ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" липня 2024 р. м. Рівне Справа № 903/438/24

Господарський суд Рівненської області у складі судді Горплюка А.М., розглянувши матеріали справи за позовом Компанії "Byrass Consultants Limited"

до відповідача Фізичної особи - підприємця Кушніра Олександра Андрійовича

про стягнення заборгованості в розмірі 188 091, 04 грн

Секретар судового засідання Сідлецька Ю.Р

Представники сторін в судове засідання не з`явилися.

ВСТАНОВИВ:

Компанія "Byrass Consultants Limited" (надалі-позивач) звернулась до Господарського суду Волинської області із позовною заявою до Фізичної особи - підприємця Кушніра Олександра Андрійовича (надалі-відповідач) про стягнення заборгованості в розмірі 188 091,04 грн.

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 06.05.2024 матеріали позовної заяви Компанії "Byrass Consultants Limited" до відповідача Фізичної особи - підприємця Кушніра Олександра Андрійовича про стягнення заборгованості в розмірі 188 091,04 грн передано за виключною підсудністю до Господарського суду Рівненської області.

05.06.2024 на адресу Господарського суду Рівненської області надійшли за підсудністю матеріали справи № 903/438/24.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.06.2024 справу № 903/438/24 передано для розгляду судді Горплюку А.М.

Ухвалою суду від 10.06.2024 позовну заяву Компанії "Byrass Consultants Limited" до відповідача Фізичної особи - підприємця Кушніра Олександра Андрійовича про стягнення заборгованості в розмірі 188 091,04 грн залишено без руху, встановлено позивачу та представнику позивача 10-денний строк з дня отримання даної ухвали на подачу до Господарського суду Рівненської області доказів направлення на адресу відповідача копії позовної заяви та доданих до неї документів.

11.06.2024 через підсистему "Електронний суд" від представника позивача надійшла заява про виконання ухвали суду до якої долучено докази направлення на адресу відповідача копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Ухвалою суду від 12.06.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи по суті призначено на 09.07.2024.

01.07.2024 на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву та клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу. У відзиві представником зазначено, що позов не обгрунтований, оскільки права та інтереси позивача не порушувались, заборгованість по договору оренди відсутня, а тому просить відмовити у задоволенні позову.

Представник позивача у судове засідання 09.07.2024 не з`явився, однак 09.07.2024 через підсистему "Електронний суд" надійшло клопотання в якому представником зазначено, що відповідач після прийняття позовної заяви судом погасив борг, який є предметом цього позову, а тому просить суд стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 3 028, 00 грн. Окрім того, просив розгляд справи здійснювати без його участі.

Представник відповідача у судове засідання 09.07.2024 також не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Згідно ч. 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України), завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно з ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про дату, час і місце проведення судового засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Судом зазначається, що у даній справі не визнавалася необхідність обов`язкової участі учасників справи.

Стаття 43 ГПК України зобов`язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Враховуючи вищенаведене, судом, згідно вимог ГПК України, надавалась в повному обсязі можливість учасникам справи щодо обґрунтування їх правової позиції по суті справи та подання доказів.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарським судом встановлено наступне.

22.08.2021 року між Компанією "Byrass Consultants Limited" (орендодавець) та Фізичною особою підприємцем Кушніром Олександром Андрійовичем (орендар) укладено Договір оренди №08/03 (надалі договір) відповідно до умов п. 1.1. якого, орендодавець передає, а орендар приймає у тимчасове, строкове, платне користування нерухоме майно, а саме: приміщення загальною площею 54,2 кв.м., розташованою за адресою Рівненська область, м. Вараш, м-н. Перемоги (надалі орендоване майно) для використання його орендарем. Підписанням цього договору, орендодавець надає орендареві право користування орендованим майном, відповідно до умов цього договору, у якості магазину одягу протягом строку дії цього договору оренди.

Умовами пункту 1.2. договору визначено, що орендоване майно належить на праві власності орендодавцеві на підставі договору купівлі продажу від 05.07.2002 р.

Пунктом 1.9. договору сторони погодили, що орендоване майно передається орендарю в нормальному технічному стані та придатному для використання з метою оренди на підставі Акту приймання-передавання орендованого майна, який є його невід`ємною частиною.

Згідно з пунктом 2.1. договору орендодавець протягом 5 (п`яти) робочих днів з дня підписання даного договору передає, а орендар приймає у користування орендоване майно, що оформлюється Актом приймання-передавання орендованого майна, який підписується сторонами. З цього моменту починається обчислення строку оренди за цим договором.

Відповідно до умов пункту 3.1. договору за користування орендованим майном орендар сплачує щомісячно орендодавцеві орендну плату в українській національній валюті гривні по курсу долара США у відношенні до української гривні.

Пунктом 3.2. договору сторони погодили та визначили, що протягом 5 (п`яти) банківських днів після дати підписання сторонами цього договору, орендар має сплатити орендодавцю орендну плату за перший місяць оренди, що складає суму в гривні, еквівалентну 315 (трьомстам п`ятнадцяти) доларам США по курсу долара США у відношенні до української гривні без ПДВ.

Крім того, протягом 5 (п`яти) банківських днів після дати підписання сторонами договору, орендар має сплатити орендодавцю гарантійний платіж, що складає суму в гривні, еквівалентну 315 (трьомстам п`ятнадцяти) доларам США по курсу долара США у відношенні до української гривні без ПДВ.

Протягом всього строку дії договору, сума гарантійного платежу орендаря має дорівнювати розміру орендної плати за 1 (один) місяць строку оренди. У будь-якому випадку курс долара США у відношенні до української гривні не може бути меншим офіційного валютного курсу станом на день здійснення оплати.

Пунктом 3.3. договору сторони погодили, що гарантійний платіж, повністю внесений орендарем, зараховується в рахунок оплати орендної плати за останній місяць строку оренди по курсу долара США у відношенні до української гривні на момент виникнення зобов`язань у орендаря щодо оплати гарантійного платежу, при цьому сума орендної плати за останній місяць оренди, не покрита гарантійним платежем, підлягає оплаті в загальному порядку, передбаченому договором.

У випадку розірвання та/або припинення договору, гарантійний платіж або будь-яка решта такого підлягає зарахуванню в рахунок оплати орендної плати за останній місяць строку оренди.

У разі не внесення та/або не в повному розмірі внесення орендарем гарантійного платежу в порядку та строки, передбачені пунктом 3.2. даного договору, орендар сплачує орендодавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми не сплаченого гарантійного платежу, за кожен день такого прострочення, а також орендодавець матиме право розірвати даний договір в односторонньому порядку відповідно до умов договору.

Пунктом 3.6. договору передбачено, що для уникнення непорозумінь сторони погодили, що гарантійний платіж жодним чином не обмежує відповідальності орендаря у випадку неналежного виконання орендарем своїх зобов`язань за даним договором.

Пунктом 3.7 договору передбачено, що загальна сума орендної плати в місяць за цим Договором складає суму в гривні еквівалентну 315 (трьомстам п`ятнадцяти) доларам США по курсу долара США у відношенні до української гривні без ПДВ, і визначається згідно умов цього Договору.

Умовами пункту 3.8. договору передбачено, що орендна плата підлягає сплаті орендарю в сумі, зазначеній п.п. 3.2. та 3.7. договору без відрахування з цієї суми ПДВ та інших податків відповідно до законодавства, окрім податку на репатріацію, що утримується орендарем із суми орендної плати в порядку, передбаченому пунктом 3.9 договору.

Відповідно до пункту 3.9 договору із суми орендної плати орендар утримує та перераховує до бюджету податок із доходів нерезидента із джерелом їх походження з України від провадження господарської діяльності (податок на репатріацію) у розмірі та у порядку, встановленому чинним законодавством України (15% від суми орендної плати або інший розмір, встановлений законами України на момент оплати).

Умовами пункту 3.12. договору сторони передбачили, що орендна плата, плата за послуги з утримання орендованого майна, гарантійний платіж та будь-які інші платежі, що підлягають сплаті орендарем орендодавцю за договором, вважаються внесеними та сплаченими належним чином та у повному обсязі тільки за умови своєчасної та повної оплати суми такого платежу, передбаченої умовами договору.

Пунктом 3.13. договору сторони погодили, що орендна плата вноситься орендарем щомісячно шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок орендодавця в період з 01 по 05 числа поточного місяця.

Згідно з пунктом 4.1. п.п. 4.1.2. договору орендар зобов`язується своєчасно та у повному обсязі сплачувати орендну плату та інші платежі визначені договором.

Згідно з пунктом 7.1. договору сторони дійшли згоди, що договір є юридично дійсним, обов`язковим до виконання сторонами і при порушенні сторонами його умов може бути примусово виконаний на підставі рішення суду згідно діючого законодавства України.

Пунктом 10.1. договору передбачено, що усі спори, розходження чи вимоги, які виникають із договору чи у зв`язку із ним, у тому числі, які стосуються його виконання, порушення, припинення чи визнання недійсним, підлягають вирішенню у суді згідно діючого законодавства України.

Договір підписаний представниками сторін та скріплений відтисками печаток.

Відповідно до Акту приймання-передавання орендованого майна від 22.08.2021 року орендодавець передав, а орендар прийняв орендоване майно, а саме: приміщення загальною площею 54,2 кв.м., розташованою за адресою Рівненська область, м. Вараш, м-н. Перемоги.

У зв`язку з неналежним виконанням умов договору позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідача заборгованості у розмірі 188 091, 04 грн що еквівалентно 4 749 доларам 33 центам США, з урахуванням курсу долару НБУ, який станом на дату складання позову 19.04.2024 року становить 39,6037 грн за 1 долар США.

Відповідачем у відзиві на позовну заяву від 01.07.2024 зазначено, що в зазначеному договорі код ЄРДПОУ Компанії "Byrass, Consultans limited" зазначено "000000000". Згідно п.6 Постанови КМ України від 22 січня 1996 р. № 118 "Про створення Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України" Ідентифікаційний код зберігається за суб`єктом, якому він присвоєний, протягом усього періоду його існування і є єдиним.

Згідно долученої до позовної заяви довідки про взяття на облік платника податків від 23.02.2023 року №04 "Байрасс консалтинг лімітед" отримав податковий номер 541645442 як нерезидент, що придбаває нерухоме майно або отримує майнові права на таке майно в Україні.

23.02.2023 "Байрасс консалтинг лімітед" отримав новий податковий номер 541645442 (замість "000000000") як нерезидент. ФОП Кушнір Олександр Андрійович не зміг здійснити оплату на розрахунковий рахунок Компанії "Byrass Consultans limited" зазначений в договорі оренди №08/03, оскільки банки не проводили операцій по здійсненню перерахунку коштів на розрахунковий рахунок Компанії "Byrass Consultans limited" код ЄРДПОУ "000000000", в АТ "Кристалбанк" IBAN № НОМЕР_1 . Причиною була невідповідність коду ЄРДПОУ Компанії "Byrass Consultans limited", який зазначений в договорі.

Згідно п. 12.6 договору: "Сторони несуть повну відповідальність за правильність вказаних ними у цьому Договорі реквізитів та зобов`язуються своєчасно у письмовій формі повідомляти іншу сторону про їх зміну, а у разі неповідомлення несуть ризик настання пов`язаних із ним несприятливих наслідків".

Таким чином, в результаті неналежного виконання умов п.12.6 договору Компанії "Byrass Consultans limited" після зміни реквізитів у цьому договорі створив ситуацію за якої ФОП Кушнір Олександр Андрійович не зміг здійснити оплату на розрахунковий рахунок, оскільки банківська установа не могла провести ідентифікацію юридичної особи.

Відповідач зазначає, що після отримання копії позовної вимоги отримав інформацію, яка свідчила про зміну реквізитів Компанії "Byrass Consultans limited", а саме те, що код ЄРДПОУ "000000000" змінено на новий податковий номер 541645442.

З метою належного виконання умов договору, після отримання інформації щодо зміни реквізитів відповідачем здійснено платежі на рахунок позивача.

На виконання умов договору відповідачем долучено платіжні інструкції, що підтверджують сплату орендних платежів: №661 від 14.05.2024; №673 від 21.05.2024; №678 від 22.05.2024; №676 від 22.05.2024; №680 від 23.05.2024; №679 від 23.05.2024; №684 від 28.05.2024; №683 від 28.05.2024; №687 від 31.05.2024; №686 від 31.05.2024; №690 від 05.06.2024; №689 від 05.06.2024.

Відповідачем зазначено, що спору про порушене право не існує, оскільки немає жодного порушеного, або оспорюваного права позивача. Затримання з оплатою орендної плати виникла у зв`язку із неналежним виконанням умов п. 12.6 договору позивачем.

Таким чином, подання позову є неприпустимим зловживанням процесуальними правами, шляхом подання безпідставного позову за відсутності предмета спору, що виникло до відкриття провадження у справі.

Розглядаючи спір по суті, господарський суд враховує наступне.

Пункт 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачає, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно із приписами ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За правилами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Укладений між сторонами договір №08/03 від 22.08.2021 року за своїм змістом та правовою природою є договором оренди. Відтак, адвокат зазначає, що між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 58 ЦК України та Глави 30 ГК України.

Відповідно до статті 283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Судом встановлено, що відповідачем на виконання умов договору долучено платіжні інструкції про сплату орендних платежів: №661 від 14.05.2024; №673 від 21.05.2024; №678 від 22.05.2024; №676 від 22.05.2024; №680 від 23.05.2024; №679 від 23.05.2024; №684 від 28.05.2024; №683 від 28.05.2024; №687 від 31.05.2024; №686 від 31.05.2024; №690 від 05.06.2024; №689 від 05.06.2024.

Позивачем у клопотанні від 09.07.2024 підтверджено факт сплати суми заборгованості, що є предметом даного позову.

Пунктом 2 частини 1 статті 231 ГПК України визначено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Суд зазначає, що господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до відкриття провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не закриття провадження у справі.

Ухвалою суду від 12.06.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи по суті призначено на 09.07.2024.

Суд вказує, що сплата відповідачем суми заборгованості відбулася в період з 14.05.2024 по 05.06.2024, а прийнято та відкрито провадження у справі ухвалою суду від 12.06.2024.

Враховуючи вищенаведене, в тому числі доведеність належними, достатніми, допустимими, достовірними та вірогідними доказами обставини погашення відповідачем до відкриття провадження у справі суми заборгованості в розмірі 188 091,04 грн суд вважає, що слід відмовити у задоволенні позову за безпідставністю та необґрунтованістю, оскільки така сума боргу не існувала станом на час відкриття судом провадження у цій справі.

Згідно з ч. 2-3 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 статті 13 ГПК України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При цьому, суд звертає увагу, що Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Отже, проаналізувавши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, надавши оцінку всім аргументам учасників справи, суд дійшов висновку про відмову від позову.

Щодо розподілу судових витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (ч. 1 ст. 124 ГПК України).

У позовній заяві позивачем заявлено судові витрати, щодо сплати судового збору в розмірі 3 028, 00 грн та витрат на правову допомогу у розмірі 20 000, 00 грн. Зазначено, що докази про понесення витрат на правову допомогу будуть надані суду протягом 5 днів з дня проголошення судового рішення та за наслідками розгляду справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки судом, в задоволенні позову відмовлено, відтак судовий збір в розмірі 3 028, 00 грн залишається за позивачем.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 91, 120, 123, 129, 233, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 12 липня 2024 року.

Суддя А.М. Горплюк