ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

20.06.2024м. СумиСправа № 920/1079/23

Господарський суд Сумської області у складі судді Джепи Ю.А., за участю секретаря судового засідання Саленко Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Господарського суду Сумської області матеріали справи №920/1079/23 в порядку загального позовного провадження

за позовом: Заступника керівника Сумської окружної прокуратури (40000, м. Суми, вул. Магістратська, 12) в інтересах держави в особі позивача: Управління освіти, культури, молоді та спорту Степанівської селищної ради Сумського району Сумської області (42305, Сумська область, Сумський район, смт Степанівка, вул. Центральна, 70, ідентифікаційний код 41852055)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІВАЙН ТОРГ» (49600, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Мандриківська, буд. 47, офіс 503, ідентифікаційний код 41449359)

про визнання недійсними додаткових угод до договору про закупівлю товару та повернення безпідставно сплачених бюджетних коштів у сумі 39 127, 50 грн

за участю (найменування сторін та інших осіб, що беруть участь у справі):

представник позивача не з`явився,

представник відповідача не з`явився,

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд :

-визнати недійсною додаткову угоду №3 від 05.04.2021 до договору про закупівлю товару від 08.02.2021 за №38/127, укладену між управлінням освіти, культури, молоді та спорту Степанівської селищної ради Сумського району та ТОВ «ЛІВАЙН ТОРГ»;

- визнати недійсною додаткову угоду №4 від 12.04.2021 до договору про закупівлю товару від 08.02.2021 за №38/127, укладену між управлінням освіти, культури, молоді та спорту Степанівської селищної ради Сумського району та ТОВ «Л1ВАЙН ТОРГ»;

- визнати недійсною додаткову угоду №5 від 10.08.2021 до договору про закупівлю товару від 08.02.2021 за №38/127, укладену між управлінням освіти, культури, молоді та спорту Степанівської селищної ради Сумського району та ТОВ «ЛІВАЙН ТОРГ»;

- визнати недійсною додаткову угоду №6 від 21.10.2021 до договору про закупівлю товару від 08.02.2021 за №38/127, укладену між управлінням освіти, культури, молоді та спорту Степанівської селищної ради Сумського району та ТОВ «ЛІВАЙН ТОРГ»;

- стягнути з ТОВ «ЛІВАЙН ТОРГ» () на користь Управління освіти, культури, молоді та спорту Степанівської селищної ради Сумського району (код СДРГІОУ 41852055) кошти в сумі 39127,50 грн;

- стягнути з ТОВ «ЛІВАЙН ТОРГ» () на користь Сумської обласної прокуратури (код 03527891, р/р 2983 в ДКСУ у м. Київ, МФО 820172) судовий збір, сплачений за пред`явлення позовної заяви до суду, у розмірі 13420 грн.

Стислий виклад позицій сторін по справі. Заяви, які подавались сторонами. Процесуальні дії, які вчинялись судом.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 14.09.2023 справу № 920/1079/23 розподілено для розгляду судді Джепі Ю.А.

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 18.09.2023 постановлено прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі № 920/1079/23 за правилами загального позовного провадження; призначити підготовче засідання на 26.10.2023, 11:30.

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 26.10.2023 постановлено закрити підготовче провадження у справі № 920/1079/23; призначити розгляд справ № 920/1079/23 по суті в судове засідання на 30.11.2023, 12:00.

У період з 30.11.2023 до 01.12.2023 суддя Джепа Ю.А. перебувала у відпустці.

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 11.12.2023 постановлено призначити справу № 920/1079/23 до судового розгляду по суті в судове засідання на 25.01.2024, 10:00.

Водночас, судовий розгляд по суті, призначений на 25.01.2024, 10:00 не відбувся у зв`язку із перебуванням судді Джепи Ю.А у відпустці у період з 22.01.2024 по 26.01.2024.

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 31.01.2024 постановлено призначити справу № 920/1079/23 до судового розгляду по суті в судове засідання на 05.03.2024, 12:30.

Водночас, судовий розгляд по суті, призначений на 05.03.2024, 12:30 не відбувся у зв`язку із перебуванням судді ОСОБА_1 на лікарняному у період з 05.02.2024 по 14.05.2024.

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 10.06.2024 постановлено призначити розгляд справи № 920/1079/23 по суті в судове засідання на 20.06.2024, 10:30.

Представники позивача у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідач у судове засідання по суті не з`явився, відзиву на позов не подав, письмових заяв чи клопотань по суті справи до суду не подав.

Прокурором подано до суду заяву від 20.06.2024 (вх. №3517 від 20.06.2024), в якому просив розгляд справи №920/1079/23 призначений на 20.06.2024 провести без його участі.

Згідно зі статтєю 194 Господарського процесуального кодексу України завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат.

Статтею 114 ГПК України визначено, що суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

За змістом статті 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. На розширення цього положення Основного Закону в статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Відповідно до частини четвертої статті 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В силу вимог частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Суду у справах Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, no. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012).

Відповідно до статті 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки; неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник.

Ураховуючи нез`явлення представника відповідача у судове засідання, не подання ним відзиву на позов та не повідомлення суду поважності причин неявки в судове засідання по суті, суд вважає за доцільне зазначити, що учасникам справи надано достатньо часу для підготовки до судового засідання та подання витребуваних судом документів. Приймаючи до уваги наведене та принципи змагальності і диспозитивності господарського процесу, закріплені пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України, статтями 13, 14, 74 ГПК України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду справи по суті за наявними у ній матеріалами у відповідності до вимог частини другої статті 178 ГПК України, за відсутності представників учасників справи.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Сумською окружною прокуратурою при виконанні повноважень, визначених ст. 131-1 Конституції України та ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», встановлено порушення інтересів держави під час укладення додаткових угод до договору закупівлі бензину та дизельного пального за бюджетні кошти.

За результатами опрацювання інформації, яка міститься в системі публічних закупівель Prozorro, виявлено порушення вимог Закону України «Про публічні закупівлі» під час укладання Управлінням освіти, культури, молоді та спорту Степанівської селищної ради Сумського району Сумської області (далі - Управління) та товариством з обмеженою відповідальністю «Л1ВАЙН ТОРГ» (далі - відповідач) додаткових угод до договору про закупівлю товарів №38/127 від 08.02.2021.

Встановлено, що за результатами проведеної процедури закупівлі (UA- 2021-01-06-001005-b) між управлінням освіти, культури, молоді та спорту Степанівської селищної ради Сумського району Сумської області та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІВАЙН ТОРГ» 08.02.2021 укладено договір № 38/127 про закупівлю товару - бензину та дизельного палива загальною вартістю 356 061,00 грн., у т.ч. ПДВ 59 343,50 грн.

Відповідно до п. 1.1. Договору, Учасник (ТОВ «ЛІВАЙН ТОРГ» зобов`язується поставити Замовнику (управління освіти, культури, молоді та спорту) Степанівської селищної ради Сумського району) у власність паливо: бензин марки А-92 та дизельне паливо, а Замовник зобов`язується сплатити і прийняти вказаний Товар.

Згідно з п. 1.2 Договору предметом є бензин марки А-92 в кількості 1828 літрів за ціною 20,50 грн. за літр та дизельне паливо в кількості 14818 літрів за ціною 21,50 грн за літр в талонах, загальною вартістю 356 061, 00 грн., у т.ч. ГІДВ 59 343,50 грн.

Пунктом 3.1. Договору, визначено що його ціна становить 356 061,00 грн, у т.ч. ПДВ 59 343,50 грн.

Згідно з п. 5.1. Договору строк поставки Товарів з 08.02.2021 до 31.12.2021.

Пунктом 5.1.2 Договору визначено, що поставка Товару здійснюється у вигляді талонів (карток, скретч-карт).

Відповідно до п. 10.1. Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та його скріплення печатками Сторін. Строк цього Договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 10.1. Договору та діє до 31 грудня 2021 року (п. 10.2.).

У подальшому Сторонами укладено ряд додаткових угод до Договору №38/127 від 08.02.2021, якими збільшено вартість одиниці товару.

Додатковою угодою № 1 від 11.02.2021 до Договору збільшено ціну за одиницю товару:

- бензин до 22 грн. 50 коп. (тобто на 9,76 % від початкової ціни);

- дизельне паливо до 23 грн. 50 коп (тобто на 9,3 % від початкової ціни).

Відповідно до п. 4 додаткова угода №1 набирає чинності з моменту її підписання і є невід`ємною частиною до Договору № 38/127 від 08.02.2021.

Додатковою угодою №3 від 05.04.2021 збільшено ціну за одиницю товару в порівнянні з ціною, визначеною в Договорі:

- бензин А-92 до 24 грн. 50 коп. (тобто на 19,51 % від початкової ціни);

- дизельне паливо - до 25 грн. 50 коп (тобто на 18,6 % від початкової ціни).

Відповідно до п. 3 та 4 додаткова угода № 3 набирає чинності з моменту її підписання і є невід`ємною частиною до Договору № 38/127 від 08.02.2021.

Додатковою угодою №4 від 12.04.2021 збільшено ціну за одиницю товару в порівнянні з ціною, визначеною в Договорі:

- бензин А-92 до 25,50 грн (тобто на 24,39 % від початкової ціни);

- дизельне паливо до 26, 50 грн (тобто на 23,26 % від початкової ціни);

Відповідно до п. 3 та 4 додаткова угода № 4 набирає чинності з моменту її підписання і є невід`ємною частиною до Договору № 38/127 від 08.02.2021.

Додатковою угодою №5 від 10.08.2021 збільшено ціну за одиницю товару в порівнянні з ціною, визначеною в Договорі:

- дизельне паливо до 27 грн (тобто на 25,58 % від початкової ціни).

Ціна на бензин марки А-92 не збільшувалась.

Відповідно до п. 3 та 4 додаткова угода № 5 набирає чинності з моменту її підписання і є невід`ємною частиною до Договору № 38/127 від 08.02.2021.

Додатковою угодою №6 від 21.10.2021 збільшено ціну за одиницю товару в порівнянні з ціною, визначеною в Договорі:

дизельне паливо до 28 грн (тобто на 30,23 % від початкової ціни).

Ціна на бензин марки А-92 не збільшувалась.

Відповідно до п. 3 та 4 додаткова угода № 6 набирає чинності з моменту її підписання і є невід`ємною частиною до Договору № 38/127 від 08.02.2021.

Ураховуючи вищевикладене, відповідно до підписаних додаткових угод № 1, 3-6 вартість бензину А-92 збільшилась загалом з 20,50 грн до 25,5 грн за літр, що склало 24,39 % від початкової вартості товару, а вартість дизельного палива збільшилась загалом з 21,50 грн до 28 грн. за літр, що склало 30,23 % від початкової вартості товару.

При цьому, на підставі додаткової угоди №1 ціну на бензин марки А-92 та дизельного палива підвищено на 9,75% та 9,5% відповідно у порівнянні із ціною, визначеною у основному договорі, тобто в межах максимального ліміту у 10%.

Оцінка суду, висновки суду та законодавство, що підлягає застосуванню.

Статтею 193 ГК України встановлено обов`язок суб`єктів господарювання та інших учасників господарських відносин виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Законом України «Про публічні закупівлі» встановлюються правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади.

Одними з основних засад (принципів) бюджетного законодавства та Закону України «Про публічні закупівлі» є максимальна економія, ефективність та пропорційність, добросовісна конкуренція серед учасників.

На момент підписання договору за результатами процедури закупівлі, відповідачеві було відомо про ціни на пальне що існували на ринку. Підписавши Договір, відповідач погодився з його умовами, в тому числі щодо ціни товару.

При цьому, ст. 42 Господарського кодексу України визначено, що підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Тож рішення переможця про підписання договору є його добровільним волевиявленням, про те, що він згоден на умови договору, в тому числі ціну за одиницю товару на день підписання договору.

Згідно з ч. 1 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» в редакції на час укладення договору, договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Відповідно до ст. 180 Господарського кодексу України (істотні умови господарського договору) зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства.

Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Згідно з ч. 2 ст. 632 Цивільного кодексу України зміна ціни після укладання договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Згідно зі ст. 185 Господарського кодексу України до укладення господарських договорів на організованих ринках капіталу, організованих товарних ринках, оптових ярмарках, публічних торгах застосовуються загальні правила укладення договорів на основі вільного волевиявлення, з урахуванням нормативно-правових актів, якими регулюється діяльність відповідних організованих ринків капіталу, організованих товарних ринків, ярмарків та публічних торгів.

Статтею 655 Цивільного кодексу України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч.ч. 4, 5 ст. 656 Цивільного кодексу України, до договору купівлі-продажу, що укладається на організованих ринках капіталу та організованих товарних ринках, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і договорів купівлі-продажу фінансових інструментів, укладених поза організованим ринком, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті. Особливості договору купівлі-продажу окремих видів майна можуть встановлюватися законом.

У абзаці 2 ч. 3 ст. 6 Цивільного кодексу України визначено, що сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції/пропозиції за результатами електронного аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі або узгодженої ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції/пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі.

Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, зокрема, збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю.

Отже, Закон встановлює імперативну норму, згідно з якою зміна істотних умов договору про закупівлю може здійснюватися виключно у випадках, визначених ст. 41 Закону, зокрема, - у випадку коливання цін товару на ринку чи то у бік збільшення, чи у бік зменшення, що надає сторонам право змінювати умови договору щодо ціни товару, при цьому пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку, не більше ніж на 10% та не збільшуючи загальну суму договору.

Тобто, неухильним аспектом при застосуванні п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону при збільшенні ціни за одиницю товару є підтвердження (наявність) факту коливання ціни такого товару на ринку та встановлення саме пропорції такого коливання.

Аналогічну правову позицію щодо підстав зміни ціни за одиницю товару у договорі про закупівлю підтримав суд касаційної інстанції (постанови Верховного Суду від 15.03.2018 у справі №910/4474/17 та від 13.10.2020 у справі № 912/1580/18, постанова Вищого господарського суду України від 15.05.2014 у справі № 904/3255/13).

Так, суди переглядаючи справи за касаційними скаргами відповідачів погодились із висновками судів апеляційної інстанції, що сторони у випадку коливання цін на ринку (як в бік зменшення, так і в бік збільшення ціни) наділені правом вносити зміни до ціни товару декілька разів, але не більше, ніж на 10% від ціни за одиницю товару, і такі зміни сторони вносять з урахуванням вже внесених попередніх змін. Для внесення змін до умов договору щодо ціни товару визначальним є не просто коливання ціни, а й те, що таке коливання сторонами не було враховано попередніми змінами. Суд звернув увагу, що існування обставин, які є підставою для зміни ціни товару, повинно бути доведеним, документально підтвердженим. Тобто відповідні документи, що підтверджують коливання ціни товару на ринку повинні бути наявні саме на момент внесення таких змін.

Разом з тим, внесення таких змін до основного договору без належного обґрунтування коливання ціни на ринку є підставою для визнання правочинів, якими підвищується ціна, - недійсними.

Крім того, законодавець не пов`язує підвищення закупівельних цін для постачальника як підставу для зміни істотних умов договору про закупівлю, передбачену ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі».

Верховний Суд у постанові від 18.06.2021 у справі № 927/491/19 звертає увагу, що право тлумачити норму права є виключним правом суду.

У вказаній постанові Верховний Суд зазначає, що обмеження 10% застосовується як максимальний ліміт щодо зміни ціни, визначену в договорі, незалежно від того, як часто відбуваються такі зміни (кількість підписаних додаткових угод) (п. 123-124 постанови ВСУ від 18.06.2021 у справі № 927/491/19).

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22.

З матеріалів справи вбачається, що сторонами вносилися зміни до договору, що призвело до підвищення ціни на бензин А-92 на 24,39%, та дизельне паливо на 30,23 % порівняно з первинною ціною.

Статтею 204 Цивільного кодексу України визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно зі статтею 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

За приписами частини 1 статті 236 Цивільного кодексу України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Згідно з нормою частини 1 статті 216 названого Кодексу недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Відповідно до п. 2.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними» № 11 від 29.05.2013 (далі - Постанова №11), правочин може бути визнаний недійсним з підстав, передбачених законом.

У вказаному випадку сторонами всупереч інтересів держави в порушення норм Закону України «Про публічні закупівлі», підписано додаткові угоди №№ 3-6 до Договору про закупівлю товару № 38/127 від 08.02.2021, якими суттєво збільшено ціну за одиницю товару, що, в свою чергу, не відповідає очікуванням замовника щодо економного витрачання бюджетних коштів.

З огляду на вищезазначене, суд дійшов висновку, що додаткові угоди №№ 3-6 до Договору про закупівлю товару № 38/127 від 08.02.2021 слід визнати недійсними, оскільки вони не відповідають вимогам Закону України «Про публічні закупівлі» та порушують встановлені даним законом принципи.

Згідно із ч. 1 ст. 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 1212 Цивільного кодексу України положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином.

Таким чином, грошові кошти в сумі 39 127, 540 грн є такими, що були безпідставно одержані відповідачем, підстава їх набуття внаслідок недійсності додаткових угод № 3-6 до Договору про закупівлю товару № 38/127 від 08.02.2021 відпала, а тому відповідач зобов`язаний їх повернути Управлінню освіти, культури, молоді та спорту Степанівської селищної ради Сумського району Сумської області, що відповідає приписам ст. ст. 216, 1212 Цивільного кодексу України.

Зазначене відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду у постанові від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22.

Згідно ч. 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, що викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правові акти, що містять відповідну норму права.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність належними доказами позовних вимог, тому задовольняє їх у повному обсязі.

Стосовно розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

При подачі позовної заяви Сумською обласною прокуратурою було сплачено 13 420, 00 грн судового збору, що підтверджується платіжною інструкцією №1541 від 11.09.2023, який суд відшкодовує за рахунок відповідача відповідно до положень ст.123 та 129 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 123, 233, 236-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Задовольнити позов.

2. Визнати недійсною додаткову угоду №3 від 05.04.2021 до договору про закупівлю товару від 08.02.2021 за №38/127, яка укладена між Управлінням освіти, культури, молоді та спорту Степанівської селищної ради Сумського району та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІВАЙН ТОРГ».

3. Визнати недійсною додаткову угоду №4 від 12.04.2021 до договору про закупівлю товару від 08.02.2021 за №38/127, яка укладена між Управлінням освіти, культури, молоді та спорту Степанівської селищної ради Сумського району та Товариством з обмеженою відповідальністю «Л1ВАЙН ТОРГ».

4. Визнати недійсною додаткову угоду №5 від 10.08.2021 до договору про закупівлю товару від 08.02.2021 за №38/127, яка укладена між Управлінням освіти, культури, молоді та спорту Степанівської селищної ради Сумського району та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІВАЙН ТОРГ».

5. Визнати недійсною додаткову угоду №6 від 21.10.2021 до договору про закупівлю товару від 08.02.2021 за №38/127, яка укладена між Управлінням освіти, культури, молоді та спорту Степанівської селищної ради Сумського району та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІВАЙН ТОРГ».

6. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІВАЙН ТОРГ» (49600, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Мандриківська, буд. 47, офіс 503, ідентифікаційний код 41449359) на користь Управління освіти, культури, молоді та спорту Степанівської селищної ради Сумського району (42305, Сумська область, Сумський район, смт Степанівка, вул. Центральна, 70, ідентифікаційний код 41852055) кошти в сумі 39 127,50 грн (тридцять дев`ять тисяч сто двадцять сім гривень п`ятдесят копійок).

7. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІВАЙН ТОРГ» (49600, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Мандриківська, буд. 47, офіс 503, ідентифікаційний код 41449359) на користь Сумської обласної прокуратури (код 03527891, р/р 2983 в ДКСУ у м. Київ, МФО 820172) відшкодування витрат зі сплати судового збору у розмірі 13 420 грн (тринадцять тисяч чотириста двадцять гривень).

8. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Згідно із частинами першою, другою статті 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 256 та статті 257 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Суд звертає увагу учасників справи, що відповідно до частини сьомої статті 6 ГПК України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Рішення підписане суддею 10.07.2024, у зв`язку із перебуванням судді Джепи Ю.А. у відпустці у період з 24.06.2024 до 09.07.2024.

Суддя Ю.А. Джепа