ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

09.07.2024 справа № 908/1558/24

м.Запоріжжя Запорізької області

Суддя господарського суду Запорізької області Левкут Вікторія Вікторівна, розглянувши матеріали заяви № б/н від 05.07.2024 Транспортно-виробничого підприємства товариство з обмеженою відповідальністю БУДАВТОТРАНС, ЛТД про вжиття заходів забезпечення у справі № 908/1558/24

за позовом Транспортно-виробничого підприємства товариство з обмеженою відповідальністю БУДАВТОТРАНС, ЛТД (вул. Пироговського, буд. 19, корп. 8, м. Київ, 03110)

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство СРТ (Південне шосе, буд. 57, кв. 44, м. Запоріжжя, 69032)

про стягнення 500734,22 грн.

Без повідомлення (виклику) сторін

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Запорізької області через підсистему Електронний суд 26.05.2024 надійшла позовна заява Транспортно-виробничого підприємства товариство з обмеженою відповідальністю БУДАВТОТРАНС, ЛТД про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство СРТ 500734,22 грн., які складаються з: 242000,00 грн. вартості виконаних робіт за договором про виконання роботи МРс № 01/03-21 від 15.03.2021, 53337,35 грн. пені, 87664,50 грн. штрафу, 21335,02 грн. 3% річних та 96397,35 грн. інфляційних втрат.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.05.2024 справу № 908/1558/24 передано на розгляд судді Левкут В.В.

Ухвалою суду від 17.06.2024, після усунення позивачем недоліків, як зумовили залишення позову без руху, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі № 908/1558/24, присвоєно справі номер провадження 18/115/24, на підставі ст. 252 ГПК України ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та без повідомлення учасників справи. В даній ухвалі суду зазначалось, що розгляд справи по суті розпочнеться через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі № 908/1558/24; запропоновано відповідачу надати у строк, що не перевищує 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі відзив на позов із урахуванням вимог ст. 165 ГПК України; запропоновано позивачу у строк протягом 5 днів з дня отримання відзиву (у разі його отримання) надати суду відповідь на відзив.

Від відповідача 24.06.2024 надійшла заява про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та 02.07.2024 надійшов відзив на позов, в якому відповідач заперечив наданий позивачем розрахунок штрафних санкцій та просив застосувати у справі позовну давність.

Від Транспортно-виробничого підприємства товариство з обмеженою відповідальністю БУДАВТОТРАНС, ЛТД шляхом застосування підсистеми Електронний суд 08.07.2024 до Господарського суду Запорізької області надійшла заява про забезпечення позову.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 08.07.2024 заяву про забезпечення у справі № 908/1558/24 передано на розгляд судді Левкут В.В.

В обґрунтування своєї заяви заявник зазначив, що сума позову є значною, а позов обґрунтованим, позовні вимоги підтверджені належними та достатніми доказами, саме тому позивач має небезпідставні підозри, що відповідач намагатиметься приховати грошові кошти та інше наявне у нього майно з метою уникнення сплати заборгованості та штрафних санкцій, і це унеможливить виконання рішення суду. На підставі ст.ст. 136 140 Господарського процесуального кодексу України, позивач просив вжити заходів забезпечення позову ТВП ТОВ "Будавтотранс" до ТОВ "НВП "СРТ" про стягнення заборгованості за договором та штрафних санкцій у сумі 500734,22 грн., а саме: накласти арешт на усі рахунки відповідача - ТОВ "НВП "СРТ", відкриті останнім у банківських установах, у тому числі ПАТ ПУМБ.

Відповідно до статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 137 ГПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 ГПК України заява про забезпечення позову повинна містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Частиною 1 ст. 140 ГПК України унормовано, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

За змістом норм чинного законодавства у вирішенні питання про забезпечення позову особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову, а господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Отже, питання задоволення заяви сторони у справі про застосування заходів до забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку, виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити припущення про утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у випадку невжиття заходів забезпечення позову.

Відповідно до ст. 74 ГПК України позивач зобов`язаний надати докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

В той же час, відповідно до матеріалів заяви про забезпечення позову позивачем жодними доказами не підтверджена наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Посилання у заяві на значну суму позову та його підтвердження відповідним доказами в якості обґрунтування підстав для забезпечення позову, не є підставою для застосування заходів забезпечення позову. Такі заходи застосовуються не в залежності від наявності у відповідача майнових/грошових зобов`язань перед позивачем, а в залежності від наявності належних та допустимих доказів того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором стало підставою для звернення позивача до суду і саме ці вимоги є предметом розгляду суду у даній справі.

Отже, не є підставою для забезпечення позову доводи позивача про неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором, оскільки на час подання позову ці доводи не є достовірно встановленими фактами, вони потребують дослідження, перевірки та оцінки під час розгляду самої позовної заяви, а не заяви про забезпечення позову, оскільки є безпосереднім предметом позову. Тому не можна розглядати твердження позивача як безспірні та такі, що обґрунтовують необхідність забезпечення позову.

Суду не надано доказів, які підтверджували б наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування заявленого позивачем заходу до забезпечення позову у даній справі, у той час як саме лише посилання заявника на потенційну загрозу в ускладненні відновлення його порушених прав, без надання доказів здійснення ТОВ Науково-виробниче підприємство СРТ будь-яких дій, направлених на невиконання або ускладнення виконання рішення суду, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Подана заява про забезпечення позову, за своїм змістом, зводиться до припущень щодо неможливості чи істотного ускладнення в майбутньому виконання судового рішення.

Зважаючи на викладене суд, у відповідності до статті 140 ГПК України, дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви Транспортно-виробничого підприємства товариство з обмеженою відповідальністю БУДАВТОТРАНС, ЛТД про забезпечення позову з огляду на її необґрунтованість.

Враховуючи положення статті 129 ГПК України та Закону України «Про судовий збір», оскільки заяву про вжиття заходів забезпечення позову судом розглянуто, витрати по сплаті судового збору в розмірі 1514,00 грн. відшкодуванню та поверненню не підлягають.

Керуючись ст. 136, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Транспортно-виробничому підприємству товариство з обмеженою відповідальністю БУДАВТОТРАНС, ЛТД у забезпеченні позову у справі №908/1558/24.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в порядку, визначеному ст.ст. 255-257 ГПК України. Згідно ст. 257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвалу підписано 09.07.2024

Суддя В.В. Левкут