ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ПРО ВІДМОВУ У ПРИЙНЯТТІ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ

15 липня 2024 року № 903/1251/23 (903/656/24)

Суддя Господарського суду Волинської області Вороняк А. С., розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Ковельська ОТБ

до відповідачів:

1) Товариства з обмеженою відповідальністю Ковельська оптово-торгова база

2) Адвокатське об`єднання Ковальов, Сорокопуд та партнери

про визнання недійсним договору відступлення права вимоги (цесії)

в межах справи № 903/1251/23

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Ковельська оптово-торгова база

до Товариства з обмеженою відповідальністю Ковельська ОТБ

про банкрутство,

встановив:

у провадженні Господарського суду Волинської області знаходиться справа № 903/1251/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Ковельська ОТБ».

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 09.01.2024 відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Ковельська ОТБ, визнано вимоги ініціюючого кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю Ковельська оптово-торгова база до Товариства з обмеженою відповідальністю Ковельська ОТБ в сумі 343851,69 грн основної заборгованості, а також 21472,00 грн судового збору за подання заяви про порушення провадження у справі про банкрутство, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів ТзОВ Ковельська ОТБ, введено процедуру розпорядження майном ТзОВ Ковельська ОТБ строком на сто сімдесят календарних днів по 27 червня 2024 року, розпорядником майна ТзОВ Ковельська ОТБ призначено арбітражного керуючого Василюка Ігоря Миколайовича.

09.07.2024 Адвокатське об`єднання Ковальов, Сорокопуд та партнери через систему Електронний суд подали заяву про заміну ініціюючого кредитора - Товариство з обмеженою відповідальністю Ковельська оптово-торгова база його правонаступником - Адвокатським об`єднанням Ковальов, Сорокопуд та партнери на підставі договору про відступлення права вимоги (цесії) від 30.04.2024 року.

11.07.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю Ковельська ОТБ звернулося до суду з позовом в якому просить прийняти до розгляду позовну заяву у межах справи про банкрутство; визнати недійсним договір відступлення права вимоги (цесії) від 30 квітня 2024 року укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Ковельська оптово-торгова база» (цедент) та Адвокатським об`єднанням «Ковальов, Сорокопуд та партнери» (цесіонарій).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вчинення відповідачем-1 правочину щодо відчуження власних майнових прав попри наявність заборони щодо відчуження майна у виконавчому провадженні №74229696 від 20.02.2024 має ознаки порушень, а відтак даний правочин підлягає визнанню недійсним, оскільки порушує права позивача боржника у зобов`язанні, право вимоги про якому незаконно відступлено. Крім того, зазначає, що при укладенні договору про відступлення права вимоги (цесії) від 30.04.2024 року відповідачами не було погоджено ціну договору, тобто в тексті договору взагалі не визначено суму коштів, яку цесіонарій повинен сплатити цеденту за відступлення права вимоги. 01.05.2024 були відсутні правові підстави для зарахування зустрічних грошових вимог, в тому числі і щодо оплати за відступлення права вимоги згідно спірного договору.

Розглянувши подані матеріали, суд, встановив таке.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом.

За вимогами частини першої статті 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини.

Судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі встановленого законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно з ч. 1 ст. 41 Господарського процесуального кодексу України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи.

Стаття 45 Господарського процесуального кодексу України визначає, що сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу. Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.

Таким чином, за змістом вказаних норм вбачається, що сторонами в даному позові є позивач Товариство з обмеженою відповідальністю Ковельська ОТБ, а відповідачами - Товариство з обмеженою відповідальністю Ковельська оптово-торгова база та Адвокатське об`єднання Ковальов, Сорокопуд та партнери.

У відповідності до ч.1 п.8 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Тобто законодавець визначив, що в межах справи про банкрутства, господарський суд вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник та спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених саме боржником.

Судом зі змісту заявлених вимог та порушеного права або інтересу, на захист якого такий позов подано встановлено, що позовні вимоги до відповідачів є немайновими, а спір не стосується питання щодо формування активу боржника, за наслідками розгляду спору не змінюється розмір або склад ліквідаційної маси боржника, а тому не є пов`язаним із здійсненням провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Ковельська ОТБ.

Крім того, спірний договір укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю Ковельська оптово-торгова база та Адвокатським об`єднанням Ковальов, Сорокопуд та партнери, таким чином Товариство з обмеженою відповідальністю Ковельська ОТБ не є стороною спірного правочину.

Аналогічна позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.06.2019 у справі № 289/233/18 та постанові Верховного Суду від 09.06.2020 у справі № 910/3704/13, щодо розгляду в межах справи про банкрутство позову немайнового характеру про визнання недійсним спірного правочину, стороною якого боржник не був.

Велика Палата Верховного Суду у п. 9.11 постанови від 15 червня 2021 року у справі № 916/585/18 (916/1051/20) звертає увагу на те, що якщо наслідком задоволення вимоги, заявленої у справі, стороною якої є особа, щодо якої відкрито провадження у справі про банкрутство, може бути зміна розміру або складу ліквідаційної маси боржника, таку справу слід розглядати у межах справи про банкрутство на підставі статті 7 КУзПБ, а спір є майновим у розумінні положень цього Кодексу.

За змістом ст. 175 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства. Відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

З огляду на викладене, оскільки позовні вимоги до відповідачів є немайновими, а спір не стосується питання щодо формування активу боржника, за наслідками розгляду спору не змінюється розмір або склад ліквідаційної маси боржника, Товариство з обмеженою відповідальністю Ковельська ОТБ у справі № 903/1251/23 (903/656/24) не є стороною спірного правочину, відсутні інші ознаки справ, указані у частині другій статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства, суд відмовляє у прийнятті даного позову в межах справи про банкрутство, а відтак вказаний позов може розглядатись господарським судом за місцезнаходженням відповідачів в окремому позовному провадженні.

Керуючись ст.7 Кодексом України з процедур банкрутства та ст. ст. 20, 175, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ухвалив :

відмовити у прийнятті позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Ковельська ОТБ в межах справи № 903/1251/23 про визнання недійсним договору відступлення права вимоги (цесії).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку і строки, визначені положеннями ст.ст. 253-259 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала підписана 15.07.2024.

Суддя А. С. Вороняк