ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" липня 2024 р. Справа№ 910/2386/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коробенка Г.П.

суддів: Тарасенко К.В.

Кравчука Г.А.

за участю секретаря судового засідання Огірко А.О.

за участю представника(-ів): згідно з протоколом судового засідання від 04.07.2024

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Нью Енерджі Юкрейн"

на ухвалу Господарського суду міста Києва

від 15.04.2024

у справі №910/2386/24 (суддя Борисенко І.І.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Нью Енерджі Юкрейн"

про забезпечення позову

та заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Група Енергопостачання"

про зустрічне забезпечення позову

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Нью Енерджі Юкрейн"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Група Енергопостачання"

про стягнення 33 709 256,31 грн

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.04.2024 у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Нью Енерджі Юкрейн" про забезпечення позову відмовлено у повному обсязі.

Мотивуючи ухвалу, суд першої інстанції зазначив, що доводи заявника про утруднення чи неможливість виконання судового рішення у майбутньому є необґрунтованими, безпідставними та недоведеними.

Не погоджуючись із постановленою судом першої інстанції ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "Нью Енерджі Юкрейн" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву про забезпечення позову.

Підставою для скасування ухвали суду скаржник зазначив про нез`ясування місцевим судом обставин, що мають значення для справи. При цьому апелянт вказав, що ним було надано докази, які вказують на можливість невиконання відповідачем рішення суду про стягнення заборгованості, а саме: фінансову звітність ТОВ "Група Енергопостачання" за 2023 рік, з якої вбачається ризик перерахування коштів відповідачем на "інші операційні витрати". Також апелянт зазначив, що на розгляді в Господарському суді міста Києва перебуває справа №910/4215/24 за позовом ТОВ "Група Енергопостачання" до ТОВ "Нью Енерджі Юкрейн" про визнання недійсним договору в частині та зобов`язання вчинити дії, що, за твердженням скаржника, є недобросовісною та суперечливою по відношенню до попередньої поведінки, оскільки відповідачем підписано акти звірки взаєморозрахунків, відповідно до яких відповідачем визнано заборгованість перед позивачем та додаткову угоду №1 від 29.12.2023 до двостороннього договору купівлі- продажу електричної енергії №23/12/28-01 укладеного 28.12.2023, проект якої було запропоновано до підпису відповідачем.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.04.2024 апеляційну скаргу у справі №910/2386/24 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Коробенко Г.П., судді: Тарасенко К.В., Кравчук Г.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.05.2024 витребувано матеріали справи з суду першої інстанції та відкладено вирішення питання щодо подальшого руху справи.

16.05.2024 матеріали оскарження ухвали №910/2386/24 надійшли до Північного апеляційного господарського суду та були передані головуючому судді.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.05.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Нью Енерджі Юкрейн" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 15.04.2024 у справі №910/2386/24 та призначено судове засідання на 18.06.2024.

Через підсистему "Електронний суд" 18.06.2024 до суду від апелянта надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

18.06.2024 розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Нью Енерджі Юкрейн" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 15.04.2024 у справі №910/2386/24, не відбувся у зв`язку з перебуванням судді Тарасенко К.В. у відпустці.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.06.2024 розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Нью Енерджі Юкрейн" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 15.04.2024 у справі №910/2386/24, призначено на 04.07.2024.

У судове засідання 04.07.2024 з`явились представники сторін та надали пояснення по справі.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та надані сторонами пояснення, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового акту, дійшов до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції - зміні чи скасуванню, виходячи з наступного.

До Господарського суду міста Києва з позовом звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Нью Енерджі Юкрейн" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Група Енергопостачання" про стягнення заборгованості у сумі 33 709 256,31 грн за двостороннім договором купівлі-продажу електричної енергії № 23/12/28-01 від 28.12.2023.

Позов обґрунтований порушенням відповідачем умов вказаного договору в частині повернення надлишково сплачених коштів (суми переплати) за електричну енергію, внаслідок чого у ТОВ "Група Енергопостачання" виник обов`язок повернути ці кошти позивачу.

11.04.2024 ТОВ "Нью Енерджі Юкрейн" подало заяву про забезпечення позову, в якій заявник просить вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, як в національній валюті (гривня), так і в іноземній валюті, що містяться на відритих рахунках в фінансових установах та/або банках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення ухвали про забезпечення позову та належать ТОВ "Група Енергопостачання" в сукупності в межах ціни позову, в сумі 33 709 256,31 грн.

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що відповідач не здійснив поставки електричної енергії та уникає обов`язку з виконання взятих на себе зобов`язань за укладеним сторонами договором, що свідчить про недобросовісність продавця та викликає обґрунтовані сумніви у належному виконанні рішення по справі, яке буде прийняте за результатами розгляду даного позову, або виконання рішення суду буде утрудненим.

Отже, посилаючись на вказані обставини, позивач зазначає, що накладення арешту на грошові кошти в межах зазначеної суми забезпечить збалансованість інтересів сторін, оскільки надасть можливість виконати рішення у разі задоволення позову та не призведе до втручання у господарську діяльність відповідача, а лише запровадить тимчасові обмеження щодо користування цими коштами відповідачем задля запобігання перешкод у виконанні рішення суду.

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Тобто забезпечення позову - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача. Метою забезпечення позову, є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. При цьому, сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з заявою про забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними з заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Інститут вжиття заходів забезпечення позову є одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту.

Аналогічні правові висновки щодо застосування ст. ст. 136, 137 Господарського процесуального кодексу України наведені в постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі №910/19256/16, від 14.05.2018 у справі №910/20479/17, від 14.06.2018 у справі №916/10/18, від 23.06.2018 у справі №916/2026/17, від 16.08.2018 у справі №910/5916/18, від 11.09.2018 у справі №922/1605/18, від 14.01.2019 у справі №909/526/18, від 21.01.2019 у справі №916/1278/18, від 25.01.2019 у справі №925/288/17.

Складовою права на справедливий суд, гарантованого статтею 6 Конвенції, є виконання рішення господарського суду. Право на суд було б ілюзорним, якби судові рішення залишалися не виконуваними. Зокрема, у рішення Європейського суду з прав людини у справі "Хорнсбі проти Греції" зазначено, що "право на суд" було б ілюзорним, якби правова система договірних держав допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалось б на шкоду одній з сторін.

Ефективність правосуддя залежить і від виконання судового рішення.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує зокрема те, що відповідно до статтею 124 Конституції України, судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України. Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи може бути захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Європейський суд з прав людини вказує, що право на судовий розгляд було б примарним, якщо б внутрішня судова система Договірної держави дозволила б, щоб остаточне та обов`язкове судове рішення залишилось невиконаним стосовно однієї із сторін, і що виконання рішення або постанови будь-якого органу судової влади повинне розглядатись як невід`ємна частина "процесу" в розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (пункт 63 рішення від 23.07.1999 у справі "Іммобільяре Саффі проти Італії".

Так, на забезпечення позову ТОВ "Нью Енерджі Юкрейн" просить накласти арешт на грошові кошти відповідача. Проте, заявником не надано суду будь-яких доказів того, що ТОВ "Група Енергопостачання" вчиняє дії, внаслідок яких кошти та майно відповідача можуть зменшитись або зникнути, а матеріали апеляційного оскарження не містять доказів того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

При цьому, як обґрунтовано вказав місцевий суд, дії відповідача, пов`язані з невиконанням своїх обов`язків перед ТОВ "Нью Енерджі Юкрейн" за договором купівлі-продажу електричної енергії, не свідчать про неможливість виконання рішення суду у даній справі в майбутньому та не є підставою, передбаченою законом, для вжиття заходів забезпечення позову.

З огляду на відповідні законодавчі приписи та встановлені судом обставини апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення поданої заяви про вжиття заходів забезпечення позову у даній справі.

Твердження апелянта, викладені в апеляційній скарзі про те, що надані ним докази вказують на можливість невиконання відповідачем рішення суду про стягнення заборгованості, як то: фінансова звітність ТОВ "Група Енергопостачання" за 2023 рік, з якої вбачається ризик перерахування коштів відповідачем на "інші операційні витрати" та перебування на розгляді в місцевому суді справи за позовом ТОВ "Група Енергопостачання" до ТОВ "Нью Енерджі Юкрейн" про визнання недійсним договору в частині та зобов`язання вчинити дії, що, за твердженням скаржника, є недобросовісною та суперечливою по відношенню до попередньої поведінки відповідача, є лише припущеннями заявника стосовно ймовірності вчинення дій з метою ускладнення виконання рішення по цій справі у разі задоволення позову та не свідчать про наявність реальних обставин які унеможливлять виконання в майбутньому рішення суду.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що застосування місцевим господарським судом норм процесуального права відповідає встановленим обставинам справи, що свідчить про відсутність підстав для скасування або зміни оскаржуваної ухвали.

Вищевикладені обставини справи спростовують решту доводів скаржника, викладених в апеляційній скарзі, та на які він посилається як на підставу скасування судового рішення, а тому відхиляються судом.

При цьому судом апеляційної інстанції враховано, що Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Відповідно до ч.1 ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків місцевого господарського суду, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

У зв`язку з відмовою у задоволенні апеляційної скарги, судові витрати за подання апеляційної скарги відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 255, 267-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Нью Енерджі Юкрейн" залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду міста Києва від 15.04.2024 у справі №910/2386/24 залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Нью Енерджі Юкрейн".

Матеріали справи №910/2386/24 повернути Господарському суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст судового рішення складено та підписано 08.07.2024

Головуючий суддя Г.П. Коробенко

Судді К.В. Тарасенко

Г.А. Кравчук