УХВАЛА

м. Київ

09.07.2024Справа № 910/31175/15

За заявою Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії

«Придніпровська залізниця»

про заміну сторони у виконавчому документі

у справі № 910/31175/15

за позовом Державного підприємства «Придніпровська залізниця»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртранс консалтінг»

про стягнення 141.310,00 грн

Суддя Сівакова В.В.

Секретар судового засідання Ключерова В.С.

за участю представників сторін

від заявника не з`явився

від відповідача не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Державного підприємства «Придніпровська залізниця» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртранс консалтінг» про стягнення 141.310,00 грн. штрафу у п`яти кратному розмірі провізної плати за неправильне зазначення у накладній № 34879874 відомостей про масу вантажу.

Рішенням Господарського суду міста Києва № 910/31175/15 від 19.05.2016 частково задоволенні позовні вимоги та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртранс консалтінг» на користь Державного підприємства «Придніпровська залізниця» 56.524,00 грн. штрафу, 2.119,65 грн. витрат по сплаті судового збору.

07.06.2016 Господарським судом міста Києві було видано відповідний наказ зі строком дії до 07.06.2017.

20.02.2018 на адресу суду надійшло подання Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби в м. Київ від 13.02.2018 про видачу дублікату наказу Господарського суду міста Києва у справі 910/31175/15 від 07.06.2016, при цьому посилаючись на те, що виданий судом наказ втрачено.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/31175/15 від 22.02.2018 в задоволенні подання Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ про видачу дублікату наказу Господарського суду міста Києва від 07.06.2016 у справі № 910/31175/15 відмовлено.

29.04.2024 на адресу суду надійшло подання Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про видачу дублікату наказу Господарського суду міста Києва № 910/31175/15 від 07.06.2016, у зв`язку з його втратою.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.05.2024 подання Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) задоволено та видано дублікат наказу Господарського суду міста Києва № 910/31175/15 від 07.06.2016.

04.06.2024 від Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» до суду надійшла заява про заміну сторони у наказі Господарського суду міста Києва № 910/31175/15 від 07.06.2016, а саме стягувача Державного підприємства «Придніпровська залізниця» на його правонаступника Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця».

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/31175/15 від 05.06.2024 заяву призначено до розгляду на 09.07.2024.

Заявник в судове засідання 09.07.2024 не з`явився.

Відповідач в судове засідання 09.07.2024 не з`явився.

Відповідно до ч. 3 ст. 334 Господарського процесуального кодексу України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Враховуючи те, що явка в судове засідання учасників справи обов`язковою не визнавалась, суд вважає за можливе розглянути заяву за відсутності представника відповідача.

Розглянувши матеріали справи, Господарський суд міста Києва встановив:

Відповідно до ч. 1 ст. 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Згідно з ч. 1 ст. 106 Цивільного кодексу України злиття, приєднання, поділ та перетворення юридичної особи здійснюються за рішенням його учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, а у випадках, передбачених законом, - за рішенням суду або відповідних органів державної влади.

Постановою Кабінету Міністрів України № 200 від 25.06.2014 вирішено утворити Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця», 100 відсотків акцій якого закріплюються в державній власності, на базі Державної адміністрації залізничного транспорту (), підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, які реорганізовуються шляхом злиття, згідно з Додатком 1.

Згідно з Додатком 1 до постанови № 200 від 25.06.2014 Державне підприємство «Придніпровська залізниця» () увійшло в перелік підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, на базі яких утворюється Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця».

Частиною 6 статті 2 Закону України «Про особливості утворення акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування» визначено, що Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» є правонаступником всіх прав та обов`язків Державної адміністрації залізничного транспорту України та підприємств залізничного транспорту.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що 21.10.2015 вчинено запис про державну реєстрацію юридичної особи - Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» (); номер запису 0060039; створено та здійснено державну реєстрацію відокремленого підрозділу - регіональної філії «Придніпровська залізниця» (); номер запису 2060039.

01.12.2015 між головою правління та членами комісії з реорганізації Державного підприємства «Придніпровська залізниця» та головою правління та членами правління ПАТ «Українська залізниця» складено заключний передавальний акт про те, що одна сторона передала, а друга сторона прийняла майно станом на 30.11.2015.

Постановою Кабінету Міністрів України № 938 від 31.10.2018 «Деякі питання акціонерного товариства «Українська залізниця» змінено тип Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» з публічного на приватне та перейменовано його в Акціонерне товариство «Українська залізниця», а також затверджено Статут Акціонерного товариства «Українська залізниця» в новій редакції.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.06.2020 у справі № 910/5953/17 зазначено, що відповідно до ч. 6 ст. 2 Закону України «Про особливості утворення акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування» Акціонерне товариство «Українська залізниця» є правонаступником усіх прав і обов`язків Державної адміністрації залізничного транспорту України та підприємств залізничного транспорту, правонаступництво не пов`язується з державною реєстрацією припинення підприємства залізничного транспорту, а кредиторам не надавалося право вимагати дострокового виконання вимог у порядку, передбаченому статтею 107 ЦК України, тобто всі їхні вимоги перейшли в повному обсязі до АТ «Укрзалізниця», датою виникнення універсального правонаступництва АТ «Укрзалізниця» щодо підприємств залізничної галузі, які припиняються шляхом злиття, слід вважати дату його державної реєстрації - 21.10.2015. При реорганізації відбувається універсальне правонаступництво, коли все майно, права та обов`язки юридичної особи, яка припиняється, переходять до правонаступників. При злитті є лише один правонаступник, який набуває не окремі, визначені в акті приймання-передачі активи та зобов`язання юридичних осіб, які припиняються, а всю їх сукупність. Тому акціонерне товариство «Укрзалізниця» є правонаступником усіх державних підприємств залізничної галузі, шляхом злиття яких було створене це товариство.

Отже, матеріалами справи підтверджується, що Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» є правонаступником Державного підприємства «Придніпровська залізниця».

Питання процесуального правонаступництва врегульовані частиною першою статті 52 Господарського процесуального кодексу, згідно з якою у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив.

Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав та обов`язків від однієї особи до іншої. Виникнення процесуального правонаступництва безпосередньо пов`язане із переходом матеріальних прав між такими особами. Заміна сторони правонаступником відбувається, як правило, у випадках зміни суб`єкта права або обов`язку у правовідношенні, коли новий суб`єкт права (позивач, відповідач або третя особа) повністю або частково приймає на себе права чи обов`язки попередника.

Для настання процесуального правонаступництва необхідно встановити факт переходу до особи матеріальних прав попередника. У кожному конкретному випадку для вирішення питання про можливість правонаступництва господарському суду необхідно досліджувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

Підставою для процесуального правонаступництва є правонаступництво у матеріальному правовідношенні, яке настало після відкриття провадження у справі. Відтак особливості здійснення процесуального правонаступництва визначаються особливостями норм матеріального права, що регулюють перехід прав й обов`язків у матеріальних правовідносинах від особи до її правонаступника, або в інших випадках зміни сторони у правовідносинах, з яких виник спір.

Отже, процесуальне правонаступництво, передбачене ст. 52 Господарського процесуального кодексу України, є переходом процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Водночас відповідно до статті 52 Господарського процесуального кодексу України, яка визначає загальні положення процесуального правонаступництва, заміна учасника справи його правонаступником допускається не будь-коли (не впродовж невизначеного терміну), а лише на стадіях судового процесу. Тобто таке право не є абсолютним та обмежено часовими рамками певних стадій судового процесу.

Стадія виконавчого провадження як завершальна стадія судового процесу починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення документа до виконання, оскільки у разі пропуску такого строку виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання. Отже, за межами цього процесуального строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Наведена правова позиція викладена в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 910/10031/13 та від 11.03.2021 у справі № 910/2954/17, від якої Велика Палата Верховного Суду у постанові № 34/425 від 18.01.2022 не знайшла підстав для відступу.

У постанові від 03.11.2020 у справі № 916/617/17 Велика Палата Верховного Суду, розглядаючи питання заміни сторони виконавчого провадження, виснувала про те, що на стадії виконавчого провадження як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 334 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням підстав, визначених статтею 52 цього Кодексу. У такому випадку приписи статті 334 Господарського процесуального кодексу України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва на стадії виконання судового рішення, застосовуються разом з положеннями статті 52 цього Кодексу.

Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється виключно на підставі статті 52 Господарського процесуального кодексу України. У такому випадку з огляду на відсутність відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою. Єдиним винятком є заміна боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження, що окремо обумовлено в частині 5 статті 334 Господарського процесуального кодексу України.

Строк пред`явлення наказу Господарського суду міста Києва № 910/31175/15 від 07.06.2016 до виконання встановлений до 07.06.2017.

З матеріалів справи вбачається, що наказ Господарського суду міста Києва № 910/31175/15 від 07.06.2016 був пред`явлений до виконання до Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві та 27.12.2023 державним виконавцем на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу ВП № 55801272.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції після 05.10.2016) строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Частиною 5 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції після 05.10.2016) у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Разом з цим, відповідно до п. 5 Прикінцевих та перехідних положень закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Враховуючи викладене, строк пред`явлення наказу Господарського суду міста Києва № 910/31175/15 від 07.06.2016 був перерваний пред`явленням до виконання та може бути пред`явлений у строк до 27.12.2026, а отже строк його дії не закінчився.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для здійснення заміни стягувача у виконавчому документі - наказі Господарського суду міста Києва № 910/31175/15 від 07.06.2016 Державне підприємство «Придніпровська залізниця» на його правонаступника - Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця».

Таким чином, заява Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 334 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» про заміну сторони у виконавчому документі задовольнити.

2. Здійснити заміну стягувача у наказі Господарського суду міста Києва № 910/31175/15 від 07.06.2016 Державне підприємство «Придніпровська залізниця» (49600, м. Дніпропетровськ, пр. Карла Маркса, 108; ) на його правонаступника - Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, 5; ) в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» (49083, м. Дніпро, просп. Дмитра Яворницького, 108; ).

Відповідно до статті 235 Господарського процесуального кодексу України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Суддя В.В. Сівакова