ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"09" липня 2024 р. Справа № 924/424/24

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Заверухи С.В., за участю секретаря судового засідання Тлусти У.О., розглянувши у залі судового засідання № 305 справу

за позовом фізичної особи-підприємця Шароварського Віктора Адамовича, с. Смотрич Кам`янець-Подільського району Хмельницької області

до товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетично-дорожнє будівництво", м. Канів Черкаської області

про стягнення 1757852,44 грн основного боргу, 578585,76 грн інфляційних втрат, 119728,57 грн 3% річних, 258621,03 грн пені,

представники сторін:

позивача: Худняк В.А. - представник згідно ордеру

відповідача: не з`явився

У судовому засіданні 09.07.2024р. відповідно до ст. 240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

Процесуальні дії по справі.

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 13.05.2024р. відкрито провадження у справі № 924/424/24 в порядку розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання по справі, надано строк для подання відзиву та відповіді на відзив.

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 25.06.2024р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Фізична особа-підприємець Шароварський Віктор Адамович звернувся з позовом до суду про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетично-дорожнє будівництво" 1757852,44 грн основного боргу, 578585,76 грн інфляційних втрат за період лютий 2022р. - березень 2024р., 119728,57 грн 3% річних за період з 19.01.2022р. по 26.04.2024р., 258621,03 грн пені за період з 19.12.2021р. по 19.07.2022р. на підставі договору про надання послуг перевезення та обробки вантажів № 22/03/2021-01 від 22.03.2021р. В обґрунтування позовних вимог зазначено про невиконання відповідачем своїх зобов`язань щодо оплати наданих послуг спецтехніки за період з 22.03.2021р. по 31.12.2021р., що підтверджується підписаними сторонами специфікацією послуг, актами виконаних робіт та актами звіряння.

Представником позивача подано до суду клопотання від 12.06.2024р. про долучення доказів до матеріалів справи, а саме платіжні інструкції № 114 від 17.01.2022р. на суму 34426,08 грн, № 139 від 18.01.2022р. на суму 765573,92 грн, № 1302 від 30.11.2021р. на суму 100000,00 грн. В обґрунтування даного клопотання зазначено, що вказані платіжні доручення - розрахункові документи, які містять доручення платника (ТОВ "ЕДБ") банку, здійснити переказ визначеної в ньому суми коштів зі свого рахунку на рахунок отримувача (ФОП Шароварський В.А.), є сумами зведеної або часткової оплати як за виконані роботи за договором № 22/03/2021-01 від 22.03.2021р., так і за іншими договорами, які є/були діючими між сторонами на момент здійснення вищевказаних платежів. Щодо сум грошових коштів (із вищевказаних платежів), які визнаються сторонами саме як розрахунок за договором № 22/03/2021-01 від 22.03.2021р. (та вся хронологія розрахунків за вказаним договором) відображені в акті звіряння взаємних розрахунків між ТОВ "Енергетично-дорожнє будівництво" та ФОП Шароварським Віктором Адамовичем, станом на 31.12.2021р. та в акті звіряння взаємних розрахунків станом на 31.12.2022р.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, відзиву на позов не подав, причин неявки та неподання доказів не повідомив.

Ухвали суду від 13.05.2024р., від 04.06.2024р., від 25.06.2024р. були отримані відповідачем, про що свідчать наявні в матеріалах справи довідки про доставку процесуального документа в електронному вигляді в електронний кабінет відповідача. Також 25.06.2024р. на сайті "Судова влада України" було розміщено повідомлення у справі № 924/424/24, згідно якого повідомлено відповідача про те, що судове засідання призначено на 09.07.2024р.

Згідно ст. 176 ГПК України, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи в порядку, встановленому ст. 242 цього кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої ст. 120 цього кодексу.

Положеннями ст. 242 ГПК України передбачено, що днем вручення судового рішення є, зокрема, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. З наведеного, відповідач є такий, що належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, проте, відзиву на позов не подав та причин неявки та неподання відзиву не повідомив.

Ст. 202 ГПК України передбачає, що суд може розглядати справу за відсутності учасника справи, якщо його було належно повідомлено, проте, він не повідомив про причин неявки або така неявка є повторною.

Враховуючи вищевикладене, належне повідомлення відповідача, відсутність клопотання сторін про відкладення розгляду справи, розумність строків розгляду судового спору, суд приходить до висновку про розгляд справи без участі відповідача та за наявними в матеріалах справи доказами.

Представник позивача в судове засідання з`явився, підтримав доводи, викладені в позовній заяві.

Перелік обставин, які є предметом доказування; та доказів, якими сторони підтверджують або спростовують наявність даних обставин.

22.03.2021р. між фізичною особою-підприємцем Шароварським Віктором Адамовичем (виконавець) та товариством з обмеженою відповідальністю "Енергетично-дорожнє будівництво" (замовник) укладено договір про надання послуг перевезення та обробки вантажів № 22/03/2021-01, відповідно до п. 1.1. якого за умовами договору виконавець зобов`язується за завданням замовника надати послуги, які споживаються в процесі здійснення замовником господарської діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві належним чином надані послуги.

Відповідно до п. 1.1.1. договору за цим договором виконавець надає наступні послуги: перевезення вантажів замовника, вантажно-розвантажувальні роботи, включаючи весь комплекс пов`язаних з ними операцій (в т.ч. із застосуванням спецтехніки, технологічних транспортних засобів, машин, механізмів тощо); роботи по обробці вантажів, підготовці вантажів, підготовці вантажу до перевезення (за необхідності переупаковку і ремонт тари для забезпечення повного збереження вантажу під час перевезення), сортування, нанесення на вантаж повного і чіткого маркірування, передбаченого правилами перевезення вантажу, і інші.

Згідно п. 1.2. договору послуги надаються згідно з Специфікацією послуг (Додаток № 1 (невід`ємна частина) договору), за замовленнями замовника, прийнятими виконавцем до виконання.

У відповідності до п. 1.3. договору обсяг та загальна вартість наданих послуг визначається на підставі підписаних сторонами актів приймання-передачі наданих послуг та наданих до нього підтверджуючих документів.

Як передбачено п. 2.2. договору, виконавець має право вимагати своєчасної оплати наданих та прийнятих замовником без зауважень послуг.

Пунктом 2.3. договору погоджено, що замовник зобов`язується своєчасно здійснювати оплату належним чином наданих послуг за договором.

Вартість послуг виконавця зазначається сторонами у акті приймання-передачі наданих послуг, з урахуванням специфікації послуг (додаток № 1 до договору) (п. 3.1. договору).

Відповідно до п. 3.2. договору ціна договору складається з суми вартості послуг наданих виконавцем (суми всіх підписаних сторонами актів приймання-передачі наданих послуг) протягом строку дії договору.

Згідно п. 3.3. договору оплата вартості наданих послуг здійснюється після надання виконавцем замовнику повного пакету документів, а саме: акті приймання-передачі наданих послуг за формою встановленою додатком № 2 до договору; подорожніх листів; товарно-транспортних накладних; змінних рапортів.

Вказані підтверджувальні документи надаються в обсязі та за формами, що передбачений для обліку роботи кожного окремого виду (марки) транспортних засобів, спецтехніки, машин, механізмів тощо.

У відповідності до п. 3.5. договору оплата вартості послуг здійснюється замовником у безготівковій формі протягом 10 (десяти) робочих днів після підписання сторонами акту приймання-передачі наданих послуг. Валюта платежу національна грошова одиниця України (гривня).

Як передбачено п. 4.4. договору, за несвоєчасну оплату послуг, замовник сплачує на користь виконавця пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період прострочення, від простроченої суми, за кожний день прострочення.

Договір складено у двох примірниках (по одному для кожної сторони), що мають однакову юридичну силу, є укладеним (набирає чинності) з дня підписання сторонами та діє до 31 грудня 2021 року (п. 6.1. договору).

Відповідно до специфікації послуг № 1 від 22.03.2021р. (додаток № 1 до договору від 22.03.2021р.) сторонами погоджено вартість машино/години, а саме: вантажний автомобіль КАМАЗ 55102, д.р.н. НОМЕР_1 540,00 грн; вантажний автомобіль МАЗ-551605, д.р.н. НОМЕР_2 650,00 грн.

Сторонами погоджено перелік актів виконаних робіт за період з 22.03.2021р. по 31.12.2021р. згідно договору про надання послуг № 22/03/2021-01 від 22.03.2021р. (всього на суму 2095704,36 грн).

Фізичною особою-підприємцем Шароварським В.А. були виконані роботи (надані послуги) товариству з обмеженою відповідальністю "Енергетично-дорожнє будівництво" на загальну суму 2095704,36 грн, що підтверджується наступними актами здачі-приймання наданих послуг: від 30.03.2021р. на суму 76608,00 грн, № 63 від 31.03.2021р. на суму 56550,35 грн, № 87 від 29.04.2021р. на суму 52000,32 грн, № 88 від 30.04.2021р. на суму 8640,00 грн, № 99 від 30.04.2021р. на суму 78000,48 грн, № 122 від 30.06.2021р. на суму 149500,92 грн, № 145 від 30.07.2021р. на суму 111800,69 грн, № 160 від 30.08.2021р. на суму 57850,36 грн, № 176 від 31.08.2021р. на суму 98150,60 грн, № 198 від 26.09.2021р. на суму 91000,56 грн, № 224 від 22.10.2021р. на суму 74100,46 грн, № 233 від 27.10.2021р. на суму 165101,02 грн, № 251 від 29.10.2021р. на суму 12690,00 грн, № 248 від 26.11.2021р. на суму 194351,20 грн, № 256 від 30.09.2021р. на суму 157950,97 грн, № 272 від 16.10.2021р. на суму 102700,63 грн, № 282 від 31.10.2021р. на суму 140400,86 грн, № 300 від 16.11.2021р. на суму 138450,85 грн, № 316 від 30.11.2021р. на суму 133250,82 грн, № 335 від 16.12.2021р. на суму 123500,76 грн, № 351 від 23.12.2021р. на суму 2750,00 грн, № 352 від 24.12.2021р. на суму 70354,51 грн.

Згідно підписаного сторонами акта звіряння взаємних розрахунків станом на 31.12.2021р. заборгованість товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетично-дорожнє будівництво" перед фізичною особою-підприємцем Шароварським В.А. становить 2060902,44 грн.

За виконані роботи за договором № 22/03/2021-01 від 22.03.2021р., а також за іншими укладеними між сторонами договорами, товариством з обмеженою відповідальністю "Енергетично-дорожнє будівництво" сплачено фізичній особі-підприємцю Шароварському В.А. грошові кошти згідно наступних платіжних інструкцій: № 114 від 17.01.2022р. в сумі 34426,08 грн, № 139 від 18.01.2022р. в сумі 765573,92 грн, № 1302 від 30.11.2021р. в сумі 100000,00 грн.

Відповідно до підписаного сторонами акта звіряння взаємних розрахунків станом на 31.12.2022р. заборгованість товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетично-дорожнє будівництво" перед фізичною особою-підприємцем Шароварським В.А. становить 1757852,44 грн.

Адвокат Худняк В.А. звернувся із адвокатським запитом № 17/24 від 01.03.2024р. до товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетично-дорожнє будівництво", у якому просив повідомити про стан розгляду претензії фізичної особи-підприємця Шароварського В.А. від 12.02.2024р. та невідкладно здійснити погашення заборгованості в сумі 4676530,00 грн відповідно до акту звіряння розрахунків від 31.12.2022р. Адвокатський запит було надіслано на електронну пошту боржника.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів (визнання більш вірогідними), аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 ГПК України позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Частиною 5 ст. 29 ГПК України визначено, що позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Судом встановлено, що у п. 1.5. договору сторонами погоджено, що місце та строк надання послуг зазначаються у замовленні замовника, прийнятому виконавцем до виконання.

Крім того, як слідує за матеріалів справи, а саме рапорті-нарядів про роботу будівельної техніки за періоди: 16.03.2021р.-31.03.2021р., 01.04.2021р.-15.04.2021р., 01.05.2021р.-16.05.2021р., 17.05.2021р.-31.05.2021р., 01.06.2021р.-15.06.2021р., будівельна техніка позивача залучалася в межах замовлення товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетично-дорожнє будівництво" саме на території Хмельницької області, зокрема для транспортування будівельних матеріалів (асфальтобетонної суміші) та інше обслуговування асфальтобетонного підприємства, розташованого в с. Воробіївка Кам`янець-Подільського району.

Предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання відповідачем договору про надання послуг перевезення та обробки вантажів № 22/03/2021-01 від 22.03.2021р., у якому з урахуванням рапортів-нарядів про роботу будівельної техніки міститься вказівка на місце виконання цього договору - с. Воробіївка Кам`янець-Подільського району.

Таким чином, суд дійшов висновку про можливість застосування в даному випадку правил підсудності, встановлених ч. 5 ст. 29 ГПК України, про пред`явлення позову за місцем виконання договору та розгляд даної справи Господарським судом Хмельницької області.

Близькі за змістом правові висновки наведені Верховним Судом у постанові від 24.02.2021р. у справі № 912/354/20 та постанові Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.02.2020р. у справі № 912/3048/19.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України (далі - ГК України) майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

З положень ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), ст. 173 ГК України вбачається, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, а в силу вимог ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, правовідносини, що виникли між сторонами, носять характер таких, що виникають з договору надання послуг, про що, зокрема, свідчать договірні зобов`язання сторін виконавець зобов`язується за завданням замовника надати послуги, які споживаються в процесі здійснення замовником господарської діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві належним чином надані послуги.

Статтею 901 ЦК України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Судом встановлено, що сторонами у п.п. 3.1., 3.2. договору погоджено, що вартість послуг виконавця зазначається сторонами у акті приймання-передачі наданих послуг, з урахуванням специфікації послуг (додаток № 1 до договору). Ціна договору складається з суми вартості послуг наданих виконавцем (суми всіх підписаних сторонами актів приймання-передачі наданих послуг) протягом строку дії договору.

У п. 3.5. договору сторони обумовили, що оплата вартості послуг здійснюється замовником у безготівковій формі протягом 10 (десяти) робочих днів після підписання сторонами акту приймання-передачі наданих послуг.

Матеріалами справи, а саме підписаними сторонами актами здачі-приймання надання послуг (а.с. 51-72), стверджується, що фізичною особою-підприємцем Шароварським В.А. були виконані роботи (надані послуги) товариству з обмеженою відповідальністю "Енергетично-дорожнє будівництво" на загальну суму 2095704,36 грн.

В подальшому, як встановлено судом, сторонами було підписано акти звіряння взаємних розрахунків, відповідно до яких заборгованість товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетично-дорожнє будівництво" перед фізичною особою-підприємцем Шароварським В.А. станом на 31.12.2021р. становила 2060902,44 грн, а станом на 31.12.2022р. 1757852,44 грн.

Судом з даного приводу враховано позицію Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, викладену в постанові від 05.03.2019р. у справі № 910/1389/18 про те, що акт звірки може вважатися доказом у справі в підтвердження певних обставин, зокрема в підтвердження наявності заборгованості суб`єкта господарювання, її розміру, визнання боржником такої заборгованості тощо, однак, за умови, що інформація, відображена в акті підтверджена первинними документами та акт містить підписи уповноважених на його підписання сторонами осіб.

Оскільки заборгованість відповідача підтверджена первинними документами (актами здачі-приймання надання послуг), а акти звірки підписані представником відповідача (із накладенням відтиску печатки відповідача), суд дійшов висновку, що такі акти звірки є належними доказами та свідчать про фактичне визнання відповідачем наявності у нього перед позивачем боргу за надані послуги у розмірі 1757852,44 грн.

Між тим, суд, провівши перерахунок розміру основного боргу з урахуванням сальдо станом на 31.12.2021р. у розмірі 65352,16 грн (акт звіряння від 31.12.2021р.), суми спірних актів приймання-передачі (2095704,36 грн) та проведених відповідачем часткових проплат (30.11.2021р. 100000,00 грн, 18.01.2022р. 303050,00 грн), встановив, що заявлена позивачем сума основної заборгованості є меншою за визначену судом (65352,16 + 2095704,36 403050,00 = 1758006,52 грн). Однак, враховуючи, що визначення розміру позовних вимог є правом саме позивача та те, що суд позбавлений права виходити за межі заявлених позовних вимог, суд визначає розмір основної заборгованості за розрахунком позивача в сумі 1757852,44 грн.

Статтями 526 Цивільного кодексу України, 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України, ч. 7 ст. 193 ГК України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Статтею 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) стаття 610 ЦК України визначає як порушення зобов`язання.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Матеріали справи не містять та учасниками судового розгляду не надано доказів сплати відповідачем за договором про надання послуг перевезення та обробки вантажів № 22/03/2021-01 від 22.03.2021р. 1757852,44 грн заборгованості, тому суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення основного боргу заявлена обґрунтовано та підлягає стягненню з відповідача.

Крім того, як слідує із позовних вимог, позивачем заявлено до стягнення 578585,76 грн інфляційних втрат за період лютий 2022р. - березень 2024р., 119728,57 грн 3% річних за період з 19.01.2022р. по 26.04.2024р., 258621,03 грн пені за період з 19.12.2021р. по 19.07.2022р.

За положеннями ч. 1 ст. 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. За погодженням сторін можуть застосовуватися передбачені законом або такі, що йому не суперечать, види забезпечення виконання зобов`язань, які звичайно застосовуються у господарському (діловому) обігу. До відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України

У відповідності до приписів ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язань може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Однак, відповідно до пункту 7 розділу ІХ "Прикінцеві положення" Господарського кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 232, 269, 322, 324 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України № 651 від 27.06.2023 "Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" на всій території України з 1 липня 2023 року карантин скасований.

Згідно п. 4.4. договору за несвоєчасну оплату послуг, замовник сплачує на користь виконавця пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період прострочення, від простроченої суми, за кожний день прострочення.

Згідно з ч. 2 ст. 343 ГК України платник коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійну облікову ставку НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Стаття 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" визначає, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійну облікову ставку НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Судом в системі "Законодавство" з урахуванням п. 3.5. договору, п. 7 розділу ІХ "Прикінцеві положення" ГК України, часткових проплат відповідача та керуючись визначеними позивачем періодами обрахунку пені, здійснено перерахунок пені по кожному зобов`язанню (акту) окремо, відповідно до якого правомірною до стягнення буде пеня у розмірі 272705,98 грн:

1. Акт від 30.03.2021р.: на суму 41960,16 грн (з урахуванням проплати 30.11.2021р. в розмірі 100000,00 грн та погашення сальдо 65352,16 грн: 100000,00 65352,16 = 34647,84; 76608,00 34647,84 = 41960,16) за період з 19.12.2021р. по 17.01.2022р. (проплата 18.01.2022р. в розмірі 303050,00 грн) = 620,78 грн.

2. Акт від 31.03.2021р.: за період з 19.12.2021р. по 17.01.2022р. (проплата 18.01.2022р. в розмірі 261089,84 грн) на суму 56550,35 грн = 836,64 грн.

3. Акт від 29.04.2021р.: за період з 19.12.2021р. по 17.01.2022р. (проплата 18.01.2022р. в розмірі 204539,49 грн) на суму 52000,32 грн = 769,32 грн.

4. Акт від 30.04.2021р.: за період з 19.12.2021р. по 17.01.2022р. (проплата 18.01.2022р. в розмірі 152539,17 грн) на суму 8640,00 грн = 127,82 грн.

5. Акт від 30.04.2021р.: за період з 19.12.2021р. по 17.01.2022р. (проплата 18.01.2022р. в розмірі 143899,17 грн) на суму 78000,48 грн = 1153,98 грн.

6. Акт від 30.06.2021р.: за період з 19.12.2021р. по 17.01.2022р. (проплата 18.01.2022р. в розмірі 65898,69 грн) на суму 149500,92 грн = 2211,79 грн. Залишок боргу становить 83602,23 грн.

6.1. Акт від 30.06.2021р.: за період з 18.01.2022р. по 19.07.2022р. на суму 83602,23 грн = 11598,95 грн.

7. Акт від 30.07.2021р.: за період з 19.12.2021р. по 19.07.2022р. на суму 111800,69 грн = 17165,23 грн.

8. Акт від 30.08.2021р.: за період з 19.12.2021р. по 19.07.2022р. на суму 57850,36 грн = 8882,01 грн.

9. Акт від 31.08.2021р.: за період з 19.12.2021р. по 19.07.2022р. на суму 98150,60 грн = 15069,48 грн.

10. Акт від 26.09.2021р.: за період з 19.12.2021р. по 19.07.2022р. на суму 91000,56 грн = 13971,70 грн.

11. Акт від 30.09.2021р.: за період з 19.12.2021р. по 19.07.2022р. на суму 157950,97 грн = 24250,88 грн.

12. Акт від 16.10.2021р.: за період з 19.12.2021р. по 19.07.2022р. на суму 102700,63 грн = 15768,06 грн.

13. Акт від 22.10.2021р.: за період з 19.12.2021р. по 19.07.2022р. на суму 74100,46 грн = 11376,96 грн.

14. Акт від 27.10.2021р.: за період з 19.12.2021р. по 19.07.2022р. на суму 165101,02 грн = 25348,66 грн.

15. Акт від 29.10.2021р.: за період з 19.12.2021р. по 19.07.2022р. на суму 12690,00 грн = 1948,35 грн.

16. Акт від 31.10.2021р.: за період з 19.12.2021р. по 19.07.2022р. на суму 140400,86 грн = 21556,34 грн.

17. Акт від 16.11.2021р.: за період з 19.12.2021р. по 19.07.2022р. на суму 138450,85 грн = 21256,95 грн.

18. Акт від 26.11.2021р.: за період з 19.12.2021р. по 19.07.2022р. на суму 194351,20 грн = 29839,57 грн.

19. Акт від 30.11.2021р.: за період з 19.12.2021р. по 19.07.2022р. на суму 133250,82 грн = 20458,56 грн.

20. Акт від 16.12.2021р.: за період з 01.01.2022р. по 19.07.2022р. на суму 123500,76 грн = 18169,84 грн.

21. Акт від 23.12.2021р.: за період з 12.01.2022р. по 19.07.2022р. на суму 2750,00 грн = 389,67 грн.

22. Акт від 24.12.2021р.: за період з 13.01.2022р. по 19.07.2022р. на суму 70354,51 грн = 9934,44 грн.

При перевірці розрахунку пені судом встановлено, що сума пені позивача є меншою за визначену судом, а відтак, враховуючи, що визначення розміру позовних вимог є правом саме позивача та те, що суд позбавлений права виходити за межі заявлених позовних вимог, суд визначає розмір пені за розрахунком позивача в сумі 258621,03 грн.

Частиною 2 статті 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, провівши в системі "Законодавство" перерахунок 3% річних (аналогічно розрахунку пені), дійшов висновку, що правомірною до стягнення є сума 3% річних в розмірі 119739,07 грн:

1. Акт від 30.03.2021р.: борг у розмірі 76608,00 грн відповідачем погашено проплатами 30.11.2021р. в розмірі 100000,00 грн та 18.01.2022р. в розмірі 303050,00 грн.

2. Акт від 31.03.2021р.: борг у розмірі 56550,35 грн відповідачем погашено проплатою 18.01.2022р. в розмірі 261089,84 грн).

3. Акт від 29.04.2021р.: борг у розмірі 52000,32 грн відповідачем погашено проплатою 18.01.2022р. в розмірі 204539,49 грн.

4. Акт від 30.04.2021р.: борг у розмірі 8640,00 грн відповідачем погашено проплатою 18.01.2022р. в розмірі 152539,17 грн.

5. Акт від 30.04.2021р.: борг у розмірі 78000,48 грн відповідачем погашено проплатою 18.01.2022р. в розмірі 143899,17 грн.

6. Акт від 30.06.2021р.: борг у розмірі 149500,92 грн відповідачем частково погашено проплатою 18.01.2022р. в розмірі 65898,69 грн). Залишок боргу становить 83602,23 грн.

6.1. Акт від 30.06.2021р.: за період з 19.01.2022р. по 26.04.2024р. на суму 83602,23 грн = 5694,21 грн.

7. Акт від 30.07.2021р.: за період з 19.01.2022р. по 26.04.2024р. на суму 111800,69 грн = 7614,82 грн.

8. Акт від 30.08.2021р.: за період з 19.01.2022р. по 26.04.2024р. на суму 57850,36 грн = 3940,23 грн.

9. Акт від 31.08.2021р.: за період з 19.01.2022р. по 26.04.2024р. на суму 98150,60 грн = 6685,11 грн.

10. Акт від 26.09.2021р.: за період з 19.01.2022р. по 26.04.2024р. на суму 91000,56 грн = 6198,11 грн.

11. Акт від 30.09.2021р.: за період з 19.01.2022р. по 26.04.2024р. на суму 157950,97 грн = 10758,15 грн.

12. Акт від 16.10.2021р.: за період з 19.01.2022р. по 26.04.2024р. на суму 102700,63 грн = 6995,01 грн.

13. Акт від 22.10.2021р.: за період з 19.01.2022р. по 26.04.2024р. на суму 74100,46 грн = 5047,04 грн.

14. Акт від 27.10.2021р.: за період з 19.01.2022р. по 26.04.2024р. на суму 165101,02 грн = 11245,15 грн.

15. Акт від 29.10.2021р.: за період з 19.01.2022р. по 26.04.2024р. на суму 12690,00 грн = 864,32 грн.

16. Акт від 31.10.2021р.: за період з 19.01.2022р. по 26.04.2024р. на суму 140400,86 грн = 9562,80 грн.

17. Акт від 16.11.2021р.: за період з 19.01.2022р. по 26.04.2024р. на суму 138450,85 грн = 9429,99 грн.

18. Акт від 26.11.2021р.: за період з 19.01.2022р. по 26.04.2024р. на суму 194351,20 грн = 13237,40 грн.

19. Акт від 30.11.2021р.: за період з 19.01.2022р. по 26.04.2024р. на суму 133250,82 грн = 9075,81 грн.

20. Акт від 16.12.2021р.: за період з 19.01.2022р. по 26.04.2024р. на суму 123500,76 грн = 8411,72 грн.

21. Акт від 23.12.2021р.: за період з 19.01.2022р. по 26.04.2024р. на суму 2750,00 грн = 187,30 грн.

22. Акт від 24.12.2021р.: за період з 19.01.2022р. по 26.04.2024р. на суму 70354,51 грн = 4791,90 грн.

При перевірці розрахунку 3% річних судом встановлено, що сума 3% річних позивача є меншою за визначену судом, а відтак, враховуючи, що визначення розміру позовних вимог є правом саме позивача та те, що суд позбавлений права виходити за межі заявлених позовних вимог, суд визначає розмір 3% річних за розрахунком позивача в сумі 119728,57 грн.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

У застосуванні індексації можуть враховуватися рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладені в листі Верховного Суду України від 03.04.1997 № 62-97р; цього листа вміщено в газеті "Бизнес" від 29.09.1997 № 39, а також в інформаційно-пошукових системах "Законодавство" і "Ліга" (п. 3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошового зобов`язання" №14 від 17.12.2013 року).

При застосуванні індексу інфляції необхідно брати до уваги, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому за місяць; тому умовно необхідно рахувати, що сума, внесена за період з 1 по 15 число відповідного місяця, наприклад травня, індексується з урахуванням травня, а якщо з 16 по 31 число, то розрахунок починається з наступного місяця - червня (лист Верховного Суду України №62-97р від 03.04.97 "Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ").

Щодо заявленої до стягнення суми втрат від інфляції судом враховується правовий висновок, викладений у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 26.06.2020р. у справі № 905/21/19. Зокрема, при розрахунку "інфляційних втрат" у зв`язку з простроченням боржником виконання грошового зобов`язання до цивільних відносин за аналогією закону підлягають застосуванню норми Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", приписи Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, та Методика розрахунку базового індексу споживчих цін, затверджена наказом Державного комітету статистики України від 27.07.2007 № 265, а також визначений порядок нарахування інфляційних втрат у випадку часткового помісячного погашення суми основного боргу (пункти 25 - 29 постанови Верховного Суду від 26.06.2020р. у справі № 905/21/19). Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду дійшла висновку про те, що у разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (частини другої статті 625 ЦК України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати.

У кредитора згідно з частиною другою статті 625 ЦК України є право вимоги до боржника щодо сплати інфляційних втрат за період прострочення в оплаті основного боргу. Водночас, якщо боржник після нарахування йому інфляційних втрат за відповідний місяць допустив подальше прострочення в оплаті основного боргу, то кредитор, виходячи з того, що зобов`язання зі сплати інфляційних втрат, яке виникло в силу закону, є грошовим, вправі нарахувати боржнику інфляційні втрати на суму основного боргу, збільшену на індекс інфляції за попередній місяць прострочення (пункт 23 постанови Верховного Суду від 26.06.2020р. у справі № 905/21/19).

Також об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у справі № 905/21/19 наведено формулу, за якою можна розрахувати інфляційні втрати: "Х" * "і-1" - 100 грн. = "ЗБ", де "Х" - залишок боргу на початок розрахункового періоду, "і-1" - офіційно встановлений індекс інфляції у розрахунковому місяці та 100 грн. - умовна сума погашення боргу у цьому місяці, а "ЗБ" - залишок основного боргу з інфляційною складовою за цей місяць (вартість грошей з урахуванням інфляції у цьому місяці та часткового погашення боргу у цьому ж місяці). При цьому зазначено, що за наступний місяць базовою сумою для розрахунку індексу інфляції буде залишок боргу разом з інфляційною складовою за попередній місяць ("ЗБ" відповідно до наведеної формули), який перемножується на індекс інфляції за цей місяць, а від зазначеного добутку має відніматися сума погашення боржником своєї заборгованості у поточному місяці (якщо таке погашення відбувалося).

Для відокремлення інфляційних збитків за певний період від основної заборгованості, від остаточного розрахунку основного боргу з інфляційною складовою, проведеного із застосуванням такої послідовності, необхідно відняти основний борг, який залишився непогашеним на кінець розрахункового періоду.

У випадку, якщо погашення боргу не відбувалося декілька місяців підряд, то залишок основного боргу з інфляційною складовою за перший розрахунковий місяць такого періоду ("ЗБ") перемножується послідовно на індекси інфляції за весь період, протягом якого не відбувалося погашення боргу та ділиться на 100% (п. 28 постанови у справі № 905/21/19).

Об`єднана палата Касаційного господарського суду в постанові від 20.11.2020 року у справі № 910/13071/19 роз`яснила, що сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме:

- час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу;

- час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.

При цьому, Верховний Суд у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 05.07.2019р. у справі № 905/600/18 дійшов висновку, що до розрахунку мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Судом здійснено перерахунок інфляційних втрат в системі "Законодавство" (аналогічно розрахунку пені та 3% річних), відповідно до якого вважає правомірною до стягнення суму інфляційних втрат у розмірі 578636,48 грн. Оскільки сума інфляційних втрат позивача є меншою за визначену судом, а відтак, враховуючи, що визначення розміру позовних вимог є правом саме позивача та те, що суд позбавлений права виходити за межі заявлених позовних вимог, суд визначає розмір інфляційних втрат за розрахунком позивача в сумі 578585,76 грн.

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 79 ГПК України).

Відповідно до частин 1, 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищезазначені обставини справи у їх сукупності, положення законодавства, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача 1757852,44 грн основного боргу, 578585,76 грн інфляційних втрат, 119728,57 грн 3% річних, 258621,03 грн пені.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ст.ст. 123, 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача у зв`язку із задоволенням позову.

Керуючись статтями 2, 20, 24, 73, 74, 129, 232, 237, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов фізичної особи-підприємця Шароварського Віктора Адамовича, с. Смотрич Кам`янець-Подільського району Хмельницької області до товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетично-дорожнє будівництво", м. Канів Черкаської області про стягнення 1757852,44 грн основного боргу, 578585,76 грн інфляційних втрат, 119728,57 грн 3% річних, 258621,03 грн пені задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетично-дорожнє будівництво" (Черкаська область, м. Канів, вул. Енергетиків, 65, ідентифікаційний код 33757711) на користь фізичної особи-підприємця Шароварського Віктора Адамовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) 1757852,44 грн (один мільйон сімсот п`ятдесят сім тисяч вісімсот п`ятдесят дві гривні 44 коп.) основного боргу, 578585,76 грн (п`ятсот сімдесят вісім тисяч п`ятсот вісімдесят п`ять гривень 76 коп.) інфляційних втрат, 119728,57 грн (сто дев`ятнадцять тисяч сімсот двадцять вісім гривень 57 коп.) 3% річних, 258621,03 грн (двісті п`ятдесят вісім тисяч шістсот двадцять одну гривню 03 коп.) пені, 40721,82 грн (сорок тисяч сімсот двадцять одну гривню 82 коп.) витрат по оплаті судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 09.07.2024 року.

Суддя С.В. Заверуха

Віддруковано 3 примірники:

1 - до справи; 2 - позивачу (32343, Хмельницька обл., Кам`янець-Подільський р-н, с. Смотрич, вул. Франка, буд. 6А, код ), 3- відповідачу (Черкаська область, місто канів, вул. Енергетиків буд. 65) - рек. з повід.

Електрона адреса представника позивача: ІНФОРМАЦІЯ_1

Відповідачу надіслати рішення до електронного кабінету Електронного суду.