ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2024 року

м. Київ

cправа № 925/118/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Берднік І. С. - головуючого, Зуєва В. А., Міщенка І. С.,

секретар судового засідання - Корнієнко О. В.,

за участю представників:

Об`єднання співвласників

багатоквартирного будинку «Козацька 1/1» - не з`явився,

Товариства з обмеженою відповідальністю

«Компанія з експлуатації та утримання

житлових та нежитлових будинків «Нова митниця» - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з експлуатації та утримання житлових та нежитлових будинків «Нова митниця»

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 17.04.2024 (у складі колегії суддів: Кропивна Л. В. (головуючий), Руденко М. А., Пономаренко Є. Ю.)

у справі № 925/118/23

за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Козацька 1/1»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з експлуатації та утримання житлових та нежитлових будинків «Нова митниця»

про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2023 року Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Козацька 1/1» (далі - ОСББ «Козацька 1/1») звернулось до Господарського суду Черкаської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з експлуатації та утримання житлових та нежитлових будинків «Нова митниця» (далі - ТОВ «КЕУ ЖНБ «Нова митниця») про зобов`язання передати за актом приймання - передачі примірник технічної та іншої передбаченої законодавством документації на багатоквартирний будинок по вул. Козацька 1/1, м. Черкаси згідно з переліком, викладеним у позовній заяві.

Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідачем не передано ОСББ «Козацька 1/1» всієї передбаченої законом документації для забезпечення подальшої експлуатації та утримання будинку.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 26.07.2023 у позові відмовлено.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 17.04.2024 рішення Господарського суду Черкаської області від 26.07.2023 скасовано. Прийнято нове рішення про задоволення позову. Зобов`язано ТОВ «КЕУ ЖНБ «Нова митниця» передати ОСББ «Козацька 1/1» за актом приймання - передачі примірник технічної та іншої передбаченої законодавством документації на багатоквартирний будинок по вул. Козацька 1/1, м. Черкаси, зокрема: енергетичний сертифікат і звіт про обстеження інженерних систем; технічну документацію на ліфти; план земельної ділянки; акти приймання-передавання технічної документації на багатоквартирний будинок; паспорти, гарантійні документи, акти випробування, повірки й опломбування та інші технічні документи на системи та мережі електропостачання та газопостачання на встановлені прилади, устаткування та обладнання електропостачання і газопостачання у багатоквартирному будинку. Стягнуто з ТОВ «КЕУ ЖНБ «Нова митниця» на користь ОСББ «Козацька 1/1» 2 684,00 грн судового збору за подання позовної заяви; 4 026,00 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

Не погоджуючись з висновками суду апеляційної інстанцій, у травні 2024 року ТОВ «КЕУ ЖНБ «Нова митниця» подало до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права та наявність випадків, передбачених пунктами 1, 3, 4 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), просить постанову Північного апеляційного господарського суду від 17.04.2024 скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 06.06.2024 відкрито касаційне провадження у справі № 925/118/23 за касаційною скаргою ТОВ «КЕУ ЖНБ «Нова митниця» на постанову Північного апеляційного господарського суду від 17.04.2024 з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4 частини 2 статті 287 ГПК України; касаційну скаргу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 03.07.2024.

ОСББ «Козацька 1/1» у відзиві на касаційну скаргу зазначає, що оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції є законною та обґрунтованою, ухваленою з урахуванням практики Верховного Суду у спірних правовідносинах, просить касаційну скарги залишити без задоволення, а постанову суду апеляційної інстанції - без змін.

12.06.2024 до Верховного Суду надійшло клопотання ТОВ «КЕУ ЖНБ «Нова митниця» про розгляд справи без участі його представника.

02.07.20214 до Верховного Суду надійшло клопотання ОСББ «Козацька 1/1» про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у суді касаційної інстанції у розмірі 5 000,00 грн та докази надання такої допомоги.

Сторони у судове засідання своїх представників не направили.

Відповідно до частини 1 статті 301 ГПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням положень статті 300 цього Кодексу.

Наслідки неявки в судове засідання учасника справи визначено у статті 202 ГПК України.

Так, за змістом частини 1 і пункту 1 частини 2 статті 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з підстав, зокрема неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання.

Ураховуючи положення статті 202 ГПК України, наявність відомостей про направлення сторонам ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання, що підтверджено матеріалами справи, та те, що ОСББ «Козацька 1/1» не зверталось з будь-якими заявами щодо розгляду справи, наявність клопотання ТОВ «КЕУ ЖНБ «Нова митниця» про розгляд справи за відсутності його представника, а також те, що явка сторін не визнавалася судом обов`язковою, а участь у засіданні суду є правом, а не обов`язком сторін, Верховний Суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представників сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи та заперечення проти неї, перевіривши матеріали справи, Верховний Суд дійшов таких висновків.

Судом апеляційної інстанції установлено, що 24.02.2021 за актом приймання-передачі з балансу Товариства з обмеженою відповідальністю «БК «Перлина Дніпра» на баланс ТОВ «КЕУ ЖНБ «Нова митниця» передано житловий багатоквартирний будинок по вул. Козацька,1/1 в м. Черкаси.

30.01.2022 установчими зборами співвласників багатоквартирного будинку по вул. Козацька,1/1 в м. Черкаси прийнято рішення про створення ОСББ «Козацька 1/1».

16.02.2022 проведено державну реєстрацію ОСББ «Козацька 1/1», про що у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зроблено відповідний запис за № 000001053.

22.05.2022 ОСББ «Козацька 1/1» прийнято рішення, оформлене протоколом загальних зборів ОСББ «Козацька 1/1», про здійснення самостійного утримання, експлуатації та прибирання території.

Листами від 25.05.2022 № 2 та від 14.06.2022 позивач повідомив відповідача про створення ОСББ та перехід на самостійне утримання будинку, а також просив передати йому технічну документацію на багатоквартирний будинок по вул. Козацька,1/1 в м. Черкаси.

За Актом прийому-передачі документів та ключів від 24.06.2022 та Актами прийому-передачі документів від 03.08.2022 № 2, від 03.08.2022 № 3, від 06.09.2022 № 4 відповідачем передано позивачу частину технічної документації на багатоквартирний будинок по вул. Козацька,1/1 в м. Черкаси.

Судом апеляційної інстанції установлено, що відповідачем не було передано позивачу таку технічну документацію:

- енергетичний сертифікат і звіт про обстеження інженерних систем;

- технічну документацію на ліфти;

- план земельної ділянки;

- акти приймання-передавання технічної документації на багатоквартирний будинок;

- паспорти, гарантійні документи, акти випробування, повірки й опломбування та інші технічні документи на системи та мережі електропостачання та газопостачання на встановлені прилади, устаткування та обладнання електропостачання і газопостачання у багатоквартирному будинку.

Передача відповідачем не в повному обсязі технічної документації на багатоквартирний будинок стала підставою для звернення ОСББ «Козацька 1/1» до суду з відповідним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не наведено чіткий перелік документів, які відповідач має йому передати, види таких документів та форми, а тому дійшов висновку про недоведеність позивачем підстав для зобов`язання відповідача за рішенням суду передати йому спірні документи.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та приймаючи нове рішення, суд апеляційної інстанції, виходив із того, що у позивача виникло право вимагати передання відповідачем як попереднім управителем багатоквартирним будинком технічної документації на цей будинок, а у відповідача відповідно виник обов`язок у тримісячний строк з дня державної реєстрації ОСББ передати позивачу спірну документацію. Встановивши відсутність доказів надання відповідачем у повному обсязі у встановлений законом строк технічної документації на багатоквартирний будинок, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та зобов`язав відповідача передати позивачу технічну документацію на багатоквартирний будинок згідно з переліком, викладеним у позовній заяві.

У поданій касаційній скарзі на обґрунтування підстави касаційного оскарження постанови суду апеляційної інстанції, передбаченої пунктом 1 частини 2 статті 287 ГПК України, ТОВ «КЕУ ЖНБ «Нова митниця» послалось на неправильне застосування судами попередніх інстанцій положень статей 3, 6, 13, 16, 181-183, 185, 190 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), статті 205 Господарського кодексу України та порушення норм процесуального права, зокрема, статей 76, 79, 86, 236 ГПК України; на неврахування судом апеляційної інстанції висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.05.2021 у справі № 759/9008/19, постановах Верховного Суду від 14.06.2022 у справі № 910/5794/21, від 31.03.2021 у справі № 923/875/19, від 25.06.2020 у справі № 924/233/18, від 21.08.2020 у справі № 904/2357/20.

За доводами касаційної скарги при вирішенні спору судом апеляційної інстанції не враховано добросовісної поведінки відповідача, який без зволікань передав позивачу у повному обсязі всі наявні у нього документи на багатоквартирний будинок. Крім того, суд апеляційної інстанції не звернув увагу на неможливість передати та виготовити відповідачем іншої технічної документації, окрім тієї, що вже була передана позивачу.

Також ТОВ «КЕУ ЖНБ «Нова митниця» у касаційній скарзі послалось на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування статті 205 Господарського кодексу України (припинення господарського зобов`язання у разі неможливості виконання) у подібних правовідносинах, коли колишнім управителем (балансоутримувачем) багатоквартирного будинку доведена об`єктивна неможливість не тільки передати, а й виготовити (відновити) технічну документацію на будинок, яку витребовує у нього ОСББ.

Крім того, ТОВ «КЕУЖНБ «Нова митниця» підставою касаційного оскарження судових рішень у справі, що розглядається, також зазначає пункт 4 частини 2 статті 287 ГПК України з огляду на наявність підстав, передбачених пунктом 1 частини 3 статті 310 цього Кодексу, а саме: суд не дослідив зібрані у справі докази.

Відповідно до частин 1, 2 статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Верховний Суд, переглянувши постанову суду апеляційної інстанції у межах доводів і вимог касаційної скарги, виходить із такого.

Відповідно до частини 1 та 3 статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 385 ЦК України власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту.

Особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку визначає Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», який регулює правові, організаційні та економічні відносини, пов`язані з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління.

У статті 5 зазначено Закону передбачено, що замовник будівництва або попередній власник будинку зобов`язаний передати паспорт об`єкта будівництва та один примірник технічної документації на будинок згідно з переліком, визначеним центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної житлової політики і політики у сфері житлово-комунального господарства, співвласникам в особі їх об`єднання або особі, уповноваженій співвласниками у передбаченому цим Законом порядку. У разі якщо об`єднання співвласників багатоквартирного будинку не створено та уповноважену особу не визначено, паспорт об`єкта будівництва та примірник технічної документації на будинок передаються управителю, якщо його обрано відповідно до закону (частина 5).

У разі зміни форми управління багатоквартирним будинком особа, яка здійснювала управління, повинна передати наявну в неї технічну та іншу передбачену законодавством документацію на будинок особі, визначеній співвласниками такого будинку. У разі зміни управителя попередній управитель повинен передати наявну в нього технічну та іншу передбачену законодавством документацію на будинок новому управителю (частина 6).

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками. За рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції - об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку (асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку).

Співвласники приймають рішення щодо управління багатоквартирним будинком на зборах у порядку, передбаченому цією статтею. Якщо у багатоквартирному будинку в установленому законом порядку утворено об`єднання співвласників, проведення зборів співвласників та прийняття відповідних рішень здійснюється згідно із законом, що регулює діяльність об`єднань співвласників багатоквартирних будинків (частина 1 статті 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»).

Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначені Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».

Стаття 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначає об`єднання співвласників багатоквартирного будинку як юридичну особу, створену власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

Частиною 14 статті 6 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» передбачено, що державна реєстрація об`єднання (асоціації) проводиться у порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб. Об`єднання (асоціація) вважається утвореним з дня його державної реєстрації.

Як установлено судом апеляційної інстанції, 16.02.2022 у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за № 000001053 зареєстровано юридичну особу ОСББ «Козацька 1/1».

Відповідно до положень частин 18, 19 статті 6 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» колишній балансоутримувач багатоквартирного будинку або особа, яка здійснювала управління багатоквартирним будинком до створення об`єднання, у тримісячний строк з дня державної реєстрації об`єднання забезпечує передачу йому примірника технічної та іншої передбаченої законодавством документації на будинок, а також документа, на підставі якого багатоквартирний будинок прийнято в експлуатацію, технічного паспорта і планів інженерних мереж. У разі відсутності документації на багатоквартирний будинок колишній балансоутримувач багатоквартирного будинку або особа, яка здійснювала управління багатоквартирним будинком до створення об`єднання, протягом півроку з дня державної реєстрації об`єднання відновлює її за власний рахунок.

Отже, положеннями частини 18 статті 6 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» передбачено обов`язок попереднього балансоутримувача будинку з передачі документації на будинок об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку виникає у нього з дня державної реєстрації об`єднання та не залежить від будь-яких інших умов, оскільки жодних інших підстав, крім державної реєстрації об`єднання, для передачі документації від попереднього балансоутримувача Законом не визначено.

Аналогічні висновки викладено у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.07.2019 у справі № 910/6167/18, постановах Верховного Суду від 12.03.2020 у справі № 904/1878/19, від 21.04.2021 у справі № 904/1653/20, від 02.11.2022 у справі № 925/253/21.

Ураховуючи наведене суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про виникнення у ТОВ «КЕУЖНБ «Нова митниця» як колишнього управителя (балансоутримувача) багатоквартирним будинком після державної реєстрації ОСББ «Козацька 1/1» обов`язку з передачі у тримісячний строк технічної документації на будинок.

Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 17.07.2018 № 176 затверджено Перелік технічної документації на багатоквартирний будинок, до якої віднесено:

- технічний паспорт на багатоквартирний будинок;

- паспорт об`єкта, складений за результатами обстеження прийнятих в експлуатацію об`єктів будівництва;

- енергетичний сертифікат і звіт про обстеження інженерних систем;

- проектна документація зі схемами влаштування внутрішньо будинкових систем;

- документ, що підтверджує прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів;

- технічна документація обладнання котелень;

- технічна документація на ліфти;

- план земельної ділянки;

- акти приймання-передавання технічної документації на багатоквартирний будинок;

- паспорти, гарантійні документи, акти випробування, повірки й опломбування та інші технічні документи на системи, мережі, встановлені прилади, устаткування та обладнання у багатоквартирному будинку.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, відповідач свого обов`язку з передачі ОСББ «Козацька 1/1» спірної документації не виконав.

Доводи скаржника про те, що відомості, які повинні міститися у спірній документації, частково містяться у вже переданій позивачу документації, зводяться до спонукання суду касаційної інстанції до переоцінки доказів, які вже були дослідженні судом апеляційної інстанції, та до встановлення на їх підставі інших обставин справи, ніж були встановлені судом апеляційної інстанції, що з огляду на визначені в статті 300 ГПК України межі розгляду справи судом касаційної інстанції знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

З огляду на викладене суд касаційної інстанції погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про правомірність заявлених вимог позивача та наявності підстав для їх задоволення.

Верховний Суд зауважує, що визначений законодавством обов`язок відповідача як колишнього управителя (балансоутримувача) багатоквартирним будинком передати технічну документацію є безумовним та не ставиться у залежність від того, чи є у нього відповідні документи в наявності. У свою чергу невиконання ним такого обов`язку унеможливлює здійснення позивачем функцій з утримання житлового будинку.

Отже, посилання скаржника на відсутність у його розпорядженні витребуваних позивачем документів у зв`язку з тим, що такі документи не були передані йому забудовником або знаходяться у розпорядженні третіх осіб, не спростовують правильність висновків суду апеляційної інстанцій про задоволення позову, оскільки обставини фактичної наявності або відсутності такої документації у відповідача не мають істотного значення для вирішення цієї категорії спорів, позаяк відповідно до частини 5 статті 5 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» така документація повинна була бути передана замовником будівництва або попереднім власником будинку відповідачу, а у випадку відсутності документації на багатоквартирний будинок він відповідно до вимог частини 19 статті 6 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» зобов`язаний відновити її за власний рахунок. (аналогічні висновки викладено у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.07.2019 у справі № 910/6167/18, постановах Верховного Суду від 13.11.2019 у справі № 917/1208/18, від 12.03.2020 у справі № 904/1878/19, від 21.04.2021 у справі № 904/1653/20).

Однією з підстав касаційного оскарження судових рішень, відповідно до пункту 1 частини 2 статті 287 ГПК України, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у випадку, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

Зі змісту зазначеної норми права випливає, що оскарження судових рішень з підстави, передбаченої пунктом 1 частини 2 статті 287 ГПК України, може мати місце за наявності таких складових: неоднакове застосування одних і тих самих норм матеріального права апеляційним судом у справі, в якій подано касаційну скаргу, та у постанові Верховного Суду, яка містить висновок щодо застосування цієї ж норми права у подібних правовідносинах; ухвалення різних за змістом судових рішень у справі, у якій подано касаційну скаргу, і у справі, в якій винесено постанову Верховного Суду; спірні питання виникли у подібних правовідносинах.

Отже, для касаційного перегляду судових рішень з підстави, передбаченої у пункті 1 частини 2 статті 287 ГПК України, наявності самих лише висновків Верховного Суду щодо застосування норми права у певній справі недостатньо, обов`язковою умовою для касаційного перегляду судового рішення є подібність правовідносин у справі, в якій Верховний Суд зробив висновки щодо застосування норми права, з правовідносинами у справі, яка переглядається. Тобто застосування правового висновку щодо застосування норми права, викладеного у постанові Верховного Суду, залежить від тих фактичних обставин, які будуть встановлені судом у кожній конкретній справі за результатом оцінки поданих сторонами доказів. При цьому встановлені судом фактичні обставини у кожній справі можуть бути різними.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.10.2021 у справі № 233/2021/19 зазначено, що на предмет подібності слід оцінювати саме ті правовідносини, які є спірними у порівнюваних ситуаціях. Встановивши учасників спірних правовідносин, об`єкт спору (які можуть не відповідати складу сторін справи та предмету позову) і зміст цих відносин (права й обов`язки сторін спору), суд має визначити, чи є певні спільні риси між спірними правовідносинами насамперед за їхнім змістом. А якщо правове регулювання цих відносин залежить від складу їх учасників або об`єкта, з приводу якого вони вступають у правовідносини, то у такому разі подібність слід також визначати за суб`єктним і об`єктним критеріями відповідно. Для встановлення подібності спірних правовідносин у порівнюваних ситуаціях суб`єктний склад цих відносин, предмети, підстави позовів і відповідне правове регулювання не обов`язково мають бути тотожними, тобто однаковими.

ТОВ «КЕУ ЖНБ «Нова митниця» у касаційній скарзі підставу касаційного оскарження постанови суду апеляційної інстанції, передбачену пунктом 1 частини 2 статті 287 ГПК України, обґрунтувало тим, що судом апеляційної інстанції не враховано висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 14.06.2022 у справі № 910/5794/21 щодо застосування принципу належного виконання зобов`язання та принципу добросовісності при розгляді судами справ.

Разом з тим, суд касаційної інстанції зауважує, що наведені скаржником висновки Верховного Суду у справі № 910/5794/21 носять загальний характер, а висновки суду апеляційної інстанції у справі, що розглядається, не суперечать таким висновкам.

Крім того, суд касаційної інстанції вважає безпідставним посилання ТОВ «КЕУ ЖНБ «Нова митниця» на неврахування судом апеляційної інстанції висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 31.03.2021 у справі № 923/875/19, від 25.06.2020 у справі № 924/233/18, від 21.08.2020 у справі № 904/2357/20 щодо застосування судами стандартів доказування, оскільки зміст оскаржуваного судового рішення у справі, що розглядається, не свідчить про його невідповідність правовим висновкам, викладеним у наведених вище постановах. Оцінка доказів у наведених справах здійснена судом з урахуванням обставин справи та сукупності наданих сторонами доказів.

У справі № 759/9008/19 (за позовом про зобов`язання вчинити дії, постанова від 11.05.2021), на яку посилається скаржник у касаційній скарзі, Великою Палатою Верховного Суду вирішувалось питання предметної юрисдикції у справі, предметом розгляду у якій були позовні вимоги про повернення колишнім директором підприємства установчих, бухгалтерських та інших документів щодо діяльності та управління господарською організацією, пов`язані з можливістю здійснення керівництва товариством та можливістю ведення товариством господарської діяльності.

У справі, що розглядається, питання щодо юрисдикції спору судом апеляційної інстанції не вирішувалось. При цьому, предметом розгляду у цій справі є позовні вимоги про зобов`язання відповідача як колишнього управителя (балансоутримувача) багатоквартирним будинком передати ОСББ за актом приймання - передачі примірник технічної та іншої передбаченої законодавством документації на будинок, пов`язані з можливістю ОСББ здійснювати функцій з утримання житлового будинку.

Отже, правовідносини у справі, що розглядається, та у справі № 759/9008/19, на яку посилається скаржник у касаційній скарзі, не є подібними, враховуючи відмінні зміст спірних правовідносин та їх правове регулювання.

Зважаючи на викладене, наведена скаржником підстава касаційного оскарження, передбачена пунктом 1 частини 2 статті 287 ГПК України, не отримала підтвердження під час касаційного провадження.

Також, однією із підстав касаційного оскарження постанови суду апеляційної інстанції у справі № 925/118/22, що розглядається, ТОВ «КЕУ ЖНБ «Нова митниця» зазначає пункт 3 частини 2 статті 287 ГПК України.

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, зокрема, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

Зі змісту вказаної норми вбачається, що вона спрямована на формування єдиної правозастосовчої практики шляхом висловлення Верховним Судом висновків щодо питань застосування тих чи інших норм права, які регулюють певну категорію правовідносин та підлягають застосуванню господарськими судами під час вирішення спору.

У поданій касаційній скарзі скаржник зазначає про необхідність формування висновку Верховного Суду щодо питання застосування у подібних правовідносинах положень статі 205 Господарського кодексу України (припинення господарського зобов`язання у разі неможливості виконання) у правовідносинах, коли колишнім управителем (балансоутримувачем) багатоквартирного будинку доведена об`єктивна неможливість не тільки передати, а й виготовити (відновити) технічну документацію на будинок, яку випробовує у нього ОСББ.

Як вже зазначалось судом касаційної інстанції вище, положеннями частин 18, 19 статті 6 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» прямо передбачено обов`язок попереднього балансоутримувача (управителя) багатоквартирного будинку передати ОСББ документацію на будинок, а у разі її відсутності відновити її за власний рахунок.

З огляду на викладене, відсутні підстави для формування зазначеного скаржником висновку Верховного Суду, оскільки такі правовідносини чітко врегульовані наведеними нормами права.

Отже, підстава касаційного оскарження, передбачена пунктом 3 частини 2 статті 287 ГПК України, не знайшла свого підтвердження під час касаційного перегляду.

Також підставою касаційного оскарження постанови суду апеляційної інстанції у справі, що розглядається, ТОВ «КЕУ ЖНБ «Нова митниця» зазначає пункт 4 частини 2 статті 287 ГПК України з огляду на наявність підстави, передбаченої пунктом 1 частини 3 статті 310 цього Кодексу, а саме - суд не дослідив зібрані у справі докази.

Відповідно до пункту 4 частини 2статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини 1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами 1, 3 статті 310 ГПК України.

Зокрема, згідно з пунктом 1 частини 3 статті 310 ГПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини 2 статті 287 цього кодексу.

За таких обставин недостатніми є доводи скаржника про неповне дослідження судом апеляційної інстанції зібраних у справі доказів за умови не підтвердження підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 3 частини 2 статті 287 ГПК України.

Зважаючи на викладене, наведена скаржником підстава касаційного оскарження, передбачена пунктом 4 частини 2 статті 287 ГПК України, не отримала підтвердження під час касаційного провадження.

Доводи скаржника щодо неможливості виконання судового рішення, яким задоволено позов у справі, що розглядається, не беруться судом касаційної інстанції до уваги, оскільки саме на колишнього балансоутримувача (управителя) багатоквартирного будинку Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» покладено обов`язок передати ОСББ документацію на будинок, а також регламентовано його дії у разі відсутності у нього такої документації.

Наведене в сукупності виключає можливість задоволення касаційних скарг.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції, за результатами розгляду касаційної скарги, має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

За змістом статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Ураховуючи те, що доводи касаційної скарги про неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права при прийнятті оскарженого судового рішення не знайшли свого підтвердження, суд касаційної інстанції дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а постанови суду апеляційної інстанції - без змін.

Щодо клопотання ОСББ «Козацька 1/1» про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у суді касаційної інстанції, Верховний Суд зазначає наступне.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 ГПК України).

За змістом статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частиною 1 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

У частині 2 статті 126 ГПК України установлено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 ГПК України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 4 статті 126 ГПК України).

Відповідно до частини 5 статті 126 ГПК України у разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 статті 126 ГПК України).

Зокрема, відповідно до частини 5 статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 ГПК України).

За змістом статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до статті 19 зазначеного Закону видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

У статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

За змістом наведеної норми адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Як свідчать матеріали справи, 03.10.2023 між адвокатом Савостою Сергієм Васильовичем та ОСББ «Козацька 1/1» (клієнт) укладено договір про надання правової (правничої) допомоги, предметом якого є надання адвокатом правової допомоги клієнту по захисту його прав та законних інтересів з будь-яких питань, що потребують участі адвоката.

Відповідно до пункту 9 цього договору робота адвоката оплачується погодинно, з урахуванням вартості 1 години роботи 1 000,00 грн без ПДВ, за домовленістю між сторонами правова допомога може надаватися безкоштовно. Факт надання правової (правничої) допомоги підтверджується підписаним обома сторонами актом виконаних робіт (наданих послуг).

25.06.2024 на адресу Верховного Суду представником ОСББ «Козацька 1/1» - адвокатом Савостою С. В. направлено відзив на касаційну скаргу ТОВ «КЕУ ЖНБ «Нова митниця» на постанову Північного апеляційного господарського суду від 17.04.2024 у справі № 925/118/23.

Повноваження адвоката Савости С. В. на представництво інтересів ОСББ «Козацька 1/1» у суді касаційної інстанції підтверджено ордером на надання правничої (правової) допомоги від 31.03.2024 серія СА № 1081647, виданим адвокатом, що здійснює адвокатську діяльність індивідуально Савостою С. В. на підставі договору про надання правової (правничої) допомоги від 03.10.2023, який додано до відзиву на касаційну скаргу.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у суді касаційної інстанції позивачем надано акт приймання-передачі наданих послуг № 2 від 19.06.2024, за змістом якого адвокатом надана правова (правнича) допомога, що полягає у наданні такої послуги як підготовка відзиву на касаційну скаргу у справі № 925/118/23, розмір виплати адвоката з урахуванням витраченого адвокатом часу (5 годин) становить 5 000,00 грн; платіжна інструкція від 25.06.2024 № 238 про оплату наданих адвокатом послуг.

Від ТОВ «КЕУ ЖНБ «Нова митниця» клопотання про зменшення розміру заявлених до стягнення ОСББ «Козацька 1/1» судових витрат на професійну правничу допомогу до Верховного Суду не надходило.

Ураховуючи умови договору про надання правової (правничої) допомоги, надані позивачем докази на підтвердження понесення витрат за цим договором, відсутність заперечень ТОВ «КЕУ ЖНБ «Нова митниця», з огляду на результат розгляду касаційної скарги, а також враховуючи критерії співмірності, реальності, розумності та пропорційності судових витрат до характеру та обсягу наданих адвокатом послуг, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що витрати на професійну правничу допомогу адвоката у суді касаційної інстанції, понесені ОСББ «Козацька 1/1», підлягають відшкодуванню за рахунок ТОВ «КЕУ ЖНБ «Нова митниця» (скаржника) у розмірі 5 000,00 грн.

Судовий збір за подання касаційних скарг в порядку статті 129 ГПК України покладається на скаржника.

Керуючись статтями 123, 126, 129, 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з експлуатації та утримання житлових та нежитлових будинків «Нова митниця» залишити без задоволення.

2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 17.04.2024 у справі № 925/118/23 залишити без змін.

3. Клопотання Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Козацька 1/1» про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу задовольнити.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з експлуатації та утримання житлових та нежитлових будинків «Нова митниця» () на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Козацька 1/1» () на відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу у суді касаційної інстанції 5 000,00 грн (п`ять тисяч гривень).

3. Доручити Господарському суду Черкаської області на виконання цієї постанови видати відповідний наказ.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І. С. Берднік

Судді: В. А. Зуєв

І. С. Міщенко