БКМ-Україна"

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "БКМ-Україна" (43016, м. Луцьк, вул. Ковельська, буд. 2, офіс 510, ) на користь Комунального підприємства Миколаївської міської ради "Миколаївелектротранс" (54020, м. Миколаїв, вул. Андреєва-Палагнюка, буд. 17, ) 3721 (три тисячі сімсот двадцять одну) грн. 50 коп. судового збору за подання апеляційної скарги.

5. Доручити Господарському суду міста Києва видати відповідний наказ.

6. Матеріали справи № 910/10443/23 повернути до господарського суду першої інстанції.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 12.07.2024 після виходу суддів з відпустки.

Головуючий суддя Є.Ю. Шаптала

Судді О.В. Тищенко

М.Л. Яковлєв