ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" липня 2024 р. м. Рівне Справа № 918/378/24

Господарський суд Рівненської області у складі судді О. Андрійчук, за участю секретаря судового засідання О. Гуменюк, розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства "Таксомбанк"

до Фізичної особи - підприємця Борсук Аліси Олексіївни

про стягнення 35 855,72 грн,

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився,

від відповідача: не з`явився,

УСТАНОВИВ:

У квітні 2024 року Акціонерне товариство "Таксомбанк" (позивач) звернулося до Господарського суду Рівненської області із позовом до Фізичної особи - підприємця Борсук Аліси Олексіївни (відповідач) про стягнення 35 855,72 грн, з яких: 24 547,81 грн - заборгованість за кредитом, 11 307,91 грн - заборгованість за відсотками за кредитом за заявою - договором від 19.04.2019 №ID 6281073 про приєднання до правил обслуговування корпоративних клієнтів.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Згідно із позовною заявою, 19.04.2019 між позивачем (банк) та відповідачем (позичальник) укладено заяву-договір № ID6281073 про приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ "Таксомбанк" (кредитний договір), за умовами якого банк надав відповідачці кредит у формі овердрафту на поточний рахунок з цільовим призначенням на поповнення обігових коштів і здійснення поточних платежів в межах встановленого ліміту - 30 000,00 грн, термін повернення 18.04.2020, плата за користування кредитом - 27% річних та 0,49% комісії від суми максимального дебетового сальдо, яке існувало на поточному рахунку за розрахунковий місяць, а відповідачка зобов`язалася прийняти, належним чином використати та повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі відповідно до умов цього договору. Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надав відповідачці грошові кошти на суму 30 000,00 грн шляхом перерахування на банківську карту, а відповідачка, у свою чергу, зобов`язання за договором в частині повернення суми кредиту, сплати процентів та комісії у погоджені в такому договорі строки не виконала, відтак заборгованість останньої становить 35 855,72 грн, з яких: 24 547,81 грн основного боргу, 11 307,91 грн заборгованості за процентами, які позивач просить стягнути у судовому порядку.

У матеріально-правове обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на ст. 15, 16, 525, 526, 553, 554, 610, 612, 629, 1049, 1050,1054 ЦК України, ст. 612 ГК України тощо.

Відповідачка відзиву у порядку та строки, визначені ГПК України та ухвалою суду від 07.06.2024, не подала, отже, розгляд справи здійснюється за наявними матеріалами справи.

При цьому суд зазначає, що ухвали суду направлялися відповідачці на адресу, вказану в договорі та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним. При цьому отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (відповідні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17).

Процесуальні рішення, заяви і клопотання сторін, результати їх розгляду.

У квітні 2024 року АТ "Таксомбанк" звернулося до Господарського суду Рівненської області із позовом до Фізичної особи - підприємця Борсук Аліси Олексіївни про стягнення 35 855,72 грн, з яких: 24 547,81 грн - заборгованість за кредитом, 11 307,91 грн - заборгованість за відсотками за кредитом за заявою - договором від 19.04.2019 №ID 6281073 про приєднання до правил обслуговування корпоративних клієнтів.

Ухвалою суду від 15.04.2024 позовну заяву АТ "Таксомбанк" залишено без руху, запропоновано АТ "Таксомбанк" у триденний строк з дня отримання вказаної ухвали через відділ канцелярії та документального забезпечення суду подати докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а у разі їх відсутності у позивача - клопотання про їх витребування, а також докази реєстрації позивача (представника позивача) (створення електронного кабінету) в підсистемі Електронний суд ЄСІТС.

Ухвалою суду від 22.04.2024 у справі № 918/378/24 позовну заяву з доданими до неї документами повернуто АТ "Таксомбанк" без розгляду.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 29.05.2024 ухвалу Господарського суду Рівненської області від 22.04.2024 у справі № 918/378/24 скасовано, справу № 918/378/24 передано на розгляд Господарському суду Рівненської області.

Ухвалою суду від 07.06.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 01.07.2024.

17.06.2024 від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі.

01.07.2024 від відповідачки надійшла заява про відкладення судового засідання.

Ухвалою суду від 01.07.2024 розгляд справи відкладено на 15.07.2024.

10.07.2024 від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі.

Інших заяв і клопотань не надходило.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності та взаємозв`язку, оцінивши подані докази, суд установив таке.

Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

19.04.2019 між позивачем (банк) та відповідачкою (позичальник) укладено заяву-договір №ID 6281073 про приєднання до правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ "Таскомбанк" (продукт "Кредит на поточний рахунок"), відповідно до умов якого позивач надав відповідачці кредит у сумі 10 000,00 грн, який пізніше збільшено до 30 000,00 грн, із терміном повернення не пізніше 18.04.2020, а відповідачка зобов`язалася прийняти, належним чином використати та повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі відповідно до умов цього договору.

Відповідно до п.1.2 кредитного договору кредит надається у формі овердрафту на поточний рахунок № 2600.7.809531.001, відкритий у АТ "Таксомбанк" з цільовим використанням на поповнення оборотних коштів і здійснення поточних платежів клієнта, в межах встановленого ліміту кредитування (ліміт).

У пунктах 2.1-2.7 договору сторони обумовили, що розмір кредиту - 10 000,00 грн, валюта кредиту - гривня, вартість кредиту - розмір процентної ставки за користування кредитом 27% річних, розмір комісійної винагороди складає 0,49% від суми максимального дебетового сальдо, яке існувало на поточному рахунку за розрахунковий місяць, тип процентної ставки - фіксована, період сплати процентів - з 01 по 10 число кожного місяця, період сплати комісії - з 01 по 10 число кожного місяця, строк повернення кредиту - 18.04.2020.

Позичальник забезпечує наявність на своєму поточному рахунку грошових коштів у сумі, необхідній для сплати процентів та комісії у період сплати, визначений у підп. 2.5 та 2.6. договору. Остаточне погашення за кредитом позичальник повинен здійснити не пізніше дати, зазначеної в п. 2.7. цього договору (п. 3.1.- 3.2. договору).

У розділі 4 договору зазначено, що цей договір, Правила обслуговування корпоративних клієнтів в АТ "Таксомбанк" та Цінові параметри продукту є Кредитним договором. Цей договір є договором приєднання у визначенні ст. 634 ЦК України. Умови цього договору визначаються банком та доводяться до загалу шляхом розміщення його на офіційному сайті банку та укладається лише шляхом приєднання до договору в цілому. Особа, яка виявила намір укласти договір, не може запропонувати банку внести зміни до запропонованих умов договору або запропонувати включення до договору своїх умов. У випадку незгоди зі змістом та формою цього договору чи окремих його положень особа, яка виявляє намір укласти договір, має право відмовитися від його укладення, вимоги щодо зміни або розірвання цього договору після набрання ним чинності пред`являються і підлягають задоволенню відповідно до положень цього договору та законодавства України. Підписання договору є підтвердженням наміру позичальника укласти кредитний договір. а дата підписання вважається датою укладання договору. Строк дії договору встановлений в розділі 18 Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ "Таксомбанк".

Відповідно до Заяви-договору про приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів АТ "Таксомбанк" клієнт (відповідачка) підтвердила свої обізнаність (ознайомленість) та поінформованість відносно запропонованих банком умов надання зазначених банківських послуг (у т. ч. кредитних) та надала відповідну згоду, засвідчивши власним підписом 19.04.2019.

Згідно з п. 18.1.7 Правил, підписавши Заяву-договір про приєднання клієнта до Правил, клієнт висловлює свою згоду на те, що зміна ліміту проводиться банком в односторонньому порядку.

За п. 18.1.8. Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ "Таксомбанк" передбачено, що укладання кредитного договору здійснюється шляхом підписання електронно-цифровим підписом.

Умовами п.18.1.13 Правил обслуговування корпоративних клієнтів в AТ "Таксомбанк" передбачено, що при укладанні договорів та угод, або вчинення інших дій, що свідчать про приєднання клієнта до цих Правил (у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/інтернет клієнт-банк ТАС24/БІЗНЕС або у формі обміну паперовою/електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі), банк і клієнт допускають використання підписів клієнта у вигляді електронно-цифрового підпису та/або підтвердження через пароль, спрямований банком через верифікований номер телефону, який належить уповноваженій особі клієнта з правом "першого" підпису. Підписання договорів та угод таким чином прирівнюється до укладання договорів та угод у письмовій формі.

Періодом безперервного користування Кредитом є період часу, протягом якого безперервно існувало дебетове сальдо на поточному рахунку. Початком періоду безперервного користування Кредитом вважається перший день, починаючи з якого безперервно існувало дебетове сальдо на поточному рахунку Клієнта при закритті банківського дня. Зменшення або збільшення заборгованості за Кредитом в цей період не впливають на зміну дати закінчення періоду безперервного користування Кредитом. Датою закінчення періоду безперервного користування Кредитом вважається день, по закінченні якого на поточному рахунку зафіксовано нульове дебетове сальдо. Період безперервного користування Кредитом складає не більше 30 днів (п. .18.1.9.Правил).

Частиною 4 п. 18.1.15.3 Правил зазначено, що за рахунок грошових коштів, що надійшли на поточний рахунок Клієнта, в першу чергу проводиться погашення заборгованості за процентами, комісіями та іншими винагородами Банку за надання Кредиту, які нараховані згідно з Ціновими параметрами, зазначених на сайті банку. Грошові кошти, що зараховуються на поточний рахунок Клієнта, автоматично зменшують дебетове сальдо по поточному рахунку. У разі відсутності надходжень грошових коштів на поточний рахунок Клієнта, погашення процентів, комісій та інших винагород Банку за надання Кредиту, проводиться за рахунок невикористаного залишку Кредиту. Після погашення заборгованості за процентами, Банк проводить оплату тіла заборгованості.

За умовами п. 18.1.16. Правил Клієнт зобов`язується використовувати кредит на цілі, зазначені у п. 18.1.2. цього розділу Правил, сплатити проценти та інші види винагороди банку за весь час фактичного користування Кредитом згідно з п. 18.1.20, виконувати погашення заборгованості за Кредитом, отриманого в межах встановленого Ліміту, не пізніше терміну закінчення періоду безперервного користування Кредитом, встановленого п. 18.1.9, виконувати погашення різниці між заборгованістю за Кредитом і знову встановленим Лімітом згідно з періодом безперервного користування Кредитом, вказаного в п. 18.1.9, повернути Кредит у строки, встановлені цим розділом Правил.

Згідно з п. 18.1.2. Правил кредитний ліміт на поточний рахунок (кредит) - кредитний продукт у формі овердрафту на поточний рахунок юридичної особи або фізичної особи-підприємця (далі - Клієнт), який надається на поповнення оборотних коштів (за виключенням надання фінансової допомоги) і здійснення поточних платежів Клієнта, в межах встановленого ліміту кредитування (далі - Ліміт). Ліміт є сумою грошових коштів, в межах якої Банк здійснює оплату розрахункових документів Клієнта понад залишок грошових коштів на його поточному рахунку. Про розмір Ліміту Банк повідомляє Клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв`язку Банку і Клієнта (системи клієнт-банк, Інтернет-банку ТАС24|БІЗНЕС, мобільний додаток ТАС24|БІЗНЕС, SMS-повідомлення або інших). Максимальний розмір Ліміту, згідно цих Правил, становить: для фізичних осіб-підприємців - 200 000,00 грн, для юридичних осіб 500 000,00 грн. Банк здійснює обслуговування Ліміту Клієнта, що полягає у проведенні його платежів понад залишок коштів на поточному рахунку Клієнта, при наявності вільних грошових ресурсів, за рахунок кредитних коштів в межах Ліміту, шляхом дебетування поточного рахунку. При цьому утворюється дебетове сальдо.

Відповідно до п. 18.1.17.3 Правил у випадку порушення клієнтом будь-якого із зобов`язань, передбаченого цим розділом Правил, у т. ч. при порушенні цільового використання кредиту, банк має право змінити умови кредитування: вимагати від клієнта дострокового повернення кредиту, сплати процентів за його користування, виконання інших зобов`язань за кредитом в повному обсязі шляхом подання відповідного повідомлення.

За користування Кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку Клієнта при закритті банківського дня Клієнт сплачує проценти та інші види винагороди, згідно Цінових параметрів, зазначених на Сайті Банку (п.18.1.20.1.Правил).

Порядок розрахунку процентів визначено у п.18.1.20.2 Правил: за користування Кредитом Клієнт сплачує Банку проценти в розмірі, встановленому Ціновими параметрами, зазначеними на Сайті Банку. Розрахунок процентів за користування Кредитом проводиться щодня на фактичну заборгованість за Кредитом, починаючи з моменту утворення на поточному рахунку дебетового сальдо при закритті банківського дня, за кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів у році. Розрахунок процентів проводиться до повного погашення заборгованості за Кредитом, на суму залишку заборгованості за Кредитом. День повернення Кредиту в часовий інтервал нарахування процентів не включається. Списання нарахованих процентів виконується з 1-го по 10-те число кожного місяця, за попередній місяць.

Згідно з п. 18.1.20.3.- 18.1.20.8. Правил у разі непогашення Кредиту на дату закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнуленню (період безперервного користування Кредитом, вказаний в п. 18.1.9 цих Правил), починаючи з наступного дня після дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнуленню, Кредит вважається простроченим, а грошові зобов`язання клієнта з погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні Клієнтом будь-якого з грошових зобов`язань Клієнт сплачує Банку проценти за користуванням Кредитом, штраф та пеню в порядку та розмірі, встановленому Ціновими параметрами. Банк залишає за собою право продовжити період, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню (період безперервного користування Кредитом), і не вважати такий Кредит простроченим, а грошові зобов`язання Клієнта з погашення заборгованості - порушеними. Таке право реалізується шляхом повідомлення Клієнта за допомогою встановлених засобів електронного зв`язку Банку та Клієнта (системи клієнт-банк, Інтернетбанку ТАС24|БІЗНЕС, мобільний додаток ТАС24|БІЗНЕС, SMS-повідомлення або інших). При цьому, додаткових погоджень з Клієнтом не потрібно. Під непогашенням Кредиту розуміється невиникнення на поточному рахунку нульового дебетового сальдо при закритті банківського дня. Відповідно до ст. 212 ЦКУ при порушенні Клієнтом будь-якого із зобов`язань, передбачених цим розділом Правил, Клієнт сплачує Банку проценти в розмірі, зазначеному в Цінових параметрах. Клієнт сплачує Банку комісію за управління Лімітом 1-го числа кожного місяця у відсотках від суми максимального сальдо Кредиту, що існував на кінець банківського дня за попередній місяць, в порядку і розмірі, визначених в Цінових параметрах. У разі, якщо дата погашення Кредиту та/або сплати процентів за користування Кредитом, комісії або іншої винагороди припадає на вихідний або святковий день, зазначені платежі повинні бути проведені в банківський день, що передує вихідному або святковому дню. Погашення Кредиту, сплата процентів, комісій та інших винагород Банку здійснюються у валюті Кредиту відповідно до умов цього розділу Правил. Зобов`язання, при реалізації Банком права на стягнення процентів, комісій та інших винагород, виконуються в такій послідовності: кошти отримані від Клієнта, а також від інших уповноважених органів/осіб, для погашення заборгованості направляються на погашення простроченої комісії, прострочених процентів, далі - простроченого кредиту, далі - пені, далі - штрафів, далі - комісії, далі - процентів, далі - кредиту. Остаточне погашення заборгованості виконується не пізніше дати, зазначеної в п.18.1.8.

Відповідно до п. 18.1.8. Правил проведення платежів Клієнта у порядку обслуговування Кредиту проводиться Банком протягом одного року з моменту підписання Заяви-договору про приєднання Клієнта до Правил. Підписання Заяви здійснюється електронно-цифровим підписом в комплексі дистанційного обслуговування ТАС24|БІЗНЕС або через інший сервіс електронного документообігу, що запроваджений в Банку. Підписана Заява разом з цими Правилами та ціновими параметрами продукту (далі - Цінові параметри), які зазначені на офіційному Сайті Банку, становить кредитний договір (далі - Угода). При порушенні Клієнтом будь-якого із зобов`язань, передбачених цими Правилами, Банк на свій розсуд, має право змінити умови кредитування, встановивши інший термін повернення Кредиту. При належному виконанні Клієнтом зобов`язань, передбачених Правила обслуговування корпоративних клієнтів в АТ Таскомбанк 130 цими Правилами та якщо не менш, ніж за сім банківських днів до закінчення строку дії Кредиту, жодна із сторін через встановлені засоби електронного зв`язку Банку і Клієнта (Комплексу електронного банкінгу, комплексу дистанційного обслуговування ТАС24|БІЗНЕС, мобільного застосунку ТАС24|БІЗНЕС, SMS-повідомлень або інших) не повідомить іншу сторону про намір припинити дію Кредиту, строк дії Кредиту вважається пролонгованим на тих же умовах на наступні 365 календарних днів. Зазначена процедура пролонгації повторюється будь-яку кількість разів та не вимагає укладення додаткових угод/договорів.

Як встановлено судом, відповідачка підписала Заяву-договір №ID 6281073 про приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ "Таксомбанк" (Правила) електронним цифровим підписом, що підтверджується копією відповідного електронного сертифікату, сформованого на сайті надавача електронних послуг та відображенням ЕЦП на самому договорі.

Позивач на виконання умов укладеного кредитного договору встановив ліміт на відповідний рахунок у вигляді дебетового сальдо, в рамках якого відповідачка мала право неодноразово отримувати грошові кошти та зобов`язана їх повертати. Відповідачка активно користувалася кредитними коштами, що підтверджується банківською випискою.

Заразом, як зазначає позивач, відповідачка умови кредитного договору належним чином не виконала, кредитні кошти у встановлені договором строки не повернула, у зв`язку з чим її заборгованість станом на 26.01.2024 за кредитним договором становить 35 855,72 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту (у т. ч. прострочена) - 24 547,81 грн, заборгованість по відсоткам (у т. ч. прострочені) - 11 307,91 грн.

15.11.2023 у зв`язку з порушенням відповідачкою умов договору позивач направив відповідачці повідомлення-вимогу щодо дострокового повернення кредитних коштів з урахуванням відповідних комісій та нарахованих штрафних санкції, передбачених умовами договору, та про необхідність погашення заборгованості протягом 10 календарних днів з дати одержання повідомлення, але в будь-якому випадку не пізніше 15 календарних днів з дня направлення банком повідомлення.

Станом на дату розгляду вказаного спору відповідачкою доказів сплати суми боргу до матеріалів справи не долучено.

З урахуванням викладеного судом установлено, що між сторонами виникли кредитні правовідносини, пов`язані з простроченням сплати кредиту та процентів, регулювання яких здійснюється ГК України та ЦК України.

Норми права, що підлягають до застосування, та мотиви їх застосування, оцінка аргументів, наведених сторонами.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" банком є юридична особа, яка на підставі банківської ліцензії має виключне право надавати банківські послуги, відомості про яку внесені до Державного реєстру банків. Банківський кредит - будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми.

Згідно зі ст. 55 Закону України "Про банки і банківську діяльність" відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

За змістом положень ст. 626, 627, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 ЦК України встановлено обов`язковість виконання договору сторонами.

Господарський договір укладається в порядку, встановленому Цивільним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ст. 181 ГК України).

За правилом ч.1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.

Згідно зі ст. 638 ЦК України унормовано, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

За змістом п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Частинами 7, 12 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" врегульовано, що електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Відповідно до ч. 3-6 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію" врегульовано використання підпису в сфері електронної комерції, відповідно до якої якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

За п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" одноразовим ідентифікатором є алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Отже, підписання договору (електронного правочину) за допомогою одноразового пароля- ідентифікатора є належним та допустимим доказом на підтвердження укладення сторонами такого договору (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19, в якій, серед іншого, зазначено, що без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений).

Як установлено судом, наявний в матеріалах справи договір про надання кредиту містить відмітку про підписання його одноразовим ідентифікатором "Підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором 19.04.2019 15:46".

Крім того, позивачем долучено до матеріалів справи візуальні форми послідовності дій відповідачки щодо укладення електронного договору про надання кредиту.

Одноразовий ідентифікатор, яким підписаний договір, складається з комбінації цифр і літер, що відповідає нормам Закону України "Про електронну комерцію", а тому належними й допустимими доказами підтверджено факт укладення договору між сторонами.

Суд також зазначає, що ст. 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню (відповідна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 2- 1383/2010).

З урахуванням принципів добросовісності, справедливості та розумності, сумніви щодо дійсності, чинності та виконуваності договору (правочину) мають тлумачитися судом на користь його дійсності, чинності та виконуваності (відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.03.2021 у справі № 607/11746/17).

Відповідачка доказів визнання недійсним договору про надання кредиту не надала, а отже, повинна виконувати його умови у повному обсязі.

Відповідно до листа Національного банку України від 31.10.2001 № 12-111/1355-6569 Роз`яснення щодо відображення в бухгалтерському обліку кредитів овердрафт відповідно до Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку комерційних банків України овердрафт - це короткостроковий кредит, що надається надійному клієнту понад його залишок на поточному рахунку в цьому банку в межах заздалегідь обумовленої суми шляхом дебетування його рахунка. При цьому утворюється дебетове сальдо. Овердрафт оформлюється договором, в якому зазначається ліміт овердрафту, умови його використання, відсотки за ним, а також відповідальність за несвоєчасне повернення. Відсотки за овердрафтом нараховуються на дебетовий залишок за рахунком за заздалегідь визначеною процентною ставкою. Враховуючи особливості надання кредиту "овердрафт", який надається лише надійним клієнтам банку, у разі порушення строків сплати основного боргу або процентів за овердрафтом банк має віднести заборгованість за овердрафтом на відповідні рахунки короткострокових кредитів. Проценти за овердрафтом нараховуються згідно з договором за овердрафтом та обліковою політикою банку, але не рідше одного разу на місяць. Порядок сплати процентів визначається договором і здійснюється з поточного рахунка клієнта. У разі прострочення сплати процентів за овердрафтом, відповідна сума нарахованих процентів переноситься на рахунок прострочених нарахованих доходів. У разі прострочення строку погашення основної суми боргу за овердрафтом, залишок за овердрафтом переноситься на рахунок простроченої заборгованості за наданими кредитами.

Згідно з ст. 1069 ЦК України якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір плати за використання клієнтом коштів банку, яке не встановлене договором, не може перевищувати подвійну облікову ставку Національного банку України.

За своєю правовою природою договір овердрафту є кредитним договором, оскільки при наданні овердрафту кредитується рахунок позичальника.

Згідно з ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 "Позика" глави 71 "Позика. Кредит. Банківський вклад" Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч. 2 ст. 1054 ЦК України).

За приписами ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ст. 1049 ЦК України).

Частиною 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Отже, за договором позики та кредитним договором обов`язку позикодавця (кредитодавця) передати позичальнику грошові кошти кореспондує обов`язок позичальника повернути позикодавцю (кредитодавцю) грошові кошти або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості (при наданні позики), а також сплатити проценти, якщо це передбачено договором. Договір позики та кредитний договір вважаються виконаними в момент повернення позичальником грошових коштів, такої ж кількості речей того ж роду та такої ж якості (при наданні позики), а також сплати процентів, якщо це передбачено договором.

За наявними у справі доказами позивач належним чином виконав свої зобов`язання за договором, встановивши кредитний ліміт на банківську карту відповідачки, емітовану АТ "Таксомбанк, кредитні кошти в загальній сумі 10 000,00 грн, який пізніше збільшено до 30 000,00 грн.

У свою чергу, відповідачка повинна була сплатити позивачу кредит, заборгованість за яким становить 24 547,81 грн, однак свого обов`язку не виконала.

Щодо строку повернення кредиту, то останній погоджений сторонами до 18.04.2020 та неодноразово продовжувався згідно з п. 18.1.8 Правил.

Окрім того, 15.11.2023 у зв`язку з порушенням відповідачкою умов договору позивач скористався своїм правом на зміну умов договору щодо строку повернення кредиту та направив відповідачці повідомлення-вимогу щодо дострокового повернення кредитних коштів протягом 10 календарних днів з дати одержання повідомлення, але в будь-якому випадку не пізніше 15 календарних днів з дня направлення банком повідомлення.

Тобто строк повернення кредиту закінчився 30.11.2023.

Окрім того, за твердженням позивача, відповідачка не сплатила процентів за користування кредитом, розмір яких становить 11 307,91 грн.

Як установлено судом, розмір і порядок сплати процентів за користування кредитом узгоджені договором.

Проценти відповідно до ст. 1048 ЦК України сплачуються не за сам лише факт отримання позичальником кредиту, а за користування кредитом (тобто за можливість позичальника за плату правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу).

Надання кредиту наділяє позичальника благом, яке полягає в тому, що позичальник, одержавши від кредитора грошові кошти, не повинен повертати їх негайно, а отримує можливість правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу (строку кредитування, у межах якого сторони можуть встановити періоди повернення частини суми кредиту), а кредитор, відповідно, за загальним правилом не вправі вимагати повернення боргу протягом відповідного строку (право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту передбачає ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Саме за це благо - можливість правомірно не повертати кредитору борг протягом певного часу - позичальник сплачує кредитору плату, якою є проценти за договором кредиту відповідно до ст. 1048 ЦК України.

Уклавши кредитний договір, сторони мають легітимні очікування щодо належного його виконання. Зокрема, позичальник розраховує, що протягом певного часу він може правомірно користуватися кредитом, натомість кредитор розраховує, що він отримає плату (проценти за користування кредитом) за надану позичальнику можливість не повертати всю суму кредиту одразу.

Разом з цим зі спливом строку кредитування чи пред`явленням кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту кредит позичальнику не надається, позичальник не може правомірно не повертати кошти, а тому кредитор вправі вимагати повернення кредиту разом із процентами, нарахованими відповідно до встановлених у договорі термінів погашення періодичних платежів на час спливу строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту у межах цього строку. Тобто позичальник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення строку кредитування чи після пред`явлення кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту, а тому й не повинен сплачувати за нього нові проценти відповідно до ст. 1048 ЦК України. Очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за користування кредитом поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними.

Отже, припис абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України (вказаних висновків Велика Палата Верховного Суду дійшла у постановах від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 та від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16).

Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма ч. 1 ст. 1048 ЦК України і охоронна норма ч. 2 ст. 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно (відповідні висновки наведені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16).

На період після прострочення виконання зобов`язання з повернення кредиту кредит боржнику не надається, боржник не може правомірно не повертати кредит, а тому кредитор вправі вимагати повернення боргу разом з процентами, нарахованими на час спливу строку кредитування. Тобто боржник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення кредитування, а тому й не повинен сплачувати за нього проценти відповідно до ст. 1048 ЦК України; натомість настає відповідальність боржника - обов`язок щодо сплати процентів відповідно до ст. 625 ЦК України у розмірі, встановленому законом або договором.

Якщо боржник не сплатив суму боргу, яка складається з тіла кредиту та процентів, нарахованих в певній сумі на час закінчення строку кредитування чи на час пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, то прострочення такого грошового зобов`язання не призводить до подальшої зміни його розміру, але в боржника виникає додатковий обов`язок щодо сплати річних процентів, нарахованих відповідно до ст. 625 ЦК України.

Отже, у разі порушення позичальником зобов`язання з повернення кредиту настає відповідальність - обов`язок щодо сплати процентів відповідно до ст. 625 ЦК України у розмірі, встановленому законом або договором.

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до ст. 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання (такі висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справі № 646/14523/15-ц, від 18.03.2020 у справі № 902/417/18).

Загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення. Одним з принципів цивільного права є компенсація майнових втрат особи, що заподіяні правопорушенням, вчиненим іншою особою (відповідна правова позиція наведена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 902/417/18). При цьому компенсаторний характер процентів, передбачених ст. 625 ЦК України, не свідчить про те, що вони є платою боржника за користування кредитом (тобто можливістю правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу). Такі проценти слід розглядати саме як міру відповідальності. На відміну від процентів за користування кредитом, до процентів річних, передбачених зазначеною статтею, застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність.

Отже, в охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання (казаний висновок сформульований в постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 та від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16).

Для вирішення подібних спорів важливим є тлумачення умов договорів, на яких ґрунтуються вимоги кредиторів, для з`ясування того, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування. Для цього можуть братися до уваги формулювання умов про сплату процентів, їх розміщення в структурі договору (в розділах, які регулюють правомірну чи неправомірну поведінку сторін), співвідношення з іншими положеннями про відповідальність позичальника тощо. У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав) (відповідні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.04.2023 у справі № 910/4518/16).

Як зазначалося, строк повернення кредиту закінчився 30.11.2023, а відтак позивач мав право на нарахування процентів в розмірі 27% до вказаного строку.

За наданим розрахунком заборгованості позивач здійснював нарахування процентів по 26.01.2024, тобто поза межами строку дії кредитного договору.

Суд, здійснивши перерахунок процентів у межах строку дії кредитного договору, установив, що розмір останніх становить 10 276,95 грн (при заявлених - 11 307,91 грн), а відтак вимога про стягнення процентів підлягає частковому задоволенню.

Відповідачка зазначений позивачем розрахунок не спростувала, власного контррозрахунку до суду не подала.

У силу вимог ч. 1, 6, 7 ст. 193 ГК України, які кореспондуються зі ст. 525, 526 ЦК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як установлено судом із фактичних обставин справи, відповідачка своїх зобов`язань з повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, погоджених сторонами у договорі, не виконала, доказів погашення заборгованості за договором не надала, відтак вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають до часткового задоволення.

Висновки суду за результатами вирішення спору.

За результатами з`ясування обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні, і з наданням оцінки всім аргументам учасників справи у їх сукупності та взаємозв`язку, як це передбачено вимогами ст. 76-79, 86 ГПК України, суд дійшов висновку про порушення майнових прав позивача, а отже, про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Розподіл судових витрат.

Згідно з ч. 1ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (ч. 1 ст. 124 ГПК України).

У позовній заяві позивачем зазначено попередній розрахунок судових витрат, що складаються із судового збору в розмірі 3 028,00 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи, що позов задоволено частково, відтак судовий збір в розмірі 2 941,10 грн покладається на відповідача, решта - на позивача.

Керуючись ст. 73, 74, 76-79, 86, 91, 123, 126, 129, 233, 238, 240, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства "Таксомбанк" до Фізичної особи - підприємця Борсук Аліси Олексіївни про стягнення 35 855,72 грн задоволити частково.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця Борсук Аліси Олексіївни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "Таксомбанк" (01032, м. Київ, вул. С. Петлюри, 30, ідентифікаційний код 09806443) 24 547,81 грн заборгованості за кредитом та 10 276,95 грн заборгованості за процентами.

У задоволенні позовних вимог про стягнення 1 030,96 грн заборгованості по процентам відмовити.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця Борсук Аліси Олексіївни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "Таксомбанк" (01032, м. Київ, вул. С. Петлюри, 30, ідентифікаційний код 09806443) 2 941,10 грн судового збору.

Позивач: Акціонерне товариство "Таксомбанк" (01032, м. Київ, вул. С. Петлюри, 30, ідентифікаційний код 09806443).

Відповідач: Фізична особа - підприємець Борсук Аліса Олексіївна ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).

Інформацію у справі, що розглядається, можна отримати на сторінці суду на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет за вебадресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Повне судове рішення складене та підписане 15.07.2024.

Суддя О.Андрійчук