ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" липня 2024 р. Справа№ 927/1450/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гончарова С.А.

суддів: Яковлєва М.Л.

Станіка С.Р.

без виклику сторін

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Господарського суду Чернігівської області від 15.01.2024

у справі № 927/1450/23 (суддя -Сидоренко А.С.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА"

до ОСОБА_1

про стягнення 148 224, 04 грн,

Відповідно до ч. 10 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімум для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Розглянувши справу в порядку ст. 269, 270 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

20 жовтня 2023 року через систему «Електронний суд» до Господарського суду Чернігівської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення 68 504,40 грн заборгованості по кредиту, виданого згідно Договору № 079815-КС-006 про надання кредиту від 31.12.2020, 79 719,64 грн заборгованості по процентам за користування кредитними коштами.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 15.01.2024 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА" до ОСОБА_1 про стягнення 148 224, 04 грн задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА" 68 504, 40 грн заборгованості по кредиту, 79 719, 64 грн заборгованості по процентам та 2 147, 20 грн судового збору.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, 05.02.2024 (згідно дати звернення до засобів поштового зв`язку) ОСОБА_1 звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Чернігівської області від 15.01.2024 у справі № 927/1450/23, в якій просить розглянути заперечення на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 20.11.2023 щодо відмови суду застосувати ч. 6 ст. 91, ч. 5 ст. 96 ГПК України після того, як відповідач заявив клопотання про витребування у позивача оригіналів письмових, електронних доказів, копії яких він додав до справи; Розглянути заперечення на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 18.12.2023 в частині залишення без розгляду клопотання відповідача про витребування оригіналів доказів у зв`язку із зловживанням відповідачем своїми процесуальними обов`язками; Рішення Господарського суду Чернігівської області від 15.01.2024 скасувати у повному обсязі та ухвалити нове рішення, яким повністю відмовити у задоволенні позову про стягнення з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА" 68 504, 40 грн заборгованості по кредиту.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.02.2024, апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Гончаров С.А., судді Станік С.Р., Яковлєв М.Л.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.02.2024 витребувано у Господарського суду Чернігівської області матеріали справи № 927/1450/23 та відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Чернігівської області від 15.01.2024 у справі № 927/1450/23 до надходження матеріалів справи з Господарського суду Чернігівської області.

13.02.2024 (згідно дати звернення до системи «електронний суд») від Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач заперечує проти доводів апеляційної скарги, вважає їх необґрунтованими та просить суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без задоволення.

Відзив обґрунтовано тим, що відповідач блокував даний номер телефону (зокрема внаслідок його втрати) або не отримував від позивача на цей номер телефону одноразовий ідентифікатор через смс-повідомлення, проте виписку оператора мобільного зв`язку відповідачем не надано. Відповідач фактично одержав від позивача грошові кошти, тому кредитний договір є укладеним з моменту передання грошей

Доказів розірвання Договору про надання кредиту № 079815-КС-006 від 31.12.2020 або визнання недійсним договору внаслідок недодержання сторонами в момент його вчинення вимог чинного законодавства України сторонами у справі не надано. Не надано також і доказів того, що сторони відмовились від виконання договору в силу певних об`єктивних обставин.

Відповідач (Апелянт) зазначений позивачем розрахунок не спростував, власного контррозрахунку до суду не подав та не наводить жодних аргументів та доказів у апеляційній скарзі на спросутвання вірності розрахунку заборгованості

Також відзив вмотивовано тим, що підстави нарахування відсотків та порядок (алгоритм) їх нарахування, що відображений у розрахунку заборгованості, було належним чином досліджено судом першої інстанції при ухваленні рішення та не спростовані в апеляційній скарзі відповідача.

22.02.2024 від Господарського суду Чернігівської області до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи 927/1450/23.

Суддя Станік С.Р. з 19.02.2024 по 01.03.2024 перебував у відпустці.

Суддя Яковлєв М.Л. з 27.02.2024 по 01.03.2024 перебував на лікарняному.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.03.2024 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Чернігівської області від 15.01.2024 у справі № 927/1450/23 залишено без руху. Роз`яснено ОСОБА_1 , що протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали особа має право усунути недоліки, надавши суду апеляційної інстанції докази, що підтверджують сплату судового збору у встановленому законодавством розмірі, докази, що підтверджують дату отримання апелянтом оскаржуваного рішення та подати клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. Попереджено ОСОБА_1 , що якщо відповідна заява про усунення недоліків не буде подана особою в зазначений строк, суд апеляційної інстанції не приймає таку апеляційну скаргу до розгляду та повертає скаржнику.

19.04.2024 (згідно дати звернення до засобів поштового зв`язку) від ОСОБА_1 до Північного апеляційного господарського суду надійшла заява про усунення недоліків на виконання вимог ухвали Північного апеляційного господарського суду від 04.03.2024, а саме докази сплати судового збору, що підтверджується квитанцією № від 19.04.2024 на суму 4 026, 00 грн, та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Головуючий суддя Гончаров С.А. з 15.04.2024 по 26.04.2024 перебував у відпустці.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.04.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Чернігівської області від 15.01.2024 у справі № 927/1450/23. Призначено до розгляду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Чернігівської області від 15.01.2024 у справі № 927/1450/23 у порядку письмового провадження без повідомлення учасників.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд встановив наступне.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» зареєстроване в якості суб`єкта господарювання 17.01.2017, про що у Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань внесені відомості за № 1 066830. Основний вид діяльності: інші види кредитування.

ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» також зареєстроване в якості фінансової установи, про що Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, видано свідоцтво від 06.04.2017 ФК № 880.

ОСОБА_1 був зареєстрований в якості суб`єкта господарювання 08.02.2019, про що у Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань внесені відомості за № 2 045275. Основний вид діяльності: неспеціалізована оптова торгівля.

19.05.2021 року була проведена державна реєстрація припинення підприємницької діяльності ФОП Бабича Є.М. за власним рішенням.

В межах даної справи підлягають доказуванню обставини щодо укладення між сторонами договору про надання кредиту та належного виконання сторонами своїх зобов`язань за таким договором.

На підтвердження факту укладення між сторонами кредитного договору та належного його виконання з боку ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» позивачем надано:

договір № 079815-КС-006 про надання кредиту від 31.12.2020 року;

пропозицію укласти договір (оферту) № 079815-КС-006 про надання кредиту від 31.12.2020 року;

прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) щодо укладення договору № 079815-КС-006 про надання кредиту від 31.12.2020 року;

візуальну форму послідовності дій клієнта щодо укладення електронного договору про надання кредиту № 079815-КС-006 від 31.12.2020 року в інформаційно - телекомунікаційній системі ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» на сайті www.my.bizpozyka.com;

анкету клієнта (витяг з інформаційно - телекомунікаційної системи https://my.bizpozyka.com);

платіжне доручення від 31.12.2020 року № 23370 на суму 70 000,00 грн;

Правила про надання грошових коштів у кредит фізичним особам - підприємцям ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА».

Вищевказані докази являються копіями електронних доказів, поданих позивачем разом з позовом через систему «Електронний суд». При цьому, позивач зазначив про наявність у нього оригіналів цих електронних доказів.

Оскільки електронні докази були подані через систему «Електронний суд», на них був накладений кваліфікований електронний підпис відповідно до вимог законодавства України.

На виконання ухвали суду першої інстанції про витребування доказів АТ КБ «ПриватБанк» надало інформацію щодо випуску банківської картки № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) та виписку по цій картці за період з 31.12.2020 по 06.07.2021 включно.

Позовні вимоги обґрунтовані укладенням 31.12.2020 між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та фізичною особою - підприємцем Бабичем Єгором Михайловичем договору № 079815-КС-006 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаного у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», одноразовим ідентифікатором; виконання позивачем своїх зобов`язань за кредитним договором щодо надання відповідачеві грошових коштів в розмірі 70 000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника № НОМЕР_1 ; часткове виконання відповідачем умов договору шляхом повернення грошових коштів на загальну суму 10 931,70 грн.

Розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , колегія суддів дійшла висновку, що вона не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За змістом ст. 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Статтею 207 Цивільного кодексу України встановлені вимоги до письмової форми правочину. Згідно цієї правової норми, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

У відповідності з ст. 626, 627 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 639, 640 Цивільного кодексу України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Згідно ст. 1054, 1055 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ст. 1046 Цивільного кодексу України).

Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

Статтею 5 цього Закону визначені основні принципи у сфері електронної комерції, серед яких є:

свобода провадження підприємницької діяльності з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем;

свобода вибору контрагента, електронних засобів, видів та форм діяльності;

свобода конкуренції та забезпечення її сумлінності;

свобода вчинення електронних правочинів;

рівність і охорона прав учасників відносин у сфері електронної комерції;

дотримання вимог законодавства, правил професійної етики, повага до прав, свобод, законних інтересів учасників відносин у сфері електронної комерції;

однаковість юридичної сили електронних правочинів та правочинів, укладених в іншій формі, передбаченій законодавством;

забезпечення доступу до інформації всіх учасників відносин у сфері електронної комерції;

доступність комерційних електронних повідомлень та можливість обмеження їх надходження.

Правочин не може бути визнано недійсним у зв`язку з його вчиненням в електронній формі, якщо інше не передбачено законом.

Статтею 8 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що покупець (замовник, споживач) товарів, робіт, послуг у сфері електронної комерції, який приймає (акцептує) пропозицію іншої сторони щодо укладення електронного договору, зобов`язаний повідомити про себе інформацію, необхідну для його укладення.

У разі оплати вартості товару, роботи, послуги із застосуванням платіжних інструментів така особа має право повідомити відомості, що дають змогу забезпечити проведення оплати відповідним оператором платіжних систем, який несе відповідальність за їх збереження та використання в порядку, передбаченому законодавством.

Фізична особа повинна надати інформацію про себе, необхідну для вчинення електронного правочину, створення електронного підпису, ідентифікації в інформаційній системі суб`єкта електронної комерції, шляхом введення (створення) особою спеціального набору електронних даних, а також вчинення інших дій у такій системі.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього.

Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них.

Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:

надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту.

Якщо покупець (споживач, замовник) укладає електронний договір шляхом розміщення замовлення за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, продавець (виконавець, постачальник) зобов`язаний оперативно підтвердити отримання такого замовлення.

Замовлення або підтвердження розміщення замовлення вважається отриманим у момент, коли сторона електронного договору отримала доступ до нього.

У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції.

Місцем укладення електронного договору є місцезнаходження юридичної особи або місце фактичного проживання фізичної особи, яка є продавцем (виконавцем, постачальником) товарів, робіт, послуг.

Покупець (замовник, споживач) повинен отримати підтвердження вчинення електронного правочину у формі електронного документа, квитанції, товарного чи касового чека, квитка, талона або іншого документа у момент вчинення правочину або у момент виконання продавцем обов`язку передати покупцеві товар.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.

Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 36 Господарського процесуального кодексу України та статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України.

У відповідності з ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:

електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;

електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;

аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

При цьому, за змістом ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»:

електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно - цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору;

одноразовий ідентифікатор - алфавітно - цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно - телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Нормами статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» визначено, що електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму.

Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 в інформаційно - телекомунікаційній системі позивача (https://my.bizpozyka.com/) заповнив анкету клієнта в якій вказав наступні відомості:

найменування позичальника: фізична особа - підприємець Бабич Єгор Михайлович;

адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ;

адреса проживання: АДРЕСА_2 ;

РНОКПП/ІПН: НОМЕР_2 ;

дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

місце народження: місто Чернігів;

документ, що посвідчує особу: паспорт серія: НМ номер: НОМЕР_3 , виданий Деснянським РВ м. Чернігові УДМС України в Чернігівській обл.;

місце здійснення підприємницької діяльності: АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ СТОСОВНО БАЖАНОГО КРЕДИТУ:

сума бажаного кредиту (грн.): 70 000,00;

дата отримання кредиту: 31.12.2020;

електронна адреса позичальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

фінансовий номер телефону позичальника: НОМЕР_4 ;

номер банківського рахунку / банківської картки для перерахунку коштів НОМЕР_1 .

Інформація з анкети клієнта ОСОБА_1 співпадає з відомостями, отриманими судом з Єдиного державного демографічного реєстру щодо відповідача, а саме: прізвища, ім`я, по-батькові; дати народження; РНОКПП; серії та номеру паспорта громадянина України; адреси реєстрації.

Також інформація з анкети клієнта ОСОБА_1 співпадає з відомостями, отриманими судом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо відповідача, а саме: наявності на момент виникнення спірних правовідносин статусу фізичної особи - підприємця; місця здійснення підприємницької діяльності; фінансового номеру телефону.

Крім того, інформація з анкети клієнта ОСОБА_1 співпадає з відомостями, отриманими судом від АТ КБ «ПриватБанк» щодо номера банківської картки відповідача для перерахунку коштів.

Таким чином, відповідач, у відповідності з положеннями ст. 8 Закону України «Про електронну комерцію», повідомив про себе інформацію, необхідну для укладення електронного договору та ідентифікації в інформаційній системі суб`єкта електронної комерції, шляхом введення (створення) спеціального набору електронних даних.

Із візуальної форми послідовності дій клієнта вбачається, що 31.12.2020 11:47:45 відповідач, використовуючи номер телефону, ідентифікувався в ІТС позивача та увійшов в особистий кабінет;

31.12.2020 11:47:46 позивачем здійснено перевірку статусу клієнта;

31.12.2020 11:48:22 відповідач надав необхідну інформацію для формування позивачем пропозиції клієнту;

31.12.2020 11:48:28 здійснено формування шаблону оферти: позивач розмістив клієнту в ІТС індивідуальну оферту (з відповідними активними посиланнями), яка містить істотні умови договору.

Із наданої позивачем пропозиції укласти Договір (оферти) № 079815-КС-006 про надання кредиту від 31.12.2020 вбачається, що ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» (Кредитодавець) пропонує ФОП Бабичу Є.М. (Позичальнику) укласти Договір про надання кредиту з використанням інформаційно - телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», на наступних умовах:

1. Кредитодавець надає Позичальнику грошові кошти в розмірі 70 000,00 грн. (Сімдесят тисяч грн.) на засадах строковості, поворотності, платності (надалі - Кредит), а Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених цим Договором про надання кредиту та Правилами про надання грошових коштів у кредит фізичним особам-підприємцям (надалі - Договір).

Тип Кредиту: Кредит.

Строк кредиту: 24 тижнів.

Процента ставка: 0,75565713, фіксована.

Комісія за надання Кредиту (далі - Комісія): 1 400,00 грн.

Загальний розмір наданого Кредиту: 70 000,00 грн.

Термін дії Договору: до 17.06.2021 р.

Орієнтовна загальна вартість наданого Кредиту: 129 960,00 грн.

2. Протягом строку кредитування процентна ставка за Кредитом (надалі - Проценти за користування Кредитом), нараховуються на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, із урахуванням дня видачі Кредиту та дня повернення Кредиту згідно Графіку платежів.

3. Графік платежів.

4. У разі прострочення Позичальником дати сплати чергового платежу визначеного Графіком платежів, Кредитодавець має право нараховувати штраф за кожен випадок такого порушення Позичальником у розмірі 10 процентів від загальної суми простроченої заборгованості в порядку визначеному Розділом 5 Правил про надання грошових коштів у кредит фізичним особам-підприємцям.

5. Позичальнику надані для ознайомлення Договір про надання кредиту та Правила, текст яких розміщено на сайті Кредитодавця https://bizpozyka.com/, повністю розуміє всі умови, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань та погоджується неухильно дотримуватись їх, укладаючи Договір. Позичальнику надана для ознайомлення інформація, передбачена законодавством України, зокрема частиною другою ст. 12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

6. Інші умови цього правочину регулюються Правилами. Усі неврегульовані Договором правовідносини Сторін регулюються законодавством України.

31.12.2020 11:48:48 позивачем вчинено запит на формування одноразового ідентифікатора для підписання Договору та відправлено в смс-повідомленні на номер телефону відповідача одноразовий ідентифікатор G3279 (алфавітно-цифрову послідовність, що отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію).

31.12.2020 11:48:50 відповідачем вчинено запит на відправку шаблону акцепту: відповідач ознайомився з офертою позивача та прийняв її умови.

Із наданого позивачем акцепту пропозиції (оферти) щодо укладання Договору № 079815-КС-006 про надання кредиту від 31.12.2020 вбачається, що ФОП Бабич Є.М. (Позичальник) з умовами пропозиції (оферти) ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» (Кредитодавця) укласти Договір про надання кредиту з використанням інформаційно - телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» ознайомлений, повністю і безумовно їх приймає та акцептує.

31.12.2020 11:49:35 відповідач підписав електронний договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором G3279 (відповідач ввів дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності попередньо отримані від позивача на фінансовий номер телефону).

Згідно умов Договору № 079815-КС-006 про надання кредиту від 31.12.2020, позивач (Кредитодавець) зобов`язався надати відповідачу (Позичальнику) грошові кошти в розмірі 70 000,00 грн. (Сімдесят тисяч грн.) на засадах строковості, поворотності, платності (надалі - Кредит), а Позичальник - повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених цим Договором про надання кредиту та Правилами про надання грошових коштів у кредит фізичним особам - підприємцям (надалі - Договір).

Тип Кредиту: Кредит.

Строк кредиту: 24 тижнів.

Процента ставка: в день 0,75565713, фіксована.

Комісія за надання Кредиту (далі - Комісія): 1 400,00 грн.

Загальний розмір наданого Кредиту: 70 000,00 грн.

Термін дії Договору до 17.06.2021 р.

Орієнтовна загальна вартість наданого Кредиту: 129 960,00 грн.

Протягом строку кредитування процентна ставка за Кредитом (надалі - Проценти за користування Кредитом), нараховуються на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, із урахуванням дня видачі Кредиту та дня повернення Кредиту згідно Графіку платежів.

В п. 3 Договору встановлено графік платежів: 12 платежів рівними частинами по 10 830,00 грн з 14.01.2021 по 17.06.2021. Загальна сума платежів 129 960,00 грн (70 000,00 грн основна сума кредиту + 58 560,00 проценти + 1 400,00 комісія).

Позичальник підтверджує, що він ознайомлений з Договором про надання кредиту та Правилами, текст яких розміщено на сайті Кредитодавця https://bizpozyka.com/, повністю розуміє всі умови, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань та погоджується неухильно дотримуватись їх, та, відповідно, укладає Договір.

Інші умови цього правочину регулюються Правилами, які є невід`ємною частиною Договору. Усі неврегульовані Договором правовідносини Сторін регулюються законодавством України.

31.12.2020 12:02:00 позивач платіжним дорученням від 31.12.2020 № 23370 перерахував на рахунок UA7503074 «Пополнение карт Приват-24 юр. лиц» грошові кошти в сумі 70 000,00 грн з призначенням платежу: «#410909 ІПН Перерах. коштів ОСОБА_1 ІПН зг. до кредитного дог. № 079815-КС-006 від 31.12.2020 без ПДВ».

На виконання ухвали суду про витребування доказів АТ КБ «ПриватБанк» листом від 01.11.2023 № 20.1.0.0.0/7-231030/47524 повідомило, що на ім`я ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_2 в банку емітовано карту № НОМЕР_1 IBAN НОМЕР_5 та надало виписку по цій картці за період з 31.12.2020 по 06.07.2021 включно.

Як вбачається із цієї виписки, 31.12.2020 на картку № НОМЕР_1 надійшов переказ коштів в сумі 70 000,00 грн: BIZPOZYKA TOV Pererah. Koshtiv Babych Ye. M. zh do kredytnoho doh. № 079815-КС-006 31.12.20.

За правилами ст. 73, 74, 79, 86 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються, зокрема, такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово згадував про категорію стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02 жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17, від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18, від 18 листопада 2019 року у справі № 902/761/18, від 04 грудня 2019 року у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно - цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

Враховуючи вищевикладені фактичні обставини у справі та положення чинного законодавства, суд дійшов висновку про те, що Договір № 079815-КС-006 про надання кредиту від 31.12.2020 був підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю - ідентифікатора, надісланого попередньо йому позивачем на фінансовий номер телефону, тобто поданими позивачем доказами підтверджено укладання між сторонами електронного правочину.

Дана обставина вважається доведеною, оскільки надані позивачем на її підтвердження електронні докази (договір № 079815-КС-006 про надання кредиту від 31.12.2020 року; пропозиція укласти договір (оферту) № 079815-КС-006 про надання кредиту від 31.12.2020 року; прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) щодо укладення договору № 079815-КС-006 про надання кредиту від 31.12.2020 року; візуальна форма послідовності дій клієнта щодо укладення електронного договору про надання кредиту № 079815-КС-006 від 31.12.2020 року в інформаційно - телекомунікаційній системі ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» на сайті www.my.bizpozyka.com; анкета клієнта (витяг з інформаційно - телекомунікаційної системи https://my.bizpozyka.com); платіжне доручення від 31.12.2020 року № 23370 на суму 70 000,00 грн); Правила про надання грошових коштів у кредит фізичним особам - підприємцям ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА»), а також витребувані судом докази (лист АТ КБ «ПриватБанк» від 01.11.2023 № 20.1.0.0.0/7-231030/47524 та виписка по карті) є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину, що спростовує доводи відповідача у цій частині. Доказів протилежного матеріали справи не містять, відповідачем таких доказів не надано, що в силу положень статей 13, 74 ГПК України є його процесуальним обов`язком.

При цьому, суд звертається до правових висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19.

Також, суд враховує, що номер телефону НОМЕР_4 , на який надсилався одноразовий ідентифікатор, є фінансовим номером телефону позичальника (відповідача), оскільки саме цей номер вказаний в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань як засіб зв`язку з ФОП Бабичем Є.М.

Із банківської виписки по картці № НОМЕР_1 , наданої АТ КБ «ПриватБанк», вбачається, що ОСОБА_1 05.01.2021 з цієї картки здійснював поповнення рахунку номера мобільного телефону НОМЕР_4 .

Доказів того, що відповідач блокував даний номер телефону (зокрема внаслідок його втрати) або не отримував від позивача на цей номер телефону одноразовий ідентифікатор через смс-повідомлення (виписку оператора мобільного зв`язку) відповідачем не надано.

Також, відповідач фактично одержав від позивача грошові кошти, тому кредитний договір є укладеним з моменту передання грошей.

Заперечення відповідача про те, що дії позивача щодо перерахування відповідачу коштів можуть свідчити про наявність позадоговірних відносин між сторонами, що не підпадають під договірні кредитні відносини, судом відхиляються, оскільки із банківської виписки по картці № НОМЕР_1 , наданої АТ КБ «ПриватБанк», вбачається, що ОСОБА_1 здійснював переказ грошових коштів з цієї картки на інші картки і рахунки через додаток Приват24, який є інтернет - банкінгом, тобто системою, призначеною для дистанційного керування банківськими рахунками ПриватБанку у режимі реального часу. Дана система забезпечує можливість перегляду балансу та руху коштів по рахунках, отримання їх реквізитів.

Таким чином, отримавши 31.12.2020 від позивача 70 000,00 грн, ОСОБА_1 не міг не знати про призначення цього платежу.

Доказів того, що відповідач звертався до позивача з приводу безпідставного перерахування грошових коштів, суду надано не було.

Навпаки, в цей же день, ОСОБА_1 почав витрачати отримані від позивача кошти. Зокрема, відповідач здійснив перерахування грошових коштів через додаток Приват24 в сумі 65 653,28 грн (50 502,52 грн + 15 150,76 грн) на карту ОСОБА_2 , а ще 4 400,00 грн були витрачені на розваги (CIB_GAME, KYIV). Тобто, після отримання від позивача 70 000,00 грн відповідач в цей же день витратив 70 053,28 грн.

Про те, що витрачені грошові кошти були отримані саме від позивача свідчать дані з банківської виписки, оскільки після отримання відповідачем 70 000,00 грн залишок на рахунку складав 70 098,25 грн.

Також, відповідач не звертався і до правоохоронних органів по факту мождивих шахрайських дій невстановлених осіб, а саме оформлення кредитних договорів від його імені з ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА».

Доказів розірвання Договору про надання кредиту № 079815-КС-006 від 31.12.2020 або визнання недійсним договору внаслідок недодержання сторонами в момент його вчинення вимог чинного законодавства України сторонами у справі не надано. Не надано також і доказів того, що сторони відмовились від виконання договору в силу певних об`єктивних обставин.

В матеріалах справи містяться:

- інформаційна довідка ТОВ «Платежі онлайн» (ТМ Platon) № 11/12 від 05.12.2023 в якій зафіксовано, що 20.01.2021 року з картки НОМЕР_6 було здійснено оплату кредиту на сайті BIZPOZYKA.COM на суму 8 200,00 грн. Опис транзакції: оплата кредиту згідно договору № ;

- інформаційна довідка ТОВ «Платежі онлайн» (ТМ Platon) № 12/12 від 05.12.2023 в якій зафіксовано, що 23.01.2021 року з картки НОМЕР_7 було здійснено оплату кредиту на сайті BIZPOZYKA.COM на суму 2 731,70 грн. Опис транзакції: оплата кредиту згідно договору № .

Судом встановлено, що в описі транзакцій вказується прізвище, ім`я та РНОКПП відповідача, а також адреса електронної пошти, яка була вказана відповідачем в інформаційно - телекомунікаційній системі позивача (https://my.bizpozyka.com/) при заповненні анкети клієнта.

Таким чином, зробивши 2 платежі з метою виконання умов договору, відповідач вчинив конклюдентні дії щодо визнання договору і, відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту № 079815-КС-006 від 31.12.2020.

Згідно п. 5.5 Правил про надання грошових коштів у кредит фізичним особам - підприємцям ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА», у разі недостатності суми здійсненого платежу для виконання зобов`язання за Договором про надання кредиту у повному обсязі, ця сума погашає вимоги Кредитодавця у такій черговості:

1) у першу чергу - відшкодовуються витрати Кредитодавця, пов`язані з поверненням виданого Кредиту (судові витрати, витрати на державного/приватного виконавця, нотаріуса тощо);

2) у другу чергу - нараховані Кредитодавцем неустойка (штраф), інші платежі відповідно до Договору про надання кредиту - у разі їх нарахування;

3) у третю чергу - прострочені Проценти за користування Кредитом та прострочена сума Кредиту;

4) у четверту чергу - Проценти за користування Кредитом;

5) у п`яту чергу - сума Кредиту.

Отримані від відповідача кошти в сумі 8 200,00 грн позивач спрямував на погашення комісії в сумі 1 400,00 грн та процентів в сумі 6 800,00 грн.

Отримані від відповідача кошти в сумі 2 731,70 грн позивач спрямував на погашення процентів в сумі 1 236,10 грн та кредиту в сумі 1 495,60 грн.

ОСОБА_1 вказує, що ТОВ «Бізнес Позика» не надало доказів того, що відповідач сплачував позивачу платежі саме на виконання умов договору № 079815-КС-006 про надання кредиту від 31.12.2020. Втім, будь - якого обґрунтування на виконання якого саме правочину відповідач здійснював перерахування коштів позивачеві також надано не було. Тому суд не може прийняти ці заперечення відповідача.

Вирішуючи питання про наявність або відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 173 - 175 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько - господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Майново - господарськими визнаються цивільно - правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 11 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України).

Внаслідок укладення Договору про надання кредиту № 079815-КС-006 від 31.12.2020 між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов`язки.

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Стаття 526 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності з ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як зазначалося вище, позивач належним чином виконав свої зобов`язання шляхом надання грошових коштів. Відповідач зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів належним чином не виконав.

На день звернення позивача з позовом до суду відповідач має заборгованість по сплаті кредиту в сумі 68 504,40 грн. (70 000,00 грн - 1 495,60 грн).

Тому позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Згідно ст. 10561 Цивільного кодексу України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

Згідно умов Договору про надання кредиту № 079815-КС-006 від 31.12.2020, відповідач зобов`язався сплатити проценти за користування кредитом за фіксованою ставкою 0,75565713 в день.

Протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом (надалі - Проценти за користування Кредитом), нараховуються на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, із урахуванням дня видачі Кредиту та дня повернення Кредиту згідно Графіку платежів.

В п. 3 Договору встановлено графік платежів: 12 платежів рівними частинами по 10 830,00 грн з 14.01.2021 по 17.06.2021.

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по сплаті процентів в сумі 79 719,64 грн, які нараховані за період з 01.01.2021 по 17.06.2021.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості по процентам за період з 01.01.2021 по 17.06.2021 у розмірі 79 719,64 грн, колегія суддів вважає висновок суду першої інстанції правомірним, що він є обґрунтованим та арифметично вірним, а тому позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами за користування кредитом у розмірі 79 719,64 грн.

Щодо заперечень скаржника на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 20.11.2023 та на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 18.12.2023 року, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що скаржником не зазначено в чому саме полягає неправомірність або порушення процесуального законодавства судом першої інстанції.

В свою чергу, суд апеляційної інстанції зазначає, що ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 20.11.2023 клопотання ОСОБА_1 про витребування оригіналів доказів залишено без задоволення з огляду на його необґрунтованість.

Суд першої інстанції правомірно та законно вказав, що на момент розгляду клопотання ОСОБА_1 про витребування оригіналів доказів відповідачем відзив на позовну заяву не поданий. У поданому клопотанні відповідач не вказує в чому полягають його заперечення проти позову, а також чому він ставить під сумнів наявність у позивача оригіналів документів, копії яких додано до позовної заяви, і яких саме.

Також, судом першої інстанції ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 18.12.2023 ухвалено здійснювати огляд веб-сайту ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" (https://bizpozyka.com) в мережі Інтернет з метою встановлення та фіксування його змісту; призначено огляд доказів за їх місцезнаходженням на 27.12.2023 на 12:00 год. у приміщенні Господарського суду Чернігівської області; залучено для участі в огляді доказів за їх місцезнаходженням спеціаліста - начальника відділу інформаційно - технічного забезпечення та статистики Господарського суду Чернігівської області Ковтуна Ю.М. якого зобов`язано з`явитися до суду за викликом, відповідати на поставлені судом питання, надавати консультації та роз`яснення, у разі потреби надавати суду іншу технічну допомогу; зобов`язано ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" забезпечити для участі в огляді доказів за їх місцезнаходженням явку представника, який має необхідні права адміністратора (або інший необхідний рівень доступу, достатній для огляду доказів) веб-сайту ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" (https://bizpozyka.com), явку якого визнано обов`язковою.

Цією ж ухвалою залишено без розгляду клопотання ОСОБА_1 про витребування оригіналів доказів у зв`язку із зловживанням відповідачем своїми процесуальними правами.

Суд першої інстанції, правомірно та законно залишив без розгляду клопотання відповідача, враховуючи, що 15.11.2023 та 29.11.2023 судом першої інстанції були розглянуто аналогічні за змістом клопотання відповідача; тобто, подаючи клопотання, відповідач не навів інших підстав або нових обставин, що обумовлювали би вчинення ним відповідної дії, а звернення відповідача до суду з клопотанням є зверненням для вирішення питання, яке вже вирішено судом, що в силу прямої вказівки закону є неприпустимим та свідчить про зловживання з боку ОСОБА_1 процесуальними правами.

Інші доводи, на які посилалися сторони під час розгляду даної справи, залишені судом без задоволення та не прийняті до уваги, як необґрунтовані та такі, що не спростовують висновків суду щодо задоволення позову.

Згідно зі ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Положеннями ст. 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

В силу ст. 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона покликається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Судом враховується, що Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» у рішенні від 18.07.2006 та у справі «Трофимчук проти України» у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Таким чином суд першої інстанції дійшов обґрунтованого та правомірно висновку про задоволення позовних вимог позивача в частині стягнення заборгованості за отриманим та неповернутим кредитом у розмірі 68 504,40 грн та заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами за користування кредитом у розмірі 79 719,64 грн.

З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Чернігівської області від 15.01.2024 у справі №927/1450/23 є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись ст. 2, 129, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, 281 - 282 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Чернігівської області від 15.01.2024 у справі № 927/1450/23 - залишити без змін.

Судові витрати, за перегляд рішення у суді апеляційної інстанції, покласти на ОСОБА_1 .

Матеріали справи повернути до Господарського суду Чернігівської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та, за загальним правилом, не підлягає оскарженню до Верховного Суду крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя С.А. Гончаров

Судді М.Л. Яковлєв

С.Р. Станік