ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"16" липня 2024 р.Справа № 924/1351/20 (924/529/24)

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Танасюк О.Є., розглянувши заяву Заступника керівника Хмельницької обласної прокуратури від 24.06.2024 №12-1235-24 про зміну предмету позову у справі

за позовом Заступника керівника Хмельницької обласної прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати функції у спірних правовідносинах:

Хмельницької обласної військової адміністрації (Хмельницької обласної державної адміністрації), м. Хмельницький

до Агрофірми „Проскурів, м. Хмельницький

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю „Саман-Глей, Хмельницька область, Хмельницький район, с. Попівці

про - припинення Агрофірмі „Проскурів права постійного користування земельною ділянкою з кадастровим номером :06:013:0043 площею 66,9 га, що розташована на території Розсошанської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області, та перебуває у постійному користуванні Агрофірми „Проскурів на підставі Державного акту на право постійного користування землею від 20.02.1996 серія I-ХМ№ 000358;

- зобов`язання Агрофірми „Проскурів повернути земельну ділянку з кадастровим номером :06:013:0043 площею 66,9 га, що розташована на території Розсошанської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області державі в особі Хмельницької обласної військової адміністрації (Хмельницької обласної державної адміністрації)

в межах справи №924/1351/20 про банкрутство колективного підприємства „Агрофірма „Проскурів

Представники сторін:

позивач: не з`явився

відповідач: Рудий А.М. керуючий санацією

прокурор: не з`явився

третя особа: Омелянчук О.В. згідно ордера

від прокуратури: Гончар І.О. прокурор згідно посвідчення

В підготовчому засіданні відповідно до ч. 6 ст. 233 ГПК оголошено вступну та резолютивну частину ухвали.

29.05.2023 до Господарського суду Хмельницької області надійшла позовна заява заступника керівника Хмельницької обласної прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати функції у спірних правовідносинах: Хмельницької обласної військової адміністрації (Хмельницької обласної державної адміністрації), м. Хмельницький до Агрофірма „Проскурів, м. Хмельницький про припинення Агрофірмі „Проскурів права постійного користування земельною ділянкою з кадастровим номером :06:013:0043 площею 66,9 га, що розташована на території Розсошанської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області, та перебуває у постійному користуванні Агрофірми „Проскурів на підставі Державного акту на право постійного користування землею від 20.02.1996 серія I-ХМ№ 000358; зобов`язання Агрофірми „Проскурів повернути земельну ділянку з кадастровим номером :06:013:0043 площею 66,9 га, що розташована на території Розсошанської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області державі в особі Хмельницької обласної військової адміністрації (Хмельницької обласної державної адміністрації).

Згідно з ч. 1 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 06.05.2024 відкрито провадження у справі №924/1351/20 (924/529/24) в межах справи №924/1351/20 про банкрутство колективного підприємства „Агрофірма „Проскурів, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 10:00 год. 27.06.2024, встановлено сторонам строки для подання заяв по суті. Також даною ухвалою залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю „Саман-Глей.

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 21.06.2024 у зв`язку з відпусткою судді Танасюк О.Є., підготовче засідання у справі №924/1351/20 (924/529/24) призначено на 10:30 год. 02.07.2024.

25.06.2024 до суду надійшов відзив Агрофірми „Проскурів за підписом керуючого санацією Рудого А.М., в якому зазначає, що проаналізувавши перспективи та ефективність наявного постійного користування, з огляду на відсутність можливості отримання доходу за необхідності значних витрат, використання цієї земельної ділянки є обтяжливим для Агрофірми, що зумовлює відмову від неї. Вказує, якщо б прокурор до подачі цього позову звернувся із претензією, то Агрофірма погодилася б із припиненням права постійного користування та добровільно передала б земельну ділянкою за першою вимогою, що унеможливило б подання цього позову. Враховуючи зазначене та з метою мінімізації судових витрат, які можуть бути покладені на Агрофірму, у відзиві повідомлено, що Агрофірма із заявленими позовними вимогами погоджується. Щодо порушень, то звертає увагу, що достеменно встановити момент виникнення обставин, яким відповідно до умов договору Агрофірма мала запобігти, є неможливо, а відтак це вказує про відсутність вини агрофірми у недотримання цих умов.

26.06.2024 до суду надійшла заява Заступника керівника Хмельницької обласної прокуратури від 24.06.2024 №12-1235-24 про зміну предмету позову в якій одночасно просить:

- залучити до участі у справі в якості відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю „Саман-Глей;

- припинити Агрофірмі „Проскурів право постійного користування земельною ділянкою з кадастровим номером :06:013:0043 площею 66,9 га, що розташована на території Розсошанської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області, та перебуває у постійному користуванні Агрофірми „Проскурів на підставі Державного акту на право постійного користування землею від 20.02.1996 серія І-ХМ№ 000358;

- зобов`язати Агрофірму „Проскурів () повернути земельну ділянку з кадастровим номером :06:013:0043 площею 66,9 га, що розташована на території Розсошанської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області, державі в особі Хмельницької обласної військової адміністрації (Хмельницької обласної державної адміністрації);

- припинити Товариству з обмеженою відповідальністю „Саман-Глей право користування лісовою ділянкою площею 3,475 га (квартал 1 виділ 3 - 0,23 га, виділ 4 - 0,4 га, виділ 5 - 0,66 га, виділ 14 - 0,76 га, виділ 15 - 0,17 га, виділ 16 - 0,225 га, виділ 17 - 0,89 га, виділ 18-0,14 га), яка розташована на території Розсошанської сільської ради Хмельницького району, що передана у користування на підставі розпорядження Хмельницької обласної державної адміністрації від 05.08.2016 № 323/2016-р;

- зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю „Саман-Глей (повернути державі в особі Хмельницької обласної військової адміністрації (Хмельницької обласної державної адміністрації) лісову ділянку площею 3,475 га (квартал 1 виділ 3 - 0,23 га, виділ 4 - 0,4 га, виділ 5 - 0,66 га, виділ 14 - 0,76 га, виділ 15 - 0,17 га, виділ 16 -0,225 га, виділ 17 - 0,89 га, виділ 18 - 0,14 га), яка розташована на території Розсошанської сільської ради Хмельницького району, що передана у користування на підставі розпорядження Хмельницької обласної державної адміністрації від 05.08.2016 №323/2016-р.

Зазначає, однією із підстав пред`явлення вказаного позову слугувала бездіяльність Агрофірми „Проскурів у зв`язку із відсутністю належного реагування як постійного користувача земельної ділянки лісового фонду на допущені порушення ТОВ „Саман-Глей вимог земельного та екологічного законодавства при використанні лісової ділянки.

Повідомляє, що розпорядженням Хмельницької обласної державної адміністрації від 05.08.2016 № 323/2016-р виділено ТОВ „Саман-Глей у довгострокове тимчасове користування для культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних, туристичних і освітньо-виховних цілей лісову ділянку площею 3,475 га (квартал 1 виділ 3 - 0,23 га, виділ 4 - 0,4 га, виділ 5 - 0,66 га, виділ 14 - 0,76 га, виділ 15 - 0,17 га, виділ 16 -0,225 га, виділ 17 - 0,89 га, виділ 18 - 0,14 га), яка розташована на території Розсошанської сільської ради Хмельницького району, терміном на 10 років, без вилучення земельної ділянки у постійного лісокористувача Агрофірми „Проскурів. На підставі вказаного розпорядження 17.09.2018 між Агрофірмою „Проскурів та ТОВ „Саман-Глей укладено договір тимчасового користування лісами зі строком до 31.12.2023. Також повідомляє, згідно інформації Хмельницької обласної військової (державної) адміністрації від 05.02.2024 № 68/34-12-1097/2024 додатковою угодою від 01.09.2021 до договору тимчасового користування лісами від 17.09.2018 строк вказаного договору продовжено до 05.06.2026.

Вказує, що використання користувачами лісової ділянки, розташованої на земельній ділянці лісогосподарського призначення, що перебуває у державній власності та перебуває під особливою охороною держави, продовжується з порушенням вимог екологічного та земельного законодавства. Агрофірмою „Проскурів належних заходів щодо охорони та збереження вказаної земельної ділянки лісогосподарського призначення державної власності, природних ресурсів, що на ній розміщено, не забезпечено, заходів щодо розірвання договору тимчасового користування лісами від 17.09.2018 самостійно не вжито.

Зазначає, що попередньо обраний спосіб захисту у цій справі може не забезпечити реального повернення державі лісової ділянки площею 3,475 га, яка є частиною ділянки із кадастровим номером :06:013:0043 площею 66,9 га та перебуває у користуванні ТОВ „Саман-Глей. При цьому, вказане товариство не виконує обов`язків тимчасового лісокористувача, визначених ст. 20 Лісового кодексу України, щодо дотримання встановленого законодавством режиму використання земель, ведення робіт способами, які забезпечують збереження оздоровчих і захисних властивостей лісів та створюють умови для охорони, захисту і відтворення типових та унікальних природних комплексів та об`єктів.

Згідно зі статтею 162 ГПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява повинна містити, зокрема, зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову. У позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Правові підстави позову - це зазначена у позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

У статті 46 ГПК України унормовані процесуальні права та обов`язки сторін.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 46 ГПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Зміна предмета позову можлива, зокрема у такі способи: 1) заміна одних позовних вимог іншими; 2) доповнення позовних вимог новими; 3) вилучення деяких із позовних вимог; 4) пред`явлення цих вимог іншому відповідачу в межах спірних правовідносин (аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.07.2021 у справі №910/18389/20).

Оскільки предмет позову кореспондує із способами захисту права, які визначені, зокрема статтею 16 ЦК України, то зміна предмета позову означає зміну матеріальної вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, що може полягати в обранні позивачем іншого, на відміну від первісно обраного, способу захисту порушеного права в межах спірних правовідносин, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається, оскільки у разі одночасної зміни предмета та підстав позову фактично виникає нова матеріально-правова вимога позивача, яка обґрунтовується іншими обставинами, що за своєю суттю є новим позовом (постанови Верховного Суду від 11.11.2020 у справі № 922/53/19, від 17.02.2023 у справі № 902/560/20(902/301/21)).

Заяву позивача про зміну предмету або підстав позову, можна вважати новим позовом у разі, якщо в ній зазначена самостійна матеріально-правова вимога (або вимоги) та одночасно в її обґрунтування наведені інші обставини (фактичні підстави), які не були визначені позивачем первісно підставою позову та які у своїй сукупності дають особі право на звернення до суду з позовними вимогами. Зазначений правовий висновок міститься у поставові Верховного Суду від 22.07.2021 у справі №910/18389/20.

Із поданої прокурором заяви про зміну предмету позову слідує, що прокурор фактично доповнює позовні вимоги до Агрофірми „Проскурів новими позовними вимогами, адресованими Товариству з обмеженою відповідальністю „Саман-Глей, яке у даній справі має статус третьої особою без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача. При цьому, прокурор у заяві про зміну предмету позову просить залучити ТОВ „Саман-Глей в якості відповідача.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що заявлені у позові вимоги про припинення Агрофірмі „Проскурів права постійного користування земельною ділянкою з кадастровим номером :06:013:0043 площею 66,9 га та зобов`язання повернути вказану земельну ділянку державі в особі Хмельницької обласної військової адміністрації ґрунтується на порушенні Агрофірмою „Проскурів вимог земельного та екологічного законодавства, зокрема, використання земельної ділянки лісового фонду не за цільовим призначенням, способами, що суперечать екологічним вимогам, а також не усунення допущених порушень та незабезпечення режиму охорони земель лісового фонду та лісових ресурсів, що перебувають під охороною постійного користувача.

Прокурор у позові зазначає, що встановлені органом державного контролю обставини свідчать про порушення вимог ч. 5 ст. 20, п. а ч. 1 ст. 96, ст. 168 ЗК України, про що складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо об`єкту земельної ділянки від 13.04.2021 №207-ДК/188/АП/0901/-21.

Посилаючись на ст. 22 ЛК України, п.п. а, б ч. 1 ст. 143 ЗК України прокурор вказує про наявність підстав для припинення Агрофірмі „Проскурів права постійного користування земельною ділянкою з кадастровим номером :06:013:0043 площею 66,9 га.

Натомість обґрунтовуючи підстави заявлених вимог про припинення ТОВ „Саман-Глей права користування лісовою ділянкою площею 3,475 га та зобов`язання повернути державі в особі Хмельницької обласної військової адміністрації, прокурор зазначає, що товариство не виконує обов`язків тимчасового користувача, визначених ст. 20 ЛК України, щодо дотримання встановленого законодавством режиму використання земель, ведення робіт способами, які забезпечують збереження оздоровчих і захисних властивостей лісів та створюють умови для охорони і відтворення типових та унікальних природних комплексів та об`єктів. Такі обставини, за твердженням прокурора, є підставою для припинення права тимчасового користування лісами відповідно до ч. 2 ст. 22, п.п. 5, 7 ч. 1 ст. 78 ЛК України.

Таким чином, вимоги, які заявлені до Агрофірми „Проскурів та до ТОВ „Саман-Глей випливають з різних правовідносин, а підстави припинення права постійного та тимчасового користування лісами врегульовані різними нормами законодавства.

Враховуючи зазначене, суд доходить висновку, що прокурором заявлені дві нові самостійні вимоги в обґрунтування яких наведені інші обставини (фактичні підстави) та правові підстави, які не були визначені прокурором первісно підставою позову та адресовані до особи, яка не є відповідачем у даній справі.

Доповнення позивачем предмету позову новими вимогами, які ґрунтуються на інших обставинах (фактичних підставах), до особи, яка не є відповідачем у справі, свідчить про одночасну зміну предмета і підстави позову, що за своєю суттю є новим позовом.

Як слідує із заяви про зміну предмету позову прокурор просить залучити до участі у справі №924/1351/20 (924/529/24) в якості відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю „Саман-Глей. При цьому позивач не наводить будь-яких процесуальних норм, на підставі яких просить його залучити в якості відповідача.

Суд звертає увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 48 ГПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, залучити до участі у ній співвідповідача.

Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі (ч. 2 ст. 48 ГПК України).

Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала (ч. 4 ст. 48 ГПК України).

Таким чином, нормами ст. 48 ГПК України передбачено право суду за клопотанням позивача залучити до участі у справі співвідповідача, або здійснити заміну неналежного відповідача належним відповідачем.

Враховуючи зазначене, клопотання позивача про залучення відповідача, викладене у заяві про зміну предмету позову, не узгоджується з положеннями ст. 48 ГПК України, тому залишається без задоволення.

Крім того, за клопотанням прокурора ухвалою суду від 06.05.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю „Саман-Глей залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача.

Суд звертає увагу прокурора, що розгляд усіх спорів, стороною в яких є боржник у справі про банкрутство, повинен відбуватися саме і лише господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи (аналогічний висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2020 у справі № 607/6254/15-ц, від 18.02.2020 у справі № 918/335/17, від 15.06.2021 у справі № 916/585/18 (916/1051/20), постановах Верховного Суду від 30.01.2020р. у справі № 921/557/15-г/10, від 06.02.2020 у справі № 910/1116/18, від 12.01.2021 у справі № 334/5073/19).

Також, системний аналіз змісту приписів ст. 7 КУзПБ у сукупності із нормами ГПК щодо предметної та територіальної юрисдикції (підсудності) приводить до висновку, що принцип концентрації в межах справи про банкрутство майнових спорів, стороною яких є боржник, є універсальним та не містить виключень залежно від суб`єктного складу сторін спору.

Верховний Суд неодноразово зауважував, що з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника (висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 918/420/16, постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 22.09.2021 у справі № 911/2043/20).

У постановах від 15.05.2019 у справі № 289/2217/17, від 12.06.2019 у справі № 289/233/18, від 19.06.2019 у справах № 289/718/18 та № 289/2210/17 Велика Палата Верховного Суду звертала увагу на те, що визначення юрисдикційності усіх майнових спорів господарському суду, який порушив справу про банкрутство, має на меті як усунення правової невизначеності, так і захист прав кредитора, який може за умови своєчасного звернення реалізувати свої права й отримати задоволення своїх вимог.

Таким чином, розгляд усіх спорів, стороною в яких є боржник, з дня введення в дію 21.10.2019 КУзПБ має здійснюватися господарським судом у межах справи про банкрутство, яку такий суд розглядає.

Із заяви про зміну предмету позову слідує, що прокурором заявлено дві нові самостійні вимоги, адресовані до особи, яка не є відповідачем у даній справі та не є боржником.

У поданій заяві прокурором об`єднано позовні вимоги, пред`явлені до боржника КП „Агрофірма „Проскурів та до ТОВ „Саман-Глей.

Однак, позов, пред`явлений до ТОВ „Саман-Глей, не може розглядатися в межах справи №924/1351/20 про банкрутство КП „Агрофірма „Проскурів та повинен розглядатися в загальному порядку.

З огляду на зазначене, прокурором порушено правила об`єднання позовних вимог.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи у разі, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 173 цього Кодексу).

Відповідно до ч. 1 ст. 173 ГПК України, в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Однорідними можуть вважатися позовні заяви, пов`язані однорідними позовними вимогами і водночас подані одним і тим самим позивачем до одного і того самого відповідача (чи відповідачів) або хоча й різними позивачами, але до одного і того самого відповідача. Однорідними ж позовними вимогами є такі, що виникають з одних і тих самих або з аналогічних підстав і водночас пов`язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів. (Постанова Верховного Суду від 22.04.2019 у справі №914/2191/18.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 174 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи у разі, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 173 цього Кодексу).

За замістом ч. 1 ст. 173 ГПК України порушення правил об`єднання позовних вимог має місце у випадках, якщо заявлені в одній позовній заяві вимоги (1) не пов`язані підставою виникнення або поданими доказами (не є однорідними); (2) не співвідносяться між собою як основна та похідна.

Крім того, не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які можуть і відповідати критеріям, наведеним у ч. 1 ст. 173 ГПК України, проте підпадають під заборони, прямо визначені в частинах 4, 5 вказаної статті.

Згідно з ч. 4 ст. 173 ГПК України не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Частиною 5 ст. 173 ГПК України передбачено, що не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, щодо яких законом визначена виключна підсудність різним судам.

Таким чином, до заявлених позовних вимог відсутні підстави застосовувати положення ст. 173 ГПК України.

Саме встановлення господарським судом наведених вище обставин, які свідчать про порушення позивачем правил об`єднання позовних вимог, є підставою для повернення позовної заяви з посиланням на п. 2 ч. 5 ст. 174 ГПК України. Аналогічний висновок міститься у постановах Верховного Суду від 15.03.20241 у справі №910/16077/20, від 15.03.2024 у справі №910/8853/23.

З огляду на вище викладене, суд доходить висновку, що заява прокурора про зміну предмету позову у даній справі подана без додержання вимог ст. ст. 46, 48, 170 ГПК України, фактично є новим позовом, з новими підставами, заявлений до нового відповідача, який підлягає розгляду в загальному порядку та не може розглядатися в межах справи №924/1351/20 про банкрутство КП „Агрофірми „Проскурів.

Враховуючи зазначене, вказана заява підлягає поверненню на підставі п. 2 ч. 5 ст. 174 ГПК України.

Суд звертає увагу, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України „Про судовий збір сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Керуючись ст. ст. 46, 48, 170, п. 2 ч. 5 ст. 174, ст. ст. 182, 183, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Заступника керівника Хмельницької обласної прокуратури від 24.06.2024 №12-1235-24 про зміну предмету позову у справі №924/1351/20 (924/529/24) повернути заявнику без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення 16.07.2024.

Порядок та строки оскарження ухвали суду першої інстанції визначені ст.ст. 254-257 ГПК України.

Повний текст ухвали складено 16.07.2024.

Суддя О.Є. Танасюк