РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

18.07.2024Справа № 910/1097/24
Суддя Мудрий С.М., розглянувши справу

за позовом акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр з будівництва та ремонту колії" акціонерного товариства "Українська залізниця"

до акціонерного товариства "Український будівельно-інвестиційний банк"

про стягнення 7 821,30 грн.

Представники сторін: не викликалися.

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі філії "Центр з будівництва та ремонту колії" акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до акціонерного товариства "Український будівельно-інвестиційний банк" про стягнення 7 821,30 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані стягненням за банківською гарантією №BGV/UA/03-2-03928 від 04.07.2023 до договору №ЦБРК-23-179 від 12.07.2023 на суму 7 821,30 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.02.2024 вищевказану позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу десятиденний строк для усунення її недоліків з дня вручення цієї ухвали.

15.02.2024 до канцелярії суду (через систему "Електронний суд") позивач подав заяву про усунення недоліків з доданими документами.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.02.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання). Надано відповідачу строк у 15 днів з дати отримання ухвали на подання відзиву. Залучено у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: фізична особа-підприємець Петросян Артура Каджиковича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ).

Вищезазначена ухвала суду від 20.02.2024 доставлена до електронного кабінету відповідача 20.02.2024 о 20 год. 14 хв. та направлена засобами поштового зв`язку на адресу третьої особи.

08.03.2024 через систему "Електронний суд" від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

Відповідно до ст. 248 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Водночас, суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З огляду на практику Європейського суду з прав людини, критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс проти Греції" від 05.02.2004 та інші).

З огляду на зазначені вище обставини, для визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті, а також виконання завдання розгляду справи по суті, розгляд справи здійснено за межами строків, встановлених Господарським процесуальним кодексом України, проте в розумні строки.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

12.07.2023 між акціонерним товариством "Українська залізниця" (покупець) та фізичною особою-підприємцем Петросяном Артуром Каджиковичем (постачальник) укладено Договір про закупівлю №ЦБРК-23-179 (далі - Договір).

За вказаним вище Договором постачальник зобов`язується у 2023 році поставити товар у власність структурним підрозділам покупця, де кінцевий отримувач товару приймає його та оформлює відповідні документи, а покупець зобов`язується здійснити оплату в строки та на умовах, визначених цим Договором.

Відповідно до п. 4.2 Договору поставка товару проводиться партіями протягом строку дії Договору тільки на підставі наданої письмової рознарядки покупця, яка вважається дозволом на поставку та підтвердженням готовності покупця до приймання товару.

Кожна партія товару має бути поставлена протягом 15 календарних днів з дати отримання рознарядки постачальником, якщо інше не зазначено у рознарядці (п. 4.3 Договору).

Пунктом 11.1 Договору передбачено, що постачальник до підписання Договору зобов`язаний надати забезпечення виконання цього Договору у вигляді банківської гарантії, у розмірі 3%, що становить 7 821,30 грн. від вартості цього Договору.

У випадку, якщо протягом строку дії Договору у банка, що видав банківську гарантію надану постачальником, буде відкликано ліцензію, постачальник зобов`язаний надати покупцю банківську гарантію іншого банку на умовах, визначених цим Договором, у строк, зо не перевищує 10 банківських днів з моменту відкликання ліцензії (п. 11.4 Договору).

04.07.2023 акціонерним товариством "Український будівельно-інвестиційний банк" надано Петросяну Артуру Каджиковичу гарантію №BGV/UA/03-2-03928, якою акціонерне товариство "Український будівельно-інвестиційний банк" взяло на себе безумовні та безвідкличні зобов`язання сплатити протягом п`яти банківських днів з дати отримання першої письмової вимоги бенефіціара будь-яку суму, яка не перевищує 7 821,30 грн., за умови, що в тексті вимоги буде посилання на порушення принципалом будь-яких зобов`язань, передбачених Договором. Гарантія вступає в силу 04.07.2023 і залишається дійсною до 31.01.2024.

02.10.2023 філією "Центр з будівництва та ремонту колії" акціонерного товариства "Українська залізниця" сформовано рознарядку на поставку товару №УБРК-08/7052.

21.12.2023 акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі філії "Центр з будівництва та ремонту колії" виставлено претензію фізичній особі-підприємцю Петросяну Артуру Каджиковичу щодо невиконання умов Договору №ЦБРК-23-179 від 12.07.2023.

21.12.2023 акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі філії "Центр з будівництва та ремонту колії" складено письмову вимогу до акціонерного товариства "Український будівельно-інвестиційний банк" щодо сплати суми за банківською гарантією №BGV/UA/03-2-03928 від 04.07.2023. В обґрунтування вимоги зазначено: оскільки принципалом порушено терміни поставки товару та вимоги п. 4.3 Договору, що призвело до невиконання зобов`язань за Договором бенефіціар звертається до гаранта сплатити суму у розмірі 7 821,30 грн., як забезпечення виконання зобов`язань принципалом за Договором.

Зазначена вище вимога отримана адресатом 25.12.2023, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 560 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за гарантією банк, інша фінансова установа (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов`язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Згідно з ст. 563 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією, гарант зобов`язаний сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії. Вимога кредитора до гаранта про сплату грошової суми відповідно до виданої ним гарантії пред`являється у письмовій формі. До вимоги додаються документи, вказані в гарантії. У вимозі до гаранта або у доданих до неї документах кредитор повинен вказати, у чому полягає порушення боржником основного зобов`язання, забезпеченого гарантією. Кредитор може пред`явити вимогу до гаранта у межах строку, встановленого у гарантії, на який її видано. Кредитор не може передавати іншій особі право вимоги до гаранта, якщо інше не встановлено гарантією.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України (далі - ГК України), суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі положенням ст. 526 ЦК України, відповідно до якого зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Позивач зазначає, що відповідачем не виконано своє зобов`язання щодо сплати грошової суми відповідно до умов гарантії.

Відповідач, заперечуючи щодо позову, зазначає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню у зв`язку з перебуванням акціонерного товариства "Український будівельно-інвестиційний банк" в процесі ліквідації, а тому кредиторські вимоги повинні пред`являтися до боржника відповідно до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (далі - Закон України №4452-VI).

Рішенням правління Національного банку України №350-рш від 05.10.2023 вирішено: відкликати банківську ліцензію та ліквідувати АТ "УКРБУДІНВЕСТБАНК".

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб вирішено, зокрема: припинити тимчасову адміністрацію в акціонерному товаристві "Український будівельно-інвестеційний банк" та розпочати процедуру ліквідації строком три роки з 06.10.2023 по 05.10.2026 включно.

В Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про перебування акціонерного товариства "Український будівельно-інвестеційний банк" в стані припинення.

Відповідно до ч. 4 ст. 44 Закону України №4452-VI Фонд розпочинає процедуру ліквідації банку не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, крім випадку, коли ліквідація здійснюється за ініціативою власників банку.

Фонд з дня початку процедури ліквідації банку протягом трьох років (у разі ліквідації системно важливого банку - протягом п`яти років) забезпечує виконання заходів щодо управління майном (активами) банку та задоволення вимог кредиторів (ч. 5 ст. 44 Закону України №4452-VI).

Частиною 5 ст. 45 Закону України №4452-VI передбачено, що протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються.

Згідно з ч. 2 ст. 46 Закону України №4452-VI з дня початку процедури ліквідації банку, зокрема:

- припиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, наглядової ради і правління) та органів контролю (внутрішнього аудиту). Якщо в банку, що ліквідується, здійснювалася тимчасова адміністрація, з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку тимчасова адміністрація банку припиняється. Керівники банку звільняються з роботи у зв`язку з ліквідацією банку;

- банківська діяльність банку завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси;

- строк виконання всіх грошових зобов`язань банку та зобов`язання щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів) вважається таким, що настав;

- нарахування відсотків, комісійних, штрафів, інших очікуваних доходів за активними операціями банку може припинятися у терміни, визначені договорами з клієнтами банку у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси;

- Фонд здійснює заходи із виконання плану врегулювання, що передбачає виведення банку з ринку у спосіб, передбачений пунктом 2 частини другої статті 39 цього Закону, та відчужує майно (активи) та зобов`язання відповідно до статті 40 цього Закону на користь приймаючого банку протягом 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Вчинення правочинів, пов`язаних з відчуженням майна (активів) банку чи передачею його майна третім особам (крім приймаючого банку), допускається в порядку, передбаченому статтею 51 цього Закону;

Відповідно до ч. 1 ст. 49 Закону України №4452-VI Фонд припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

Частиною 2 ст. 49 Закону України №4452-VI встановлено, що протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону Фонд здійснює такі заходи:

- визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення;

- відхиляє вимоги в разі їх не підтвердження фактичними даними, що містяться у розпорядженні Фонду, та, у разі потреби, заявляє в установленому законодавством порядку заперечення за заявленими до банку вимогами кредиторів;

- складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду.

Верховним Судом у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду винесено постанову від 28.05.2020 по справі № 757/23256/17-ц, яка містить висновок, що у спорах, пов`язаних з виконанням банком, в якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов`язань перед його кредиторами, норми Закону № 4452-VI є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах.

Великою Палатою Верховного суду у постанові від 13.03.2018 (справа №910/23398/16) зроблено висновок у схожих правовідносинах про те, що відкликання Національним банком України на момент вирішення спору банківської ліцензії відповідача та ініціювання процедури його ліквідації як юридичної особи зумовило для позивача настання відповідних правових наслідків, зокрема виникнення спеціальної процедури пред`явлення майнових вимог до банку та їх задоволення в порядку та черговості, передбачених Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". При цьому задоволення вимог окремого кредитора-юридичної особи, заявлених поза межами ліквідаційної процедури банку, не допускається, оскільки в такому випадку активи з банку виводяться, а заборгованість третіх осіб перед банком збільшується, що порушує принцип пріоритетності зобов`язань неплатоспроможного банку за вкладами фізичних осіб, гарантованими Фондом.

Також, зазначеною вище постановою, Велика Палата Верховного Суду дала роз`яснення щодо забезпечення захисту позивачем своїх порушених прав, а саме: оскільки судовими рішеннями у цій справі (рішенням Господарського суду міста Києва від 17.02.2017, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 11.05.2017 та постановою Вищого господарського суду України від 08.08.2017, в задоволенні позову відмовлено) не було порушено майнових прав позивача, а лише вказано на визначену Законом процедуру відновлення порушених банком прав.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про те, що для відновлення порушеного майнового права позивача застосовується процедура, передбачена нормами спеціального закону - Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", а тому позовна вимога щодо стягнення з відповідача 7 821,30 грн. не підлягає задоволенню.

Частинами 3, 4 ст. 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять до предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 ст. 76 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані для підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Судовий збір згідно з ст. 129 ГПК України покладається на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3,4 ст. 13, ч.1 ст. 73, ч.1 ст. 74, ч.1 ст. 77, ч.1 ст. 79, ст.ст. 123, 129, 236-238, 240, 241, 252 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Сергій МУДРИЙ