ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" липня 2024 р.м. ХарківСправа № 922/1726/23 (922/1599/24)

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Міньковського С.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства "Страхова компанія "Інго"
до Товариства з додатковою відповідальністю "Міжнародна страхова компанія"
про стягнення коштів в межах справи про банкрутство Товариства з додатковою відповідальністю "Міжнародна страхова компанія"
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СПРАВИ ТА ДОВОДИ УЧАСНИКІВ.

Акціонерне товариство "Страхова компанія "Інго" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з додатковою відповідальністю "Міжнародна страхова компанія", в якій просить суд стягнути страхове відшкодування в розмірі 127500,00 грн та судового збору в сумі 3028,00 грн.

В провадженні Господарського суду Харківської області у складі судді Міньковського С.В. перебуває справа про банкрутство Товариства з додатковою відповідальністю "Міжнародна страхова компанія".

Відповідно до ч. 2 статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 06.05.2024 позовна заява в межах справи про банкрутство (вх. № 1599/24 від 06.05.2024) передана на розгляд судді Міньковському С.В.

Ухвалою суду Господарського суду Харківської області від 13.05.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №922/1726/23 (922/1599/24); відповідно до приписів ст. 252 ГПК України, суд ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами; встановив сторонам строки для подання відзиву, відповіді на відзив, заперечення та повідомив, що останні мають право у разі наявності заперечень проти розгляду справи без повідомлення (виклику) сторін, подати суду відповідне обґрунтоване клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін: відповідач - в строк для подання відзиву; позивач - не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Товариство з додатковою відповідальністю "Міжнародна страхова компанія" наданими відповідачу процесуальними правами не скористалося, у встановлений статтею 251 ГПК України п`ятнадцятиденний строк відзив на позовну заяву до суду не подало.

З матеріалів справи вбачається, що копію ухвали Господарського суду Харківської області від 13.05.2024 про відкриття провадження у справі №922/1599/24 направлено в паперовій формі - рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою Товариства з додатковою відповідальністю "Міжнародна страхова компанія", вказаною у позовній заяві, яка також співпадає з юридичною адресою згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань: 61023, м. Харків, проспект Гагаріна, буд. 41/2, корпус 8, офіс 1-12. Однак, зазначене відправлення не вручено адресатові та повернуто до суду із позначкою "адресат відсутній за вказаною адресою", згідно довідки Укрпошти від 25.05.2024 р.

Отже, суд належним чином виконав вимоги Господарського процесуального кодексу України щодо направлення процесуальних документів учасникам справи та здійснив всі необхідні дії з метою належного їх повідомлення про розгляд даного позову, а відповідач, у відповідності до пункту 5 частини шостої статті 242 Господарського процесуального кодексу України визнається таким, що був належним чином повідомленим про розгляд даної справи.

Крім того, судом враховано, що за приписами частини 1 статті 9 ГПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 названого Закону, для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень"). Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з процесуальними документами по справі № 922/1726/23 (922/1599/24) в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Згідно статті 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини другої статті 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Матеріали справи свідчать, що всім учасникам справи надано можливість для висловлення своєї правової позиції по суті позовних вимог та судом дотримано, під час розгляду справи, обумовлені чинним ГПК України процесуальні строки для звернення із заявами по суті справи та іншими заявами з процесуальних питань.

Отже, за висновками суду, в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними в справі матеріалами.

Частиною четвертою статті 240 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ.

Розглянувши матеріали справи №922/1726/23 (922/1599/24) в межах строку, встановленого статтею 248 Господарського процесуального кодексу України, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для вирішення спору по суті, суд встановив таке.

12.02.2021 року між Акціонерним товариством "Страховою компанією "ІНГО" та ОСОБА_1 було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту №312808484.21 (надалі Договір страхування), згідно з умовами якого Cтраховик взяв на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення транспортного засобу, його складових частин, деталей внаслідок ДТП, яка сталася мі застрахованим ТЗ - автомобіля марки «TOYOTA RAV 4», д/н НОМЕР_1 та ТЗ, водій якого є винуватим в настанні ДТП та відповідальність якого застрахована відповідно до Закону "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспорту".

Період дії вказаного Договору - з 06.03.2021 по 05.03.2022.

03.09.2021 року по вул. Вересневій в Київській області, с.Буча сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «TOYOTA RAV 4», д/н НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 та автомобіля «KIA CEED», д/н НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 . Цивільно-правова відповідальність якого за шкоду майну застрахована в Товаристві з додатковою відповідальністю "Міжнародна страхова компанія" за полісом №ЕР201138023.

Дана ДТП сталася в результаті того, що ОСОБА_2 керував автомобілем "КІА CEED" д/н НОМЕР_2 , перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «TOYOTA RAV 4» д/н НОМЕР_1 , який рухався в попутному напрямку та після ДТП з`їхав в кювет, чим порушив вимоги п.10.1 ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення складене Управлінням патрульної поліції серії ААБ №040408 від 03.08.2021, схемою ДТП, письмовими поясненнями учасників ДТП.

Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 20.09.2021 р. ОСОБА_2 визнано невинним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів, що становить 850 грн.

Цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу «TOYOTA RAV 4» д/н НОМЕР_1 , була зареєстрована в Акціонерному товаристві "Страхова компанія "Інго", згідно з договором страхування КАСКО "Свідомий захист", поліс №202808484 від 12.02.2021 р. страхова сума на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну складає 130000,00 грн. Розмір франшизи 0.

14.09.2021 р. ОСОБА_1 склала направила повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду та заяву на виплату страхового відшкодування, перелік документів до позивача на його адресу.

Відповідно до долученого позивачем ремонтної калькуляції Аудатекс №4207423 сума вартості ремонту «TOYOTA RAV 4» д/н НОМЕР_1 склала 263640,02 грн.

Позивачем був складений страховий акт № 4249451 від 20.09.2021, яким визначено суму страхового відшкодування в результаті страхової події в розмірі 130000,00 грн (за вирахуванням франшизи за договором страхування 0,00 грн), на підставі якого у відповідності до умов договору добровільного страхування наземного транспорту від 12.02.2021 за №312808484.21 позивачем було відшкодовано потерпілій стороні (Страхувальнику) витрати на ремонт автомобіля марки «TOYOTA RAV 4» д/н НОМЕР_1 , в сумі 130000,00 грн, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією платіжного доручення №20959 від 08.10.2021 р. на суму 130000,00 грн.

Як підтверджено матеріалами справи, станом на дату ДТП, цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки «KIA CEED», д/н НОМЕР_2 , яким керував винний у скоєному ДТП - ОСОБА_2 , була застрахована у відповідача згідно із полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР201138023.

Вказаним полісом встановлено ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, що складає 130000,00 грн та франшизу у розмірі 2500,00 грн.

02.12.2021 позивачем було надіслано на адресу відповідача претензію №4207423 на суму 130000,00 грн, однак останнім відповіді не було отримано.

Зазначені обставини стали причиною для звернення позивача до суду з позовними вимогами про стягнення з Товариства з додатковою відповідальністю "Міжнародна страхова компанія" на користь Акціонерного товариства "Страховою компанією "ІНГО" 127500,00 грн страхового відшкодування, заподіяних позивачеві.

ВИСНОВОК СУДУ.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Пунктом 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Аналогічне положення викладено в ст. 9 Закону України "Про страхування".

Статтею 993 ЦК України встановлено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

З огляду на те, що позивач виплатив суму страхового відшкодування у розмірі 130000,00 грн, до нього перейшло право вимагати від відповідача відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Враховуючи, що відповідно до полісу №ЕР201138023 ліміт відповідальності відповідача за шкоду, заподіяну майну становить 130000,00 грн, франшиза - 2500,00 грн, а також з огляду на те, що позивач сплатив на користь ОСОБА_1 130000,00 грн страхового відшкодування, доказів сплати відповідачем на користь позивача страхового відшкодування матеріали справи не містять, суд дійшов висновку, що Товариство з додатковою відповідальністю "Міжнародна страхова компанія" зобов`язане сплатити позивачу 127500,00 грн страхового відшкодування.

Частинами 1, 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Як вказано в статті 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України встановлено що, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

В статті 79 Господарського процесуального кодексу України вказано, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням вищевикладеного, оцінивши подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати позивача по сплаті судового збору покладаються на відповідача у зв`язку з задоволенням позову.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 86, 129, 232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» - задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Міжнародна страхова компанія" (61001, м. Харків, пр. Гагаріна,41/2, корпус 8, офіс 1-12, ) на користь Акціонерного товариства "Страхова компанія «ІНГО» (01054, м. Київ, вул. Бульварно- Кудрявська, 33, ) 127500,00 грн страхового відшкодування, а також судовий збір в розмірі 3028,00 грн. Всього: 130528,00 грн.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Рішення направити позивачу, відповідачу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається в строки та в порядку визначеному ст. 256, 257 ГПК України з врахуванням п. 4 Прикінцевих Положень ГПК України та п. 17.5 Перехідних Положень ГПК України.

Повне рішення складено "12" липня 2024 р.

Суддя С.В. Міньковський