ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" червня 2024 р. Справа№ 910/9857/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Корсака В.А.

суддів: Алданової С.О.

Євсікова О.О.

за участю секретаря судового засідання: Заборовської А.О.,

за участю представників учасників справи:

від ТОВ "КОНЦЕРН КОМПЛЕКС": Косминін О.В.

від ТОВ «ФК "ГЕЛІОС": Микитенко О.В.

від ТОВ "КИЇВ-АТЛАНТИК УКРАЇНА": Ялов О.О.

від ОСОБА_1 : не з`явилась

від приватного нотаріуса КМНО Тавтєлева А.В.: не з`явилась

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "КОНЦЕРН КОМПЛЕКС"

на рішення Господарського суду міста Києва від 30.01.2024, повний текст складено 16.02.2024

у справі № 910/9857/23 (суддя Гулевець О.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КОНЦЕРН КОМПЛЕКС"

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ГЕЛІОС"

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "КИЇВ-АТЛАНТИК УКРАЇНА"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - ОСОБА_1

про визнання договору недійсним

та за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КИЇВ-АТЛАНТИК УКРАЇНА"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Геліос"

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - 1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Концерн комплекс"

2. ОСОБА_1

3. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Тавтєлев Андрій Валентинович

про визнання недійсними правочинів та застосування наслідків недійсності, скасування рішення

та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору - ОСОБА_1

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ГЕЛІОС"

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "КИЇВ-АТЛАНТИК УКРАЇНА"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Тавтєлев Андрій Валентинович

про визнання недійсними правочинів, визнання відсутнім права, скасування рішення

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог ТОВ «КОНЦЕРН КОМПЛЕКС»

21.06.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю "КОНЦЕРН КОМПЛЕКС" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ГЕЛІОС" та Приватного акціонерного товариства "КИЇВ-АТЛАНТИК УКРАЇНА" про визнання недійсним договору №07/10/21 про відступлення (купівлі-продажу) права вимоги від 07.10.2021.

Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 02.06.2021 між ТОВ «КОНЦЕРН КОМПЛЕКС» та ТОВ «КИЇВ-АТЛАНТИК Україна» укладено договір позики № ФД06/21, відповідно до якого ТОВ «КИЇВ-АТЛАНТИК Україна» надає у власність позивача грошові кошти в розмірі 14 000 000,00 грн зі строком повернення до 16.06.2021 зі сплатою процентів, пені, штрафів у відповідності до умов договору позики.

Також позивач вказує, що 02.06.2021 ТОВ «КИЇВ-АТЛАНТИК Україна» та ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Анохіною В.М., зареєстрований за номером № 739, у відповідності до якого забезпечено виконання зобов`язань позивача за договором позики та передано в іпотеку іпотекодержателю квартиру АДРЕСА_1 ; загальною площею 402,3 кв.м., житловою площею 185,6 кв.м.

За доводами позивача, в межах справи № 910/6798/23 та згідно документів наданих до суду з боку відповідача-1, позивачу стало відомо, що 07.10.2021 між ТОВ «КИЇВ-АТЛАНТИК Україна» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ГЕЛІОС» було укладено договір про відступлення (купівлі - продажу) права вимоги №07/10/21, відповідно до якого відповідач-2 за певну винагороду відступає і передає відповідачу-1 право вимоги до позивача за договором позики № ФД06/21 від 02.06.2021 та усіма наявними договорами забезпечення.

Позивач посилається на те, що не отримував листів - повідомлень стосовно відступлення права вимоги з боку відповідача-2 на користь відповідача-1 за договором позики у відповідності до договору про відступлення права вимоги № 07/10/21 від 07.10.2021.

За таких обставин, оскільки позивач не надавав відповідачу-2 жодних згод на передання права вимоги за договором позики, позивач вважає про порушення вимог ч. 1 ст. 516 та ст. 629 ЦК України, що у відповідності до ч. 1 ст. 203 ЦК України є підставою для визнання договору про відступлення права вимоги № 07/10/21 від 07.10.2021 недійсним.

Доводи та заперечення відповідачів щодо позову ТОВ «КОНЦЕРН КОМПЛЕКС»

Відповідачі ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ГЕЛІОС» та ТОВ «КИЇВ-АТЛАНТИК Україна» надали заяви про визнання позову на підставі ст. 191 ГПК України, визнали позовні вимоги ТОВ «КОНЦЕРН КОМПЛЕКС» у повному обсязі та просили суд позов задовольнити.

Третя особа письмових пояснень у порядку ст. 168 ГПК України щодо позову або відзиву не надала. Поряд з тим, ОСОБА_1 звернулась з позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору про визнання недійсними договору №07/10/21 про відступлення (купівлі-продажу) права вимоги від 07.10.2021 та договору про відступлення права вимоги за договорами іпотеки від 07.10.2021, визнання відсутнім права та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Короткий зміст позовних вимог ПрАТ «КИЇВ-АТЛАНТИК УКРАЇНА»

У іншій справі №910/11283/23 розглядався позов Товариства з обмеженою відповідальністю "КИЇВ-АТЛАНТИК УКРАЇНА" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Геліос", за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Концерн комплекс", ОСОБА_1 та Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Тавтєлев Андрій Валентинович про визнання недійсними правочинів та застосування наслідків недійсності, скасування рішення.

18.07.2022 Приватне акціонерне товариство «КИЇВ-АТЛАНТИК УКРАЇНА» подало клопотання про об`єднання справ №910/9857/23 та №910/11283/23 в одне провадження в порядку статті 173 ГПК України.

25.07.2023 ухвалою Господарського суду міста Києва це клопотання задоволено та об`єднано в одне провадження справи №910/9857/23 та №910/11283/23.

ТОВ «КИЇВ-АТЛАНТИК Україна» в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що при укладенні оспорюваних договорів не враховано умови договорів позики №ФД06/21 від 02.06.2021 та № ФД08/21 від 17.08.2021 щодо обов`язкового письмового погодження іншої сторони договору на передачу своїх прав за договорами іншій особі.

Позивач вважає, що оскільки відповідачем вжито заходів зі звернення стягнення на предмет іпотеки за договорами іпотеки, для повернення до фактичного та правового становища, що існувало до вчинення договорів відступлення між сторонами, є необхідним застосування наслідків недійсності договору про відступлення права вимоги № 07/10/21 від 07.10.2021, що полягають у визнанні недійсним договір про відступлення права вимоги за договорами іпотеки від 07.10.2021, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. та зареєстрований в реєстрі за № 4159, укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Геліос» та ПрАТ «КИЇВ-АТЛАНТИК УКРАЇНА» та скасування рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Тавтєлєва А.В. в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним № 62767813 від 06.01.2022 та запис про право власності № 46089934 від 06.01.2022, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тавтєлєвим А.В.

Доводи та заперечення інших учасників справи щодо позову ПрАТ «КИЇВ-АТЛАНТИК УКРАЇНА»

Відповідач - ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ГЕЛІОС» надав заяву про визнання позову на підставі ст. 191 ГПК України, визнав позовні вимоги ТОВ «КИЇВ-АТЛАНТИК Україна» у повному обсязі та просив суд позов задовольнити.

ТОВ «КОНЦЕРН КОМПЛЕКС» у письмових поясненнях заперечив проти задоволення позовних вимог ТОВ «КИЇВ-АТЛАНТИК УКРАЇНА» посилаючись на те, що позовна заява не аргументована наявністю реальності (дійсності) порушення прав та інтересів ПрАТ «КИЇВ-АТЛАНТИК УКРАЇНА» спірного договору відступлення (купівлі-продажу) права вимоги № 07/10/21 від 07.10.2021 та за іншими спірними правочинами.

Також, ТОВ «КОНЦЕРН КОМПЛЕКС» вважає, що оскільки позовна заява не містить порушеного права позивача, що свою чергу не дає можливості також встановити та визначити, які саме порушені права та інтереси будуть відновлені застосуванням наслідків недійсності правочинів.

Треті особи 2 та 3 письмових пояснень у порядку ст. 168 ГПК України щодо позову або відзиву не надали.

Короткий зміст позовних вимог ОСОБА_1

11.09.2023 ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ГЕЛІОС» та Приватного акціонерного товариства «КИЇВ-АТЛАНТИК УКРАЇНА» про визнання недійсними правочинів, визнання відсутнім права, скасування рішення.

ОСОБА_1 в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що між ОСОБА_1 (іпотекодавець) та ТОВ «Київ-Атлантик Україна» (іпотекодержатель) було укладено договір іпотеки від 02.06.2021, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Анохіною В.М., зареєстрований за номером № 739 та договір іпотеки від 18.08.2021, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Анохіною В.М., зареєстрований за номером № 1179.

У позовній заяві ОСОБА_1 зазначає, що укладення договору про відступлення права вимоги № 07/10/21 від 07.10.202 за договором позики № ФД06/21 від 02.06.2021 та договором позики № ФДО8/21 від 17.08.2021 без письмової згоди ТОВ «Концерн Комплекс» є підставою для визнання даного правочину недійсним.

Також третя особа вказує, що визнання недійсним договору про відступлення права вимоги № 07/10/21 від 07.10.2021 є підставою для визнання недійсним договору про відступлення права вимоги за договорами іпотеки від 07.10.2021, оскільки іпотекодержателем може бути лише суб`єкт права вимоги за основним договором.

За доводами третьої особи, 06.01.2022 ТОВ «Фінансова компанія «Геліос» на підставі договору іпотеки від18.08.2021 та договору про відступлення права вимоги за договорами іпотеки від 07.10.2021, було звернено стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 , шляхом реєстрацій права власності на даний об`єкт.

У зв`язку з цим, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тавтєлєвим А. В. було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 62767813 від 06.01.2022 та внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про право власності № 46089934 від 06.01.2022 щодо реєстрації права власності на предмет іпотеки за ТОВ «Фінансова компанія «Геліос».

ОСОБА_1 посилається на те, що у разі визнання недійсним договору про відступлення права вимоги № 07/10/21 від 07.10.2021 та договору про відступлення права вимоги за договорами іпотеки від 07.10.2021, за наслідками недійсності правочинів буде відсутність у ТОВ «Фінансова компанія «Геліос» правових підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 .

Окрім того, третя особа вважає, що рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 62767813 від 06.01.2022 та запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про право власності № 46089934 від 06.01.2022, щодо реєстрації права власності на предмет іпотеки за ТОВ «Фінансова компанія «Геліос», підлягають скасуванню як такі, що прийняті/вчинені на підставі недійсних правочинів.

За таких обставин, ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору про визнання недійсним договір про відступлення (купівлі-продажу) права вимоги № 07/10/21 від 07.10.2021, визнати недійсним договір про відступлення права вимоги за договорами іпотеки від 07.10.2021, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В. А., зареєстрований за номером № 4159, визнати відсутнім у Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Геліос» право вимоги за договором позики № ФД06/21 від 02.06.2021 та договором позики № ФД08/21 від 17.08.2021, визнати відсутнім у Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Геліос» право вимоги за договором іпотеки від 02.06.2021, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Анохіною В.М., зареєстрований за номером № 739 та договором іпотеки від 18.08.2021, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Анохіною В.М., зареєстрований за номером № 1179, скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 62767813 від 06.01.2022 і запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 46089934 від 06.01.2022, що прийняті (вчинені) приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тавтєлєвим А.В., щодо реєстрації права власності Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Геліос» на об`єкт нерухомого майна.

Доводи та заперечення інших учасників справи щодо позову ОСОБА_1

Відповідачі ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ГЕЛІОС» та ТОВ «КИЇВ-АТЛАНТИК Україна» надали заяви про визнання позову на підставі ст. 191 ГПК України, визнали позовні вимоги ОСОБА_1 у повному обсязі та просили суд позов задовольнити.

Третя особа письмових пояснень у порядку ст. 168 ГПК України щодо позову або відзиву не надала.

ТОВ «КОНЦЕРН КОМПЛЕКС» вважає, що подана позовна заява підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки направлена на захист майнових прав та інтересів ОСОБА_1 , що були порушені при укладанні договорів, що визнаються недійсними за предметом позовних вимог по справі № 910/9857/23, а саме: договору про відступлення (купівлі - продажу) права вимоги № 07/10/21 від 07.10.2021, укладеного без дотримання норм визначених у ч. 1 ст. 516, ст. 629 ЦК України, що в свою чергу є підставою для визнання договору про відступлення права вимоги недійсним на підставі ч. 1 ст. 203 ЦК України, та договору про відступлення права вимоги за договорами іпотеки від 07.10.2021, що має похідний характер від договору №07/10/21 від 07.10.2021.

ТОВ «КОНЦЕРН КОМПЛЕКС» зазначило, що подання позовної заяви про визнання договорів недійсним та визнання права вимоги, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, щодо реєстрації права власності є належним способом захисту порушених прав ОСОБА_1 .

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 30.01.2024 у справі № 910/9857/23:

- позов Товариства з обмеженою відповідальністю "КОНЦЕРН КОМПЛЕКС" задоволено повністю;

- позов Товариства з обмеженою відповідальністю "КИЇВ-АТЛАНТИК УКРАЇНА" задоволено повністю;

- позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_1 задоволено повністю;

- визнано недійсним договір № 07/10/21 про відступлення (купівлі-продажу) права вимоги від 07.10.2021, укладений між Приватним акціонерним товариством "КИЇВ-АТЛАНТИК УКРАЇНА" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ГЕЛІОС";

- визнано недійсним договір про відступлення права вимоги за договорами іпотеки від 07.10.2021, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. та зареєстрований в реєстрі за № 4159, укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Геліос» та ПрАТ «КИЇВ-АТЛАНТИК УКРАЇНА»;

- скасовано рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Тавтєлєва А.В. в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним № 62767813 від 06.01.2022 та запис про право власності № 46089934 від 06.01.2022, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тавтєлєвим Андрієм Валентиновичем, про право власності ТОВ «Фінансова компанія «Геліос» на об`єкт нерухомого майна: п`ятикімнатну квартиру, загальною площею 402,3 кв. м., житловою площею 185,6 кв.м.;

- визнано відсутнім у Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Геліос» право вимоги за Договором позики № ФД06/21 від 02.06.2021 та Договором позики № ФД08/21 від 17.08.2021, що укладені між Приватним акціонерним товариством «Київ-Атлантик Україна» й Товариством з обмеженою відповідальністю «Концерн Комплекс»;

- визнано відсутнім у Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Геліос» право вимоги за Договором іпотеки від 02.06.2021, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Анохіною В.М., зареєстрований за номером № 739 та Договором іпотеки від 18.08.2021, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Анохіною В.М., зареєстрований за номером № 1179, що укладені між Приватним акціонерним товариством «Київ-Атлантик Україна» і ОСОБА_1 .

- стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ГЕЛІОС» та Приватного акціонерного товариства «КИЇВ-АТЛАНТИК УКРАЇНА» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОНЦЕРН КОМПЛЕКС» судовий збір у розмірі 1342,00 грн;

- стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ГЕЛІОС» на користь Приватного акціонерного товариства «КИЇВ-АТЛАНТИК УКРАЇНА» судовий збір у розмірі 4026,00 грн.

- стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ГЕЛІОС» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 6 710,00 грн.

- повернуто Товариству з обмеженою відповідальністю "КОНЦЕРН КОМПЛЕКС" з Державного бюджету України судовий збір в розмірі 1342,00 грн, сплачений згідно із платіжним дорученням №3 від 21.06.2023, яке міститься в матеріалах справи №910/9857/23.

- повернуто Товариству з обмеженою відповідальністю "КИЇВ-АТЛАНТИК УКРАЇНА" з Державного бюджету України судовий збір в розмірі 4026,00 грн, сплачений згідно із платіжним дорученням №1394 від 12.07.2023, яке міститься в матеріалах справи №910/9857/23.

- повернуто ОСОБА_1 з Державного бюджету України судовий збір в розмірі 6 710,00 грн, сплачений згідно із платіжним дорученням № 42308497 від 08.09.2023, яке міститься в матеріалах справи №910/9857/23.

Суд виходив з того, що письмова згода ТОВ «Концерн Комплекс» на укладення договору про відступлення права вимоги відсутня, а спірний договір укладений з порушенням умов п. 9.2. договорів № ФД06/21 від 02.06.2021 та № ФДО8/21 від 17.08.2021, що суперечить вимогам частини першої статті 516 ЦК України, то наявні підстави для визнання недійсним договору про відступлення (купівлі-продажу) права вимоги №07/10/21 від 07.10.2021.

Також, суд зазначив, що оскільки заміна кредитора в основному зобов`язані не відбулась, з огляду на правову природу забезпечення виконання зобов`язання, наявні підстави згідно ст. 216 ЦК України для визнання недійсним договору про відступлення права вимоги за договорами іпотеки від 07.10.2021, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. та зареєстрований в реєстрі за №4159.

Судом також враховано, що відповідачем ТОВ «ФК «ГЕЛІОС» визнано позовні вимоги ТОВ «Концерн Комплекс», ТОВ «КИЇВ-АТЛАНТИК Україна» та ОСОБА_1 , а відповідачем ТОВ «КИЇВ-АТЛАНТИК Україна» визнано позовні вимоги ТОВ «Концерн Комплекс» та ОСОБА_1 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з цим рішенням суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "КОНЦЕРН КОМПЛЕКС" звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати в частині задоволених позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "КИЇВ-АТЛАНТИК УКРАЇНА" у повному обсязі.

А саме апелянт посилається на те, що:

- позовна заява, не містить, жодного посилання і в ній не визначено порушене право, невизнане оспорюване право та законні інтереси ТОВ «Київ-Атлантик Україна», віднесені законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням із захистом яких саме ТОВ «Київ-Атлантик Україна» звернувся до суду;

- позовна заява не аргументована наявністю реальності (дійсності) порушення прав та інтересів ПрАТ «КИЇВ-АТЛАНТИК УКРАЇНА» спірного договору відступлення (купівлі-продажу) права вимоги № 07/10/21 від 07.10.2021 р. та за іншими спірними правочинами. З боку ПрАТ «КИЇВ- АТЛАНТИК УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ГЕЛІОС» не було заявлено жодної майнової вимоги направлених саме на поновлення їх наявних порушених прав, про що свідчить відсутність вимоги стосовно повернення грошових коштів перерахованих на виконання спірного та недійсного договору;

- у рішенні не визначене порушене право ТОВ «КИЇВ-АТЛАНТИК УКРАЇНА» за поданим позовом, не встановлено, та проігноровані заяви стосовно необхідності встановлення обставин виконання недійсного договору та застосування наслідків недійсності правочину;

- суд не врахував правові позиції Верховного Суду, викладених в постановах Верховного Суду від 04.12.2019 у справі № 910/15262/18, від 03.03.2020, від 16.10.2020 у справі № 910/12787/17 у справі №910/6091/19 про те, що відсутність порушення прав та законних інтересів позивача є самостійною, достатньою підставою для відмови у позові;

- спірний договір відступлення права вимоги було укладено без письмової згоди «Концерн Комплекс», як боржника по зобов`язанню, тобто укладено без дотримання п. 9.2 договору позики та норм ч. 1 ст. 516, 629 ЦК України, то такий договір в силу норм ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України, ч. 1, 3 ст. 215 ЦК України підлягав визнанню його недійсним у судовому порядку;

- неправильно обраний спосіб захисту зумовлює прийняття рішення про відмову у задоволенні позову незалежно від інших встановлених судом обставин;

- подана з боку «Геліос» заява про визнання позову «КИЇВ-АТЛАНТИК Україна» є такою, що не підлягала задоволенню, оскільки позивні вимоги останнього не відповідали вищезазначеним нормам чинного законодавства;

- позовна заява направлена оскарження правочину, що було вчинено без отримання належної згоди останнього (вчинено в порушення норм ч. 1 ст. 516, 629 ЦК України) та обмежується вимогами направленими виключно на відновлення порушених прав «Концерн Комплекс», що порушує права останнього на надання згоди на вчинення відповідного правочину;

- всупереч нормам ч. 5, 7, 8 ст. 238 ГПК України у резолютивній частині рішення Господарського суду міста Києва від 30.01.2024 не зазначено в якій частині рішення стосується кожного з учасників справи;

- у рішенні зазначено про задоволення позовних вимог без розмежування за поданими позовами та окремо за заявленими позовними вимогами від позивачів.

Доводи та заперечення ТОВ «ФК "ГЕЛІОС"

У своєму відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «ФК "ГЕЛІОС" з апеляційною скаргою не погодився, просить залишити оскаржене рішення без змін посилаючись на те, що:

- позов ТОВ «Київ-Атлантик Україна» подано у повній відповідності до вимог ГПК України, а також враховуючи правові висновки Верховного Суду, на які і звернуто увагу суду першої інстанції під час розгляду клопотання про об`єднання проваджень у справах №910/9857/23 та №910/11283/23

- позовні вимоги ТОВ «Київ-Атлантик Україна» є обґрунтованими, а спосіб захисту порушених прав ТОВ «Київ-Атлантик Україна» обрано вірно та повністю відповідає як нормам чинного законодавства, так і правовій позиції Верховного Суду у подібних спорах;

- в апеляційній скарзі не наведено жодного права чи майнового інтересу скаржника, які порушені чи яким завдано шкоди оскаржуваним рішенням суду першої інстанції;

- апеляційна скарга спрямована на затягування розгляду даної справи та свідчить про зловживанням скаржником процесуальними правами.

Доводи та заперечення ТОВ "КИЇВ-АТЛАНТИК УКРАЇНА"

У своєму відзиві на апеляційну скаргу ТОВ "КИЇВ-АТЛАНТИК УКРАЇНА" з апеляційною скаргою не погодився, просить залишити оскаржене рішення без змін посилаючись на те, що:

- дії апелянта свідчать про суперечливу поведінку та його спроб і заходів на безпідставне затягування цієї справи;

- увесь зміст апеляційної скарги зводиться до одного єдиного заперечення - права ТОВ «Київ-Атлантик Україна» не порушено, а при поданні позову обрано невірний спосіб захисту;

- зі змісту апеляційної скарги та пояснення апелянта (усних і письмових) вбачається про підтримку позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі, в які включено усі вимоги ТОВ «Київ-Атлантик Україна»;

- подаючи апеляційну скаргу апелянт сам собі суперечить в оскарженні рішення, яким задоволено позовні вимоги, які апелянтом у повному обсязі підтримано; такі дії апелянта є умисним зловживанням процесуальними правами.

Заперечення апелянта - ТОВ "КОНЦЕРН КОМПЛЕКС" щодо поданих відзивів

У відповіді на подані вище відзиви апелянт посилається на те, що:

- у діях апелянта відсутні ознаки суперечливої поведінки та спроби і заходи, спрямовані на безпідставне затягування справи, оскільки основними підставами заперечень апелянта є та обставина, що позовна заява ТОВ «Київ-Атлантик Україна» не направлена на відновлення порушених майнових прав та інтересів і в ній не визначено порушене право та у чому воно полягає;

- у письмових поясненнях та у відзиві на позовну заяву ОСОБА_1 , апелянт, серед іншого, заперечував стосовно позовних вимог ТОВ «Київ-Атлантик Україна»;

- апелянт підтримав позовні вимоги ОСОБА_1 , оскільки неправомірне укладання спірного правочинну порушило майнові права ОСОБА_1 ;

- хоча частина позовних вимог ОСОБА_1 дійсно є аналогічними з позовними вимогами ТОВ «Київ-Атлантик Україна», однак це не зумовлює ідентичність даних позовів, оскільки позов ОСОБА_1 містить й відмінні позовні вимоги, а також містить та має відмінне правове обґрунтування підстав позову.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 08.03.2024 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Корсак В.А., судді: Євсіков О.О., Алданова С.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.03.2024 постановлено витребувати у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/9857/23 та невідкладно надіслати їх до Північного апеляційного господарського суду. Відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, які визначені главою 1 розділу IV ГПК України, до надходження матеріалів справи №910/9857/23. Копію ухвали надіслано суду першої інстанції.

Після надходження матеріалів справи, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.04.2024 апеляційну скаргу залишено без руху на підставі ст.ст. 174, 256, 260 ГПК України, у зв`язку з відсутністю доказів направлення копії апеляційної скарги з описом вкладення третій особі - ОСОБА_1 , а також не надано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. Роз`яснено скаржнику, що протягом п`яти днів з дня вручення даної ухвали останній має право усунути недоліки зазначені у її мотивувальній частині, надавши суду відповідні докази.

03.04.2024 недоліки апеляційної скарги усунено.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.04.2024 поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "КОНЦЕРН КОМПЛЕКС" строк на подання заяви про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції. Відкрито апеляційне провадження за цією апеляційною скаргою. Закінчено проведення підготовчих дій. Повідомлено учасників справи про призначення апеляційної скарги до розгляду на 13.05.2024. Роз`яснено учасникам справи право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі до 06.05.2024. Встановлено учасникам справи строк для подачі всіх заяв та клопотань в письмовій формі до 06.05.2024. Явка учасників справи не визнана обов`язковою. Зупинено дію рішення Господарського суду міста Києва від 30.01.2024 у справі № 910/9857/23 до закінчення його перегляду в апеляційному порядку.

Судове засідання 13.05.2024 не відбулось, у зв`язку із перебуванням судді Алданової С.О. на лікарняному.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.05.2024 повідомлено учасників справи про призначення справи № 910/9857/23 до розгляду на 05.06.2024.

З огляду на те, що 05.06.2024 протягом дня в місті Києві неодноразово було оголошено повітряні тривоги та було відсутнє електропостачання, розгляд вказаної справи розпочався пізніше призначеного часу.

Враховуючи зазначені об`єктивні причини, колегія суддів вирішила оголосити перерву в судовому засіданні.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.06.2024 задоволено клопотання позивача та продовжено строк розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "КОНЦЕРН КОМПЛЕКС" на рішення Господарського суду міста Києва від 30.01.2024. Оголошено перерву в судовому засіданні за розглядом цієї апеляційної скарги на 26.06.2024.

Явка представників учасників справи

Представник ТОВ "КОНЦЕРН КОМПЛЕКС" в судовому засіданні 26.06.2024 підтримав вимоги своєї апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Представник ТОВ "КИЇВ-АТЛАНТИК УКРАЇНА" та ТОВ «ФК "ГЕЛІОС" в судовому засіданні 26.06.2024 заперечили проти доводів апелянта з підстав, викладених у відзивах та просили оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

В судове засідання 07.02.2024 представники третіх осіб не з`явились, про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином в електронному кабінеті, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази.

25.06.2024 ОСОБА_1 подала через систему «Електронний суд» клопотання про відкладення розгляду справи, в обґрунтування якого посилається на те, що адвокат Новак Андрій Ігорович, як єдиний уповноважений представник ОСОБА_1 , не має змоги прибути для участі в судовому засіданні, призначеному на 26.06.2024 о 14:40, у зв`язку з представництвом (захистом) в цей час іншого клієнта в іншому судовому засіданні по справі №757/14240/20-ц, що призначено на 15:45, в приміщенні Господарського суду м. Києва. До заяви додано скріншот з електронної пошти gmail про призначення справи №910/20626/20.

Колегія суддів дійшла висновку про відхилення зазначеного клопотання за відсутності обґрунтованих поважних причин.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 11 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.

Частиною 12 ст. 270 ГПК України визначено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Суд звертає увагу, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Відтак, неявка учасника судового процесу у судове засідання за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи не є безумовною підставою для відкладення розгляду справи.

У розгляді клопотання судом враховано, що явка представників учасників справи у судове засідання обов`язковою не визнавалась; представник третьої особи - ОСОБА_1 не надав доказів на підтвердження наведених в ньому обставин, а саме його участі в іншому судовому засіданні у справі №757/14240/20-ц в день судового засідання 26.06.2024 о 14:40 год. Зі скріншота з електронної пошти gmail про призначення справи №910/20626/20 до розгляду не вбачається участі адвоката Новака Андрія Ігоровича у цьому судового засіданні.

Отже, протокольною ухвалою суду від 26.06.2024 відмовлено у задоволенні цього клопотання.

За змістом ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

При цьому, судом врахований принцип ефективності судового процесу, який діє у господарському судочинстві і направлений на недопущення затягування процесу, а також враховано положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яким передбачено, що справа має бути розглянута судом у розумний строк.

Отже, суд апеляційної інстанції з метою дотримання прав сторін на судовий розгляд справи упродовж розумного строку, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, враховуючи те, що явка представників учасників справи обов`язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком учасника справи, зважаючи на відсутність обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представників третіх осіб, які належним чином повідомлені про судовий розгляд справи в апеляційному порядку.

Межі перегляду справи судом апеляційної інстанції

Згідно зі ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Статтею 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, заслухавши пояснення присутніх учасників справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшов висновку апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржене рішення без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

02.06.2021 між ТОВ «КОНЦЕРН КОМПЛЕКС» (позичальник) та ПрАТ «КИЇВ-АТЛАНТИК Україна» (позикодавець) укладено договір позики № ФД06/21 (надалі - договір № ФД06/21), відповідно до якого позикодавець надає у власність позичальнику грошові кошти (надалі - позика), які за цим договором є національною українською валютою - гривнею, а позичальник зобов`язується повернути суму грошових коштів ти сплатити проценти, неустойку, штрафні санкції в порядку, на умовах та в строки (терміни), визначених цим договором (п. 1.1. договору № ФД06/21).

Позики надається в національній валюті України в розмірі 14 000 000 (чотирнадцять мільйонів) гривень 00 коп., а позичальник зобов`язується повернути зазначену суму позики. Позика використовується для потреб позичальника відповідно до статутних цілей ного діяльності (п. 2.1. та п. 2.2. договору № ФД06/21).

Відповідно до п. 4.1. договору № ФД06/21 позичальник зобов`язується повернути надану позику до 16 червня 2021 року включно.

Пунктом 9.2. договору № ФД06/21 визначено, що жодна зі сторін не має права передавати свої права за цим договором третій особі без письмової згоди другої сторони.

Цей договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до моменту повного виконання сторонами зобов`язань за цим договором (п. 6.1. договору № ФД06/21).

02.06.2021 між ПрАТ «КИЇВ-АТЛАНТИК Україна» (іпотекодержатель) та ОСОБА_1 (іпотекодавець) було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Анохіною В.М., зареєстрований за номером № 739, за умовами якого згідно з договору позики №ФДО6/21 від 02.06.2021, укладеним між позичальником ТОВ «КОНЦЕРН КОМПЛЕКС» та іпотекодержателем ПрАТ «КИЇВ-АТЛАНТИК Україна», іпотекодержатель/позикодавець зобов`язується надати грошові кошти шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника у сумі 14 000 000,00 (чотирнадцять мільйонів) гривень 00 копійок, а позичальник зобов`язується повернути отримані грошові кошти а строк до 16 червня 2021 року (шістнадцятого червня дві тисячі двадцять першого року) на умовах викладених у договорі позики № ФД06/21 від 02.06.2021 року.

Даним договором забезпечується виконання зобов`язань іпотекодавецем та позичальником по виплаті іпотекодержателю грошових коштів, процентів, неустойки та будь-якого збільшення основної суми боргу, що можуть випливати з основного зобов`язання, включаючи як зобов`язання, передбачені договором позики, так і будь-якими додатковими угодами про внесення до нього змін, в тому числі щодо строку дії договору, встановлення інших майнових санкцій за невиконання умов договору позики (п. 1.3. договору іпотеки).

За умовами п. 2.1. договору іпотеки в забезпечення виконання основного зобов`язання іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю квартиру АДРЕСА_1 . Опис об`єкта нерухомого майна: 5-кімнатна квартира, загальною площею 402,3 кв.м., житловою площею 185,6 кв.м, надалі по тексту - «предмет іпотеки».

17.08.2021 між ПрАТ «Київ-Атлантик Україна» (позикодавець) і ТОВ «Концерн Комплекс» (позичальник) укладено договір позики № ФД08/21 (надалі - договір № ФД08/21), згідно умов якого позикодавець надає у власність позичальнику грошові кошти (надалі - позика), які за цим договором є національною українською валютою - гривнею, а позичальник зобов`язується повернути суму грошових коштів та сплатити проценти, неустойку, штрафні санкції в порядку, на умовах та в строки (терміни), визначених цим договором (п. 1.1. договору № ФД08/21).

Позика па дається позикодавцем в національній валюті України в розмірі 3 330 712 (три мільйони триста тридцять тисяч сімсот дванадцять) гривень 50 коп., що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ станом на день укладення цього договору становить 125 000,00 доларів США (сто двадцять п`ять тисяч доларів 00 центів), а позичальник зобов`язується повернути зазначену суму позики. Позика використовується для потреб позичальника відповідно до статутних цілей його діяльності (п. 2.1. та п. 2.2. договору № ФД08/21).

Відповідно до п. 4.1. договору № ФД08/21 позичальник зобов`язується повернути надану позику до 01 вересня 2021 року включно.

Пунктом 9.2. договору № ФД08/21 визначено, що жодна зі сторін не має права передавати свої права за цим договором третій особі без письмової згоди другої сторони.

Цей договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до моменту повного виконання сторонами зобов`язань за цим договором (п. 6.1. договору № ФД08/21).

18.08.2021 між ОСОБА_1 (іпотекодавець) і ПрАТ «Київ-Атлантик Україна» (іпотекодержатель) було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Анохіною В.М., зареєстрований за номером № 1179, відповідно до умов якого згідно з договору позики №ФД08/21 від 17.08.2021 року, укладеним між позичальником ТОВ «КОНЦЕРН КОМПЛЕКС» та іпотекодержателем ПрАТ «КИЇВ-АТЛАНТИК Україна», іпотекодержатель/позикодавець зобов`язується надати грошові кошти шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника у сумі 3 330 712 (три мільйони триста тридцять тисяч сімсот дванадцять) гривень 50 копійок, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ станом на день укладення цього договору становить 125 000,00 доларів США (сто двадцять п`ять тисяч доларів 00 центів), а позичальник зобов`язується повернути отримані грошові кошти в строк до 01 вересня 2021 року (першого вересня дві тисячі двадцять першого року) на умовах викладених у договорі позики № ФД08/21 від 17.08.2021 року (п. 1.1. договору іпотеки від 18.08.2021).

Даним договором забезпечується виконання зобов`язань іпотекодавецем та позичальником по виплаті іпотекодержателю грошових коштів, процентів, неустойки та будь-якого збільшення основної суми боргу, що можуть випливати з основного зобов`язання, включаючи як зобов`язання, передбачені договором позики, так і будь-якими додатковими угодами про внесення до нього змін, в тому числі щодо строку дії договору, встановлення інших майнових санкцій за невиконання умов договору позики (п. 1.3. договору іпотеки від 18.08.2021).

За умовами п. 2.1. договору іпотеки від 18.08.2021 в забезпечення виконання основного зобов`язання іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю квартиру АДРЕСА_1 . Опис об`єкта нерухомого майна: 5-кімнатна квартира, загальною площею 402,3 кв.м., житловою площею 185,6 кв.м, надалі по тексту - «предмет іпотеки».

07.10.2021 між ПрАТ «Київ-Атлантик Україна» (первісний кредитор) та ТОВ «Фінансова компанія «Геліос» (новий кредитор) укладено договір № 07/10/21 про відступлення (купівлі-продажу) права вимоги, згідно яким сторони погоджуються з тим, що ПрАТ «Київ-Атлантик Україна» є належним та законним кредитором/застводержателем/іпотекодержателем за договором позики № ФД06/21 від 02.06.2021 та договором позики № ФД08/21 від 17.08.2021 (надалі за текстом договори позики/Основні договори) та всіма наявними договорами забезпечення, укладених між ПрАТ «Київ-Атлантик Україна» та ТОВ «Концерн Комплекс» (надалі за текстом боржник).

Пунктом 2.1. договору про відступлення права вимоги № 07/10/21 передбачено, що за цим договором новий кредитор в день укладення цього договору набуває усі права кредитора (права вимоги) за основними договорами (але не обмежуючись): право вимагати належить боржником зобов`язань за основними договорами, право нараховувати відсотки за порушення боржником строків повернення позики потоки та право нараховувати неустойку (штраф, пеня), право вимагати сплати боржником грошових коштів, сплати процентів/відсотків, сплати неустойки (штраф. пеня) та інших штрафних санкцій, в тому числі у розмірах, вказаних у Додатку № 1 до цього договору, вимагати їх сплати у випадках та в порядку, передбачених основними договорами та/або чинним законодавством України, передачі предметів забезпечення в рахунок виконання зобов`язань за основними договорами, право вимагати застосуванню наслідків реституції при недійсності правочинів, право отримання коштів від реалізації заставного та іншого майна боржника, вимоги, які випливають в розірвання та/або визнання недійсними договорів із боржником, права, що випливають із судових справ, у тому числі справ про банкрутство боржника, виконавчих проваджень щодо боржника, втому числі щодо майна боржника, яке не було реалізоване на торгах та підлягатиме передачі в рахунок погашення боргу після укладення цього договору, права вимоги за мировими угодами із боржником, договорами з арбітражними керуючими боржника, охоронними організаціями, права участі в комітеті кредиторів боржників, тощо (надалі за текстом права вимоги). Права кредитора за основними договорами переходять до Нового кредитора у повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення права вимоги. Сторони домовились, що відступлення кредитором, новому кредитору права вимоги за договорами іпотеки, що були укладені в забезпечення виконання зобов`язань боржника за основними договорами та були посвідчені нотаріально, відбувається за окремим договором, яким укладалася між сторонами одночасно із укладенням цього договору та підлягає нотаріальному посвідченню.

ПрАТ «Київ-Атлантик Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Геліос» складено Акт приймання-передачі прав вимоги, що є додатком № 2 до договору № 07/10/21 про відступлення (купівлі-продажу) права вимоги від 07.10.2021, яким погодили та підтвердили, що права вимоги, передбачені договором відступлення, перейшли від попереднього кредитора до нового кредитора.

05.10.2022 між ПрАТ «Київ-Атлантик Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Геліос» укладено договір про внесення змін №1 до договору № 07/10/21 про відступлення (купівлі-продажу) права вимоги від 07.10.2021, яким сторони погодили внести зміни в п. 3.1. договору, а саме сторони домовились, що за продаж права вимоги за цим договором покупець сплачує продавцю грошові кошти у сумі 8 674 456,57 грн. 57 коп. надалі за текстом - «Ціна договору», які новий кредитор зобов`язується сплатити первісному кредитору наступним чином: * 3 000 000,00 грн 00 коп. покупець зобов`язаний сплатити на рахунки продавця до 08.10.2021 включно. * залишок суми в розмірі 15 674 456,57 (п`ятнадцять мільйонів шістсот сімдесят чотири тисячі чотириста п`ятдесят шість) грн. 57 коп. покупець зобов`язаний сплатити на рахунки продавця до 07.10.2023 року включно.

07.10.2021 між ПрАТ «Київ-Атлантик Україна» (іпотекодержатель, первісний кредитор) та ТОВ «Фінансова компанія «Геліос» (новий іпотекодержатель, новий кредитор) укладено договір про відступлення права вимоги за договорами іпотеки.

Відповідно до п. 2.1. договору про відступлення права вимоги за договорами іпотеки, іпотекодержатель відступає шляхом продажу новому іпотекодержателю належні іпотекодержателю, а новий іпотекодержатель набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги іпотекодержателя до іпотекодавця боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Концерн Комплекс», ОСОБА_1 далі за текстом - іпотекодавець, за:

Договором іпотеки від 02.06.2021, нотаріально посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Анохіною В.М. за реєстровим № 739,

Договором іпотеки від 18.08.2021, нотаріально посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Анохіною В.М. за реєстровим № 1179, надалі за текстом - договори іпотеки, включаючи права вимоги до правонаступників іпотекодавця, спадкоємців або інших осіб, до яких перейшли обов`язки іпотекодавця або які зобов`язані виконати обов`язки іпотекодавця, за договорами іпотеки, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до вказаних договорів, тощо, що є його невід`ємними частинами, надалі за текстом - права вимоги. Новий іпотекодержатель сплатив іпотекодержателю за права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим договором.

Відступлення іпотодержателем новому іпотекодержателю права за договорами іпотеки здійснюється у зв`язку з відступленням прав вимоги за основними зобов`язаннями, визначеним в договорі № 07/10/21 про відступлення (купівлі-продажу) права вимоги від 07.10.2021 року.

06.01.2022 ТОВ «Фінансова компанія «Геліос», на підставі договору іпотеки від 18.08.2021 та договору про відступлення права вимоги за договорами іпотеки від 07.10.2021, звернено стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 , шляхом реєстрацій права власності на даний об`єкт.

Відповідно до інформаційної довідки від 21.07.2023 № 340023551 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 13.09.2018 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тавтєлєвим А.В. 06.01.2022 прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за № 62767813 та внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про право власності № 46089934 від 06.01.2022 щодо реєстрації права власності на предмет іпотеки за ТОВ «Фінансова компанія «Геліос».

06.10.2022 між ПрАТ «Київ-Атлантик Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Геліос» укладено договір про внесення змін № 1 до договору про відступлення (купівлі-продажу) права вимоги від 07.10.2021, яким було внесено зміни до п. 3.1. договору про відступлення (купівлі-продажу) права вимоги від 07.10.2021 та викладено його у новій редакції.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач ТОВ «Концерн Комплекс» посилається на те, що не отримував повідомлень та не надавав ПрАТ «Київ-Атлантик Україна» жодних згод на передання права вимоги за договором позики третім особам та/або на вчинення відступлення права вимоги з боку ПрАТ «Київ-Атлантик Україна» на користь ТОВ «Фінансова компанія «Геліос» за договором позики у відповідності до договору про відступлення права вимоги № 07/10/21 від 07.10.2021.

Позивач ТОВ «Київ-Атлантик Україна» в обґрунтування позовних вимог також вказав, що в порушення умов п. 9.2. договорів позики не повідомляв ТОВ «Концерн Комплекс», а ТОВ «Концерн Комплекс» не надавав письмових згод на передання права вимоги за договорами позики № ФД06/21 від 02.06.2021 та № ФД08/21 від 17.08.2021 третім особам.

Отже, позивачі ТОВ «Концерн Комплекс» та ТОВ «Київ-Атлантик Україна» вважають, що укладання договору про відступлення (купівлі-продажу) права вимоги № 07/10/21 від 07.10.2021 за договором позики укладено без письмової згоди ТОВ «Концерн Комплекс» в порушення умов п. 9.2. договору позики, що суперечить приписам ч. 1 ст. 516, ст. 629 ЦК України, а тому є підстави для визнання договору про відступлення права вимоги № 07/10/21 від 07.10.2021 недійсним.

Крім того, ТОВ «Київ-Атлантик Україна» вважає, що оскільки ТОВ «Фінансова компанія «Геліос» вжито заходів зі звернення стягнення на предмет іпотеки за договорами іпотеки, для повернення до фактичного та правового становища, що існувало до вчинення договору відступлення між сторонами, є необхідним застосування наслідків недійсності договору про відступлення права вимоги № 07/10/21 від 07.10.2021, у зв`язку із чим ТОВ «Київ-Атлантик Україна» заявлено вимоги про визнання недійсним договір про відступлення права вимоги за договорами іпотеки від 07.10.2021, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. та зареєстрований в реєстрі за № 4159, укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Геліос» та ПрАТ «КИЇВ-АТЛАНТИК УКРАЇНА»; скасування рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Тавтєлєва А.В. в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним № 62767813 від 06.01.2022 та запис про право власності № 46089934 від 06.01.2022, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тавтєлєвим А.В.

Одночасно, третьою особою з самостійними вимогами на предмет спору ОСОБА_1 , також заявлені вимоги до ТОВ «Фінансова компанія «Геліос» та ТОВ «КИЇВ-АТЛАНТИК УКРАЇНА» про визнання недійсним договір про відступлення (купівлі-продажу) права вимоги № 07/10/21 від 07.10.2021, визнання недійсним договір про відступлення права вимоги за договорами іпотеки від 07.10.2021, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В. А., зареєстрований за номером № 4159 та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 62767813 від 06.01.2022 і запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 46089934 від 06.01.2022, що прийняті (вчинені) приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тавтєлєвим А.В., щодо реєстрації права власності Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Геліос» на об`єкт нерухомого майна.

Підставою для визнання недійсним договору про відступлення (купівлі-продажу) права вимоги № 07/10/21 від 07.10.2021 ОСОБА_1 вважає те, що укладення договору про відступлення (купівлі-продажу) права вимоги № 07/10/21 від 07.10.2021 за договором позики № ФД06/21 від 02.06.2021 та договором позики № ФДО8/21 від 17.08.2021 без письмової згоди ТОВ «Концерн Комплекс» є підставою для визнання даного правочину недійсним на підставі ч. 1 ст. 203 ЦК України як такого, що суперечить ч. 1 ст. 516 ЦК України.

ОСОБА_1 також посилається на те, що визнання недійсним договору про відступлення (купівлі - продажу) права вимоги № 07/10/21 від 07.10.2021 є підставою для визнання недійсним договору про відступлення права вимоги за договорами іпотеки від 07.10.2021, оскільки у відповідності до Закону України «Про іпотеку» іпотекодержателем може бути лише суб`єкт права вимоги за основним договором.

З огляду на викладене, ОСОБА_1 також заявлено вимоги про визнання відсутнім у Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Геліос» право вимоги за договором позики № ФД06/21 від 02.06.2021 та договором позики № ФД08/21 від 17.08.2021 та визнання відсутнім у Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Геліос» право вимоги за договором іпотеки від 02.06.2021, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Анохіною В.М., зареєстрований за номером № 739 та договором іпотеки від 18.08.2021, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Анохіною В.М., зареєстрований за номером № 1179.

Водночас, ОСОБА_1 зазначає, що рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 62767813 від 06.01.2022 та запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про право власності № 46089934 від 06.01.2022 щодо реєстрації права власності на предмет іпотеки за ТОВ «Фінансова компанія «Геліос» підлягають скасуванню як такі, що прийняті/вчинені на підставі недійсних правочинів.

Мотиви і джерела права, з яких виходить апеляційний суд при ухваленні судового рішення

Позивач ТОВ «Київ-Атлантик Україна», вважаючи порушеними свої права, звернувся з позовом про визнання недійсним договору про відступлення (купівлі-продажу) права вимоги № 07/10/21 від 07.10.2021, стороною якого він не є.

Відтак, у цій справі позов про визнання недійсним договору відступлення права вимоги заявлено стороною такого договору.

У статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою позову - факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу. При цьому особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з`ясувати, чи буде воно відновлено у заявлений спосіб.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

За змістом ч. 3 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Таким чином, правом оспорити правочин наділені не лише сторони такого правочину, але й інші заінтересовані особи.

Установивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

Як вже було зазначено, ТОВ «КИЇВ-АТЛАНТИК Україна» в обґрунтування позовних вимог посилався на те, що при укладенні оспорюваних договорів не враховано умови договорів позики №ФД06/21 від 02.06.2021 та № ФД08/21 від 17.08.2021 щодо обов`язкового письмового погодження іншої сторони договору на передачу своїх прав за договорами іншій особі.

Позивач вважає, що оскільки відповідачем вжито заходів зі звернення стягнення на предмет іпотеки за договорами іпотеки, для повернення до фактичного та правового становища, що існувало до вчинення договорів відступлення між сторонами, є необхідним застосування наслідків недійсності договору про відступлення права вимоги № 07/10/21 від 07.10.2021, що полягають у визнанні недійсним договір про відступлення права вимоги за договорами іпотеки від 07.10.2021, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. та зареєстрований в реєстрі за № 4159, укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Геліос» та ПрАТ «КИЇВ-АТЛАНТИК УКРАЇНА» та скасування рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Тавтєлєва А.В. в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним № 62767813 від 06.01.2022 та запис про право власності № 46089934 від 06.01.2022, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тавтєлєвим А.В.

Щодо порушеного права ТОВ «КИЇВ-АТЛАНТИК УКРАЇНА» за поданим позовом

Суд звертає увагу на те, що завданням правосуддя є захист охоронюваних законом прав та інтересів осіб.

З огляду на приписи частини 1 статті 9 Конституції України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2016 № 3477-IV, Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) застосовується судами України як частина національного законодавства, а практика ЄСПЛ, через рішення якого відбувається практичне застосування Конвенції, застосовується судами як джерело права.

Відповідно статті 13 Конвенції "Про захист прав і основоположних свобод людини", кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

У п. 145 рішення від 15.11.1996 у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, Суд указав на те, що за деяких обставин вимоги ст. 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Стаття 13 Конвенції вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за ст. 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 05.04.2005 (заява № 38722/02)).

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ст. ст. 15, 16 ЦК України).

Суд апеляційної інстанції зазначає, що орієнтовний перелік способів захисту прав та інтересів визначений у ст. 16 ЦК України якими можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Спосіб захисту цивільних прав - припинення дії, яка порушує право, пов`язаний зі вчиненням іншою особою незаконних дій, спрямованих на порушення права, належного особі. Так, зокрема, цей позов може подаватися у випадках, коли іншою особою чиняться перешкоди у здійснення власником повноважень користування та розпорядження належним йому майном (негаторний позов - ст. 391 ЦК України); у разі неправомірного використання об`єкта права інтелектуальної власності (ст. ст. 424, 432 ЦК України).

Спосіб захисту - про визнання правочину недійсним застосовується у тих випадках, коли необхідно відновити становище, що існувало до укладення правочину, з порушенням умов його дійсності. Цей спосіб захисту безпосередньо регламентується статтями 215 - 236 ЦК України. Метою звернення до суду з таким позовом є застосування наслідків його недійсності, тобто реституції, відшкодування збитків та моральної шкоди, завданої укладенням такого правочину. З таким позовом вправі звертатися не лише самі сторони недійсного правочину, але й інші особи, наприклад, представники неповнолітніх, малолітніх дітей, обмежено дієздатних чи недієздатних осіб, а також інші зацікавлені особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Завданням суду при здійсненні правосуддя є забезпечення, зокрема, захисту прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави, отже, встановивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті.

Суд вправі застосовувати способи захисту цивільних прав, які випливають із характеру правопорушень, визначених спеціальними нормами права, а також повинен ураховувати критерії ефективності таких засобів захисту та вимоги частин 2-5 ст. 13 ЦК України щодо недопущення зловживання свободою при здійсненні цивільних прав особою.

Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, судам слід виходити із його ефективності, і це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити реальне поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Статтею 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Зі змісту позову ТОВ «Київ-Атлантик Україна» та клопотання про об`єднання проваджень з розгляду позову скаржника по справі №910/9857/23 та позову ТОВ «Київ-Атлантик Україна» по справі №910/11283/23 колегією суддів встановлено, що ТОВ «Київ-Атлантик Україна» діяв саме в рамках захисту власних прав та майнового інтересу, що поставлені під сумнів та оскаржено скаржником, шляхом подання останнім позову у даній справі №910/9857/23.

Задовольняючи позовні вимоги ТОВ «Київ-Атлантик Україна» суд першої інстанції врахував правові висновки Верховного Суду, викладені у справах №910/9857/23 та №910/11283/23.

Так, в постанові від 26.05.2023 року по справі №905/77/21 Верховний Суд зазначив, що: «Відповідно до статей 215 та 216 ЦК України вимога про застосування наслідків недійсності оспорюваного правочину, як і про визнання його недійсним, може бути заявлена однією зі сторін правочину або іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину. Така вимога може бути об`єднана з вимогою про визнання правочину недійсним, що в цілому сприяє швидкому та ефективному відновленню правового становища сторін, яке існувало до вчинення правочину, або заявлена як самостійна вимога у вигляді окремого позову. Якщо позов щодо застосування наслідків недійсності правочину не подано, суд не може застосувати наслідки недійсності оспорюваного правочину з власної ініціативи, оскільки згідно з абзацом 2 частини 5 статті 216 ЦК України зазначене право є у суду лише щодо нікчемних правочинів (такий правовий висновок викладено в пунктах 80- 82 постанови судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23.09.2021 у справі № 904/1907/15 та в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 09.09.2021 у справі № 925/1276/19)».

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що позивачем доведено достатніми та допустимими доказами факт порушення його прав чи інтересів з боку відповідача.

Отже, позовні вимоги ТОВ «Київ-Атлантик Україна» є обґрунтованими. Спосіб захисту порушених прав ТОВ «Київ-Атлантик Україна» обрано вірно, який в свою чергу повністю відповідає як нормам чинного законодавства, так і правовій позиції Верховного Суду у подібних спорах.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що всупереч нормам ч. 5, 7, 8 ст. 238 ГПК України у резолютивній частині рішення Господарського суду міста Києва від 30.01.2024 не зазначено в якій частині рішення стосується кожного з учасників справи.

Дослідивши зазначені обставини справи, колегія суддів вважає, що ці доводи є необґрунтованими оскільки обставини та підстави визнання недійним спірного договору за позовами які розглядаються у цій справі є аналогічними, а рішення суду першої інстанції за своїм змістом є повним та обґрунтованим, отже відповідає вимогам ст. 238 ГПК України.

Відтак, усі інші доводи та міркування скаржника, окрім зазначених у мотивувальній частині постанови, взяті судом до уваги, однак не спростовують вищенаведених висновків суду.

Поряд з цим, суд апеляційної інстанції зазначає, що за змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України", no. 4241/03 від 28.10.2010 Суд повторює, що, хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Сукупність належних та допустимих доказів, належним чином і у передбаченому чинним законодавством досліджено судом першої інстанції. Всім встановленим обставинам, які мають значення для правильного вирішення спору надана належна правова оцінка.

Колегія вважає, що у зазначеному питанні слід керуватися принципом "обґрунтованої достатності" визначених судом мотивів та підстав прийняття відповідного рішення. Процесуальні праа сторін при розгляді справи судом першої інстанції не порушено.

Проаналізувавши текст оскаржуваного рішення, колегія суддів дійшла висновку про вмотивованість судового рішення, враховуючи, що доводи та аргументи сторін були почуті, судом зазначено з достатньою ясністю підстави, на яких ґрунтується його рішення, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Хаджинастасиу проти Греції", "Кузнєцов та інші проти Російської Федерації").

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно до статті 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Нормою ст. 276 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За результатами апеляційного перегляду справи колегія суддів встановила, що оскаржене рішення суду першої інстанції прийнято у відповідності до вимог чинного законодавства, при повному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, підстави для його зміни чи скасування в розумінні приписів статті 277 ГПК України відсутні. Натомість викладені в апеляційні скарзі доводи не спростовують вірних висновків суду першої інстанції, а тому в її задоволенні слід відмовити.

Судові витрати

Згідно вимог статті 129 ГПК України, у зв`язку із відмовою у задоволенні апеляційної скарги судові витрати покладаються на апелянта.

Керуючись Главою 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 30.01.2024 у справі №910/9857/23 залишити без змін.

Матеріали справи повернути до господарського суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано, - 16.07.2024.

Головуючий суддя В.А. Корсак

Судді С.О. Алданова

О.О. Євсіков