УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

м. Київ

08.07.2024Справа № 910/8260/24

Суддя Господарського суду міста Києва Котков О.В. розглянувши заяву б/н від 02.07.2024 року «Про видачу судового наказу» Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівська брама плюс» (м. Київ) /надалі - Заявник/ за вимогою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пивна. Мережа закладів» (м. Київ) /далі - Боржник/ про стягнення заборгованості за договором оренди нежилого приміщення № 1 від 31.12.2021 року у розмірі 36 000,00 грн. (тридцять шість тисяч гривень), -

ВСТАНОВИВ:

02 липня 2024 року до Господарського суду міста Києва через систему «Електронний суд» від Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівська брама плюс» (заявник) надійшла заява б/н від 02.07.2024 року «Про видачу судового наказу» за вимогою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пивна. Мережа закладів» (боржник) про стягнення заборгованості за договором оренди нежилого приміщення № 1 від 31.12.2021 року у розмірі 36 000,00 грн. (тридцять шість тисяч гривень).

Розглянувши подану заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу, з огляду на наступне.

Підстави та порядок видачі судового наказу врегульовано положеннями Розділу II Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частинами 1-3 ст. 147 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємців.

Суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: заяву подано з порушенням вимог статті 150 цього Кодексу (п. 1 ч. 1 ст. 152 ГПК України); із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу (п. 8 ч. 1 ст. 152 ГПК України).

Суд констатує, що заявник зазначає, про те, що у боржника виникла заборгованість у розмірі 36 000,00 грн. згідно договору оренди нежилого приміщення № 1 від 31.12.2021 року.

Відповідно до п. 1.3. договору об`єкт оренди передається 01.01.2022 року, про що підписується акт прийому-передачі, що вважається невід`ємною частиною даного договору.

Згідно з п. 2.1. договору розмір орендної плати складає 15 000,00 грн.

В п. 2.2. договору визначено, що розмір орендної плати може бути переглянуто та змінено лише за згодою сторін, про що сторони підписують додаткову угоду до цього договору.

Додатковою угодою від 30.04.2022 року сторони погодились, що незалежно від інших умов договору, розмір орендної плати, згідно п. 2.2. договору складатиме: на період березень-квітень 2022 року - 1,00 грн.; на період травень-липень 2022 року - 4500,00 грн., на період з 01.08 розмір орендної плати буде переглядатися кожного місяця окремо до кінця воєнного стану або до кінця строку дії чинного договору в залежності від того, що настане раніше.

Суд звертає увагу заявника на положення ч. 2 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до яких наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо

Разом з тим, для задоволення заяви про видачу судового наказу, суд повинен перевірити виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, на підставі викладених у ній обставин та доданих до заяви доказів. Звертаючись із заявою про видачу судового наказу, повинен в тому числі подати документи, що свідчать про безспірність його вимог.

Наведене зумовлено тим, що під час розгляду заяви про видачу судового наказу суд не розглядає справу по суті, не встановлює обставин справи та не здійснює оцінку доказів щодо їх змагальності та достовірності, адже наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у господарському судочинстві, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Судом встановлено, що до заяви не додано акту прийому-передачі, яким засвідчено передання об`єкта оренди боржнику (п. 1.3. договору).

Крім того, заявник взагалі не надав суду розрахунку виниклої заборгованості у розмірі 36 000,00 грн.

З вище встановленого, суд дійшов висновку, що заявником не доведено виникнення грошової вимоги саме у розмірі 36 000,00 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України до заяви про видачу судового наказу додається документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника.

Судом встановлено, що заяву про видачу судового наказу підписано представником Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівська брама плюс» - адвокатом Шуляк Надією Олександрівною на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АА № 1449266 від 28.05.2024 року.

З ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АА № 1449266 від 28.05.2024 року вбачається, що представнику Шуляк Надії Олександрівні надано право звертатися в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівська брама плюс» до Господарського районного суду міста Києва.

Відповідно до частини 2 статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги.

Згідно з підпунктом 12.4 пункту 12 Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 12 квітня 2019 року № 41, ордер має містити назву органу, у якому надається правова допомога адвокатом, із зазначенням за необхідності виду адвокатської діяльності відповідно до статті 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що законодавець чітко встановив, що в ордері повинно бути зазначено орган, в якому надається правова допомога, зокрема в графі «Назва органу, в якому надається правова допомога».

Проте, в порушення вищевказаних вимог законодавства, в ордері на надання правничої (правової) допомоги серії АА № 1449266 від 28.05.2024 року, доданому до заяви, у графі «Назва органу, в якому надається правова допомога» зазначено «у Господарському районному суді міста Києва», відомостей на підтвердження повноважень адвоката на представництво інтересів заявника у Господарському суді міста Києва ордер не містить.

За приписами ч. 2 ст. 154 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

При цьому, суд зазначає, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 2-1, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків (ч. 1 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України).

У разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви (ч. 2 ст. 151 ГПК України).

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 150, 152, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальності «Львівська брама плюс» у видачі судового наказу за вимогою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пивна. Мережа закладів» про стягнення заборгованості за договором оренди нежилого приміщення № 1 від 31.12.2021 року у розмірі 36 000,00 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Дата підписання: 08 липня 2024 року.

Ухвала підлягає оскарженню в порядку передбаченому ст. 255 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.В. Котков