УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

м. Київ

15.07.2024Справа № 910/8552/24

За заявою Приватного акціонерного товариства «Фарлеп-Інвест» (01011, м. Київ, вул. Євгена Гуцала, буд. 3)

до боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерконтиненталь-Україна» (01021, м. Київ, вул. Інститутська, буд. 16, офіс 1/15)

про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості у розмірі 3 519, 91 грн

Суддя Бондаренко - Легких Г. П.

Без виклику представників сторін.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Фарлеп-Інвест» звернулось до Господарського суду міста Києва із заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерконтиненталь-Україна» про видачу судового наказу про стягнення 3 519, 91 грн.

Заява обґрунтована неналежним виконанням боржником умов Договору №758481|12 від 29.03.2012 про надання телекомунікаційних послуг за період з вересня 2021 по жовтень 2022, а також лютий 2023.

Розглянувши подану заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, суд дійшов до висновку про відмову у видачі судового наказу, з огляду на наступне.

Суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу (п. 8 ч. 1 ст. 152 ГПК України).

Суд звертає увагу заявника на положення ч. 2 ст. 12 ГПК України, відповідно до яких наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні. Разом із тим лише той факт, що договірні зобов`язання не виконуються, без обґрунтування причин, не вважається наявністю спору про право.

Таким чином, для задоволення заяви про видачу судового наказу, суд повинен перевірити виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, на підставі викладених у ній обставин та доданих до заяви доказів. Звертаючись із заявою про видачу судового наказу, повинен в тому числі подати документи, що свідчать про безспірність його вимог.

Наведене зумовлено тим, що під час розгляду заяви про видачу судового наказу суд не розглядає справу по суті, не встановлює обставин справи та не здійснює оцінку доказів щодо їх змагальності та достовірності, адже наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у господарському судочинстві, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Заявник стверджує, що у періоди з вересня 2021 по жовтень 2022, а також лютий 2023 за боржником утворилась заборгованість за неоплачені телекомунікаційні послуги у розмірі 3 519, 91 грн.

Згідно п. 3.1.7. Договору - абонент зобов`язується оплачувати рахунки за послуги в повному обсязі та не пізніше 20 числа місяця, що настає після повного розрахункового періоду.

Умовами п. 4.1. Договору передбачено, що оплата послуг здійснюється на підставі рахунка оператора, у строки, вказані в рахунку.

Проте, фактично до заяви про видачу судового наказу долучено рахунки-акти сукупною вартістю 3 848, 69 грн, а саме: за період вересня 2021 на суму 475, 00 грн, жовтня 2021 на суму 475, 00 грн, за період листопада 2021 на суму 475, 00 грн, за період грудня 2021 на суму 53, 69 грн, за період січня 2022 на суму 45, 00 грн, за період лютого 2022 на суму 45, 00 грн, за період березня 2022 на суму 45, 00 грн, за період квітня 2022 на суму 45, 00 грн, за період травня 2022 на суму 45, 00 грн, за період червня 2022 на суму 45, 00 грн, за період липня 2022 на суму 45, 00 грн, за період серпня 2022 на суму 45, 00 грн, за період вересня 2022 на суму 45, 00 грн, за період жовтня 2022 на суму 45, 00 грн, а також за період лютого 023 на суму 1920, 00 грн.

Крім того, матеріали заяви не містять доказів надіслання вказаних вище рахунків на адресу боржника.

Таким чином, із заяви про видачу судового наказу не вбачається виникнення у заявника права грошової вимоги на суму 3 519, 91 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд встановив, що згідно з п. 8 ч. 1 ст. 152 ГПК України існують підстави для відмови заявнику у видачі судового наказу.

Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу (ч. 2 ст. 152 ГПК України).

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 2-1, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків (ч. 1 ст. 153 ГПК України).

Керуючись ст. ст. 150, 152, 153, 234 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Приватному акціонерному товариству «Фарлеп-Інвест» у видачі судового наказу.

2. Дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 253 - 259 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Г. П. Бондаренко - Легких