УХВАЛА

м. Київ

10.07.2024Справа № 910/21031/20

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Лисичанський пивоварний завод"
до1. Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 2. Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" 3. Товариства з обмеженою відповідальністю "Фьост Файненшіал Нетворк Юкрейн" 4. Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Геліос"
треті особи:1. Публічне акціонерне товариство "Енергобанк" 2. Публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та Кредит" 3. Публічне акціонерне товариство "Банк "Київська Русь" 4. Публічне акціонерне товариство "Платинум Банк" 5. Публічне акціонерне товариство "Імексбанк" 6. Публічне акціонерне товариство "Радикал Банк" 7. Публічне акціонерне товариство "Діамантбанк" 8. Публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський Акціонерний Банк" 9. Публічне акціонерне товариство "Фідобанк" 10. Публічне акціонерне товариство Банк "Траст"
провизнання електронних торгів недійсними

та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору
Товариства з обмеженою відповідальністю "Міськжитлосервіс"
до1. Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 2. Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" 3. Товариства з обмеженою відповідальністю "Фьост Файненшіал Нетворк Юкрейн" 4. Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Геліос"
провизнання електронних торгів недійсними

Суддя Босий В.П.

секретар судового засідання Дупляченко Ю.О.

Представники сторін:

від позивача:не з`явився
від відповідача 1:Кібець Р.Р.
від відповідача 2:не з`явився
від відповідача 3:не з`явився
від відповідача 4:Микитенко О.В.
від відповідача 5:не з`явився
від відповідача 6:не з`явився
від відповідача 7:не з`явився
від відповідача 8:не з`явився
від відповідача 9:не з`явився
від відповідача 10:не з`явився
від ТОВ "Міськжитлосервіс":не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Лисичанський пивоварний завод" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", Товариства з обмеженою відповідальністю "Фьост Файненшіал Нетворк Юкрейн" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Геліос" про:

- визнання недійсними відкритих торгів (аукціону) та їх результатів, що відбулися 14.08.2019 за лотом №UKR-2019-03, організатор торгів - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фьост Файненшіал Нетворк Юкрейн", результати якого оформлені протоколом електронних торгів/ minutes of the online bidding (auction) №UKR-2019-03 від 14.08.2019;

- визнання недійсним договору купівлі-продажу прав вимоги та майнових прав №1962/К від 26.09.2019, укладеного між Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Геліос" за результатами відкритих торгів (аукціону), відбулися 14.08.2019 за лотом №UKR-2019-03, оформлені протоколом №UKR-2019-03 від 14.08.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.01.2021 відкрито провадження у справі та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 01.02.2021, яке неодноразово відкладалось.

07.04.2021 через канцелярію суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Міськжитлосервіс" надійшла позовна заява, яка за своїм змістом є заявою третьої особи із самостійними вимогами щодо предмета спору, в якій заявником заявлено вимоги про: визнання недійсними відкритих торгів (аукціону) та їх результатів, що відбулися 14.08.2019 за лотом №UKR-2019-03, організатор торгів - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фьост Файненшіал Нетворк Юкрейн", результати якого оформлені протоколом електронних торгів/ minutes of the online bidding (auction) №UKR-2019-03 від 14.08.2019.

Ухвалами Господарського суду міста Києва від 09.04.2021 позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору - Товариства з обмеженою відповідальністю "Міськжитлосервіс" прийнято до спільного розгляду з первісним позовом, провадження у справі №910/21031/20 зупинено до повернення матеріалів справи до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.12.2021 залучено ПАТ "Енергобанк", ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит", ПАТ "Банк "Київська Русь", ПАТ "Платинум Банк", ПАТ "Імексбанк", ПАТ "Радикал Банк", ПАТ "Діамантбанк", ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк", ПАТ "Фідобанк" та ПАТ "Траст" до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів, відкладено підготовче засідання.

Протокольною ухвалою суду від 01.06.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 29.06.2022.

28.06.2022 через систему "Електронний суд" представником ТОВ "Фінансова компанія "Геліос" подано клопотання про зупинення провадження у справі до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи №910/12525/20 та публікації повного тексту рішення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.06.2022 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Геліос" задоволено, провадження у даній справі зупинено до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи №910/12525/20 та публікації повного тексту рішення у такій справі.

Також, вказаною ухвалою зобов`язано сторін повідомити суд про усунення обставин, що зумовили зупинення провадження у даній справі.

Із автоматизованої системи "Діловодство спеціалізованого суду" стало відомо про те, що перегляд в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи №910/12525/20 закінчено і обставини, що стали підставою для зупинення провадження у даній справі усунуті.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.05.2024 суд поновив провадження у справі № 910/21031/20 та призначив судове засідання з розгляду справи по суті на 05.06.2024, а також запропонував сторонам у справі надати письмові пояснення щодо позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної в постанові від 15.09.2022 у справі №910/12525/20.

10.05.2024 через систему "Електронний суд" представником Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на виконання ухвали суду від 09.05.2024 подано додаткові письмові пояснення щодо окремого питання в порядку ч.5 ст.161 Господарського процесуального кодексу України.

Судове засідання, призначене на 05.06.2024, не відбулося у зв`язку з перебуванням судді Босого В.П. у відпустці.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.05.2024 судове засідання з розгляду справи №910/21031/20 по суті призначено на 26.06.2024.

25.06.2024 через систему "Електронний суд" від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Лисичанський пивоварний завод" надійшло клопотання про відкладення судового засідання, призначеного на 26.06.2024, у зв`язку з неможливістю прибуття представника позивача у вказане судове засідання через необхідність участі в кримінальному провадженні у Вищому антикорупційному суді.

Також, 25.06.2024 від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Геліос" через систему "Електронний суд" надійшло клопотання, у якому представник відповідача 4 просить суд відкласти розгляд справи у зв`язку з неможливістю забезпечення явки представника в судове засідання, призначене на 26.06.2024, з огляду на неочікувану термінову госпіталізацію єдиного адвоката, яка супроводжувала даний судовий процес по справі №910/21031/20.

У судове засідання 26.06.2024 з`явився представник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, який просив суд не розпочинати розгляд даної справи по суті та відкласти судове засідання, при цьому інші учасники судового процесу не з`явились.

Протокольною ухвалою 26.06.2024 суд відклав судове засідання з розгляду справи по суті на 10.07.2024.

У судове засідання 10.07.2024 з`явився представник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, який повідомив, що вважає за неможливе розглядати справу по суті без представника позивача, а також просив суд залишити позов без розгляду в разі відсутності клопотання про відкладення судового засідання чи клопотання про розгляд справи без участі представника позивача.

Також у дане судове засідання з`явився представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Геліос", який надав усні пояснення щодо того, що вважає за можливе розглядати справу без участі представника позивача.

Представник позивача, представник третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, а також інші учасники судового процесу в дане судове засідання не з`явились, причин неявки суду не повідомили, однак про час та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.

Так, за змістом п. п. 1, 2 ч. 2 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку в зв`язку з неявкою в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання, або у зв`язку з першою неявкою в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

З огляду на вищенаведені нормативні приписи чинного законодавства, беручи до уваги факт неодноразової неявки в призначене судове засідання учасників судового процесу, які належним чином повідомлялись про дату, час і місце розгляду справи, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для відкладення даного судового засідання у зв`язку з неявкою представника позивача, представника третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, а також інших учасників судового процесу.

Суд відзначає, що відповідно до положень ч. 3 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, користуються усіма правами і несуть усі обов`язки позивача.

Також, згідно з ч. 5 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України до позовів третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору у справі, в якій відкрито провадження, застосовуються положення ст. 180 цього Кодексу.

Отже, в силу положень Господарського процесуального кодексу України Товариство з обмеженою відповідальністю "Міськжитлосервіс" користується усіма правами і несе усі обов`язки позивача у даній справі.

В свою чергу, ч. 4 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не з`явився у підготовче засідання чи у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Тобто, з вище наведеної норми законодавства вбачається, що неявка позивача (його представника) та неповідомлення про причини такої неявки є самостійною і достатньою правовою підставою для залишення позову без розгляду, а норми чинного законодавства не передбачають необхідності у повторності або систематичності невчинення позивачем (його представником) таких дій.

Наведене підтверджується і змістом ч. ч. 1, 2 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, якими не передбачено такої підстави для відкладення судового засідання як неявка представника позивача та неповідомлення ним поважних причин неявки.

Отже, учасник справи має право:

а) брати участь в судових засіданнях (особисто або через представника);

б) не брати участі в судових засіданнях, подавши клопотання про розгляд справи за його відсутності, крім випадків, коли суд визнав явку учасника обов`язковою.

Аналіз зазначених норм процесуального права свідчить про те, що учасник справи не може відмовитися від свого права на участь в судових засіданнях за принципом мовчання, його волевиявлення щодо цього має бути формалізовано.

Тобто, право позивача як особи, яка подала позов та зацікавлена в його розгляді, не бути присутнім у судовому засіданні кореспондується з його обов`язком подати до суду відповідну заяву про розгляд справи за його відсутності (до такого правового висновку дійшла об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постановах від 05.06.2020 року у справі № 910/16978/19, від 16.10.2020 року у справі № 910/8816/19).

Також, у постанові від 18.11.2022 у справі № 905/458/21 об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду сформувала висновок щодо застосування ч. 4 ст. 202 та п. 4 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України без установлення заборон чи обмежень судам у кожному конкретному випадку надавати оцінку діям сторін у справі та іншим обставинам і визначати подальші процесуальні дії, які суди повинні вчинити для розгляду кожної конкретної справи.

У цій постанові наголошено на праві позивача самостійно визначати характер своєї участі в судовому засіданні, зокрема й через неявку до нього, повинне бути здійснене у належний, тобто визначений процесуальним законом спосіб: шляхом подання позивачем до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. Лише, якщо позивач чітко висловив своє волевиявлення через клопотання про розгляд справи за його відсутності та за умови можливості розгляду справи за відсутності позивача в судовому засіданні, можливий судовий розгляд справи за відсутності позивача в судовому засіданні.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.06.2024 про повідомлення про судове засідання з розгляду справи по суті, призначене на 10.07.2024, суд роз`яснив учасникам даної справи наслідки неявки в судове засідання, передбачені ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, повідомив позивача, а також третю особу, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, що відповідно до ч. 4 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Проте, свідомо ігноруючи вище вказану ухвалу, позивач, а також третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, клопотання про розгляд справи за відсутності представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Лисичанський пивоварний завод" та представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Міськжитлосервіс" до суду не направили.

Суд зазначає, що неявка представника позивача, а також представника третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, в судові засідання перешкоджає вирішенню спору у даній справі, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно з ч. 1 ст. 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 15 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Таким чином, суд розглядає справу виключно за зверненням особи та в межах заявлених такою особою (позивачем) позовних вимог (предмету та підстав позову).

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

У відповідності до ч. 1 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Частиною 1 ст. 237 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при ухваленні рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин; 4) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 5) як розподілити між сторонами судові витрати; 6) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

При ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог (ч. 2 ст. 237 Господарського процесуального кодексу України).

З наведених норм вбачається, що прийняття судом рішення у справі залежить, зокрема, від того, чи підтримує особа, яка звернулась до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів (ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України), тобто позивач, заявлені власні позовні вимоги (предмет та підстави позову) станом на дату розгляду справи у суді, так як суд розглядає справу та, відповідно приймає рішення, виключно в межах заявлених позивачем вимог (ч. 1 ст. 14 Господарського процесуального кодексу України).

Суд зазначає, що у зв`язку з неявкою представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Лисичанський пивоварний завод" та представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Міськжитлосервіс", суд позбавлений можливості ухвалити законне та обґрунтоване рішення (з урахуванням вимог, викладених у ст. 236 Господарського процесуального кодексу України).

Частиною 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Приписами ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

В даному випадку такою невчиненою процесуальною дією є забезпечення явки представника позивача та представника третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, в судове засідання, а також неповідомлення ними про причини неявки та не направлення до суду заяв про розгляд справи за їх відсутності.

Таким чином, вказана бездіяльність позивача та представника третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, перешкоджає вирішенню спору та подальшому розгляду справи і свідчить про наявність підстав для залишення позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Лисичанський пивоварний завод" та позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Міськжитлосервіс" без розгляду у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України.

Залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду господарським судом справи без прийняття рішення суду по суті спору у зв`язку з виявленням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому, наслідком якої є можливість повторного звернення до суду з тотожним позовом.

Так, суд звертає увагу Товариства з обмеженою відповідальністю "Лисичанський пивоварний завод" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Міськжитлосервіс" на те, що за змістом ч. 4 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення обставин, що були підставою для залишення позову без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Згідно з ч. 2 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України про залишення позову без розгляду постановляється ухвала, в якій вирішуються питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з Державного бюджету України.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

За таких обставин, оскільки позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Лисичанський пивоварний завод" та позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Міськжитлосервіс" залишено без розгляду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України, то судовий збір, сплачений за звернення до суду із даним позовом, не підлягає поверненню з Державного бюджету України та покладається на позивача і третю особу, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору.

Керуючись п. 4 ч. 1 ст. 226, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Лисичанський пивоварний завод" залишити без розгляду.

2. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Міськжитлосервіс" залишити без розгляду.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена.

Повна ухвала складена 17.07.2024.

Суддя В.П. Босий