ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2024 року Справа № 925/731/24

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Васяновича А.В., розглянувши у письмовому провадженні справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Аметрін ФК,

м. Київ

до фізичної особи-підприємця Глущенко Юлії Василівни,

м. Городище, Черкаського району, Черкаської області

про стягнення 87 676 грн. 17 коп.

без повідомлення (виклику) учасників справи

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Черкаської області з позовом звернулось товариство з обмеженою відповідальністю Аметрін ФК до фізичної особи-підприємця Глущенко Юлії Василівни про стягнення 87 676 грн. 17 коп. заборгованості, а саме: 51 920 грн. 47 коп. суми основного боргу, 20 179 грн. 56 коп. відсотків за користування чужими коштами та 15 576 грн. 14 коп. - штрафу, у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем умов договору купівлі-продажу №48627/М-ОС від 01 січня 2023 року.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 10 червня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

У визначений судом строк від відповідача до суду не надходило заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідач відзиву на позов суду не надав.

Ухвалу суду від 10 червня 2024 року було доставлено відповідачу до його електронного кабінету 10 червня 2024 року, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа виготовленої з комп`ютерної програми Діловодство спеціалізованого суду.

Згідно ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши докази, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити повністю виходячи з наступного:

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач в обґрунтування своїх вимог зазначав, що на підставі договору купівлі-продажу №48627/М-ОС від 01 січня 2023 року поставив відповідачу товар на умовах визначених договором, проте відповідач зобов`язання щодо оплати поставленого йому товару не виконав, у зв`язку з чим позивач просив стягнути з відповідача 51 920 грн. 47 коп. боргу.

Крім того на підставі п.п. 4.4., 4.5. договору, ст.625 ЦК України заявлено вимогу про стягнення з відповідача 20 179 грн. 56 коп. відсотків за користування чужими коштами та 15 576 грн. 14 коп. штрафу.

З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що 01 січня 2023 року між товариством з обмеженою відповідальністю Аметрін ФК (продавець) та фізичною особою-підприємцем Глущенко Юлією Василівною (покупець) було укладено договір купівлі-продажу №48627/М-ОС.

Згідно п. 1.1. вищевказаного договору продавець зобов`язався передати, а покупець прийняти окремими партіями і оплатити лікарські препарати, хімічні реактиви, дезінфекційні засоби, вироби медичного призначення і витратні матеріали, номенклатура, кількість і ціна якого визначаються на підставі письмової заявки або заявки по телефону покупця, на кожну конкретну партію товару і відображаються в накладній на дану партію.

За своєю правовою природою укладений між сторонами договір є договором купівлі-продажу.

Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Позивач свої зобов`язання виконав та поставив відповідачу товар на загальну суму 51 920 грн. 47 коп., що підтверджується копіями видаткових накладних (а.с. 28- 63).

За поставлений товар відповідач не розрахувався, в зв`язку з чим позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача 51 920 грн. 47 коп.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

За умовами п. 5.1. договору покупець проводить оплату кожної партії товару на розрахунковий рахунок продавця у строк 2 (два) календарних дні з моменту постачання товару, який вказується у накладній та визначається відповідно до п. 6.6 цього договору.

Оскільки товар поставлявся в період з 05 січня по 09 травня 2023 року, то строк оплати товару станом на момент звернення позивача до суду настав.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідачем всупереч ч. 1 ст. 74, ст. ст. 76, 77 ГПК України не було доведено факту своєчасного та повного здійснення, на підставі умов договору купівлі-продажу, розрахунку з позивачем за поставлений товар.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Таким чином борг в розмірі 51 920 грн. 47 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в судовому порядку.

У відповідності до п. 4.4 договору у разі порушення покупцем термінів розрахунку за поставлений продавцем товар відповідно до п. 5.1 цього договору, покупець виплачує продавцеві відсотки за користування чужими коштами у розмірі 30% річних від суми заборгованості за кожен день прострочення виконання своїх зобов`язань.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У розумінні зазначеної статті Закону проценти є платою за час користування грошима, що не були своєчасно сплачені боржником.

Договором може бути встановлено інший розмір процентів річних, проте, не інший спосіб їх обчислення.

Згідно з пунктом 6.20 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі №910/1238/17, термін користування чужими грошовими коштами може використовуватися у двох значеннях. Перше - це одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу. Друге значення - прострочення виконання грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх.

Як вже зазначалося вище, умовами договору передбачено сплату процентів в розмірі 30% річних саме за прострочення здійснення оплати вартості товару.

Тобто за неправомірне користування чужими грошовими коштами сторони дійшли згоди про зміну процентної ставки, передбаченої ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України.

Позивачем заявлено вимогу про стягнення 20 179 грн. 56 коп. 30% річних, нарахованих за період з 08 січня 2023 року по 05 червня 2024 року на суму неоплаченого товару поставленого в період з 05 січня по 09 травня 2023 року.

Розрахунок відсотків за користування чужими коштами у розмірі 30% річних здійснено вірно, а тому з відповідача підлягає стягненню 20 179 грн. 56 коп. відсотків за користування чужими коштами.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 та ст. 549 ЦК України виконання зобов`язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов`язання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов`язання (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України).

Згідно п. 4.5 договору у випадку прострочення оплати партії товару більше ніж на 30 календарних днів, покупець крім відсотків за користування чужими грошовими коштами згідно п.4.4. зобов`язаний сплатити продавцеві штраф у розмірі 30% від суми заборгованості.

Оскільки прострочення виконання грошового зобов`язання становить більше ніж 30 календарних днів, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача неустойки (штраф) у розмірі 30% від вартості неоплаченого товару, що становить 15 576 грн. 14 коп.

Розрахунок штрафу здійснено позивачем також вірно.

Заяв чи клопотань про зменшення судом штрафу від відповідача до суду не надходило.

У зв`язку з чим позов суд задовольняє повністю.

Судові витрати підлягають розподілу між сторонами відповідно до вимог ст. 129 ГПК України.

На підставі викладеного, та керуючись ст. 129, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця Глущенко Юлії Василівни, АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю Аметрін ФК, вул. Гайдара, 27, кв. 26, м. Київ, ідентифікаційний код 38218086 51 920 грн. 47 коп. суми основного боргу, 20 179 грн. 56 коп. відсотків за користування чужими коштами, 15 576 грн. 14 коп. штрафу та 3 028 грн. 00 коп. судового збору.

Видати відповідний наказ після набрання рішення законної сили.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строк визначені ст. 241 ГПК України.

Рішення суду може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені розділом ІV ГПК України.

Повне рішення складено 12 липня 2024 року.

Суддя А.В.Васянович