ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.07.2024 року м.Дніпро

Справа № 904/1538/22

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Коваль Л.А. (доповідач)

суддів: Мороза В.Ф., Чередка А.Є.,

секретар судового засідання: Михайлова К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 06.02.2024 (прийняту суддею Примаком С.А.) у справі № 904/1538/22

за заявою ОСОБА_1

про визнання неплатоспроможним

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст заявлених вимог.

До господарського суду 10.03.2023 від керуючого реструктуризацією боргів боржника - арбітражного керуючого Колошина Вадима Петровича надійшло клопотання №01-29/843 від 10.03.2023, відповідно до якого він просить суд визнати ОСОБА_1 банкрутом та ввести процедуру погашення боргів, керуючим реалізацією майна у справі №904/1538/22 призначити арбітражного керуючого Колошина В.П.

До господарського суду 27.03.2023 від Акціонерного товариства "Комерційний банк "Глобус" надійшло клопотання про закриття провадження у справі, вмотивоване недобросовісною поведінкою боржника.

2.Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у справі та мотиви його прийняття.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 06.02.2024 у цій справі, відмовлено у задоволенні клопотання керуючого реструктуризацією боргів №01-29/843 від 10.03.2023 про визнання боржника банкрутом та введення процедури погашення боргів; задоволено клопотання Акціонерного товариства "Комерційний банк "Глобус" №1043 від 24.03.2023 про закриття провадження у справі; припинено процедуру реструктуризації боргів боржника - ОСОБА_1 ; припинено повноваження керуючого реструктуризацією боргів фізичної особи ОСОБА_1 арбітражного керуючого Колошина Вадима Петровича; припинено дію мораторію на задоволення вимог кредиторів; провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 закрито.

Приймаючи вказане рішення суд першої інстанції виходив з тих обставин, що поведінку ОСОБА_1 , який жодного разу не був присутнім у судових засіданнях, не співпрацював з кредиторами з приводу умов плану реструктуризації, не надав до суду обґрунтованих пояснень стосовно обставин неплатоспроможності (руху активів, витрачання отриманих від кредиторів коштів тощо), подання до суду економічно необґрунтованого плану реструктуризації, який не передбачає навіть часткового погашення вимог кредиторів, не можна вважати добросовісною.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 06.02.2024 у справі № 904/1538/22, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати; в задоволенні клопотання Акціонерного товариства "Комерційний банк "Глобус" № 1043 від 24.03.2023 про закриття провадження у справі відмовити; направити справу № 904/1538/22 до Господарського суду Дніпропетровської області для продовження розгляду.

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначає, що апелянт звернувся до господарського суду з заявою про порушення справи про неплатоспроможність через стійку фінансову кризу, яка його спіткала, оскільки він не спроможний розрахуватись з надмірними боргами.

Зазначені борги стали надмірними через прострочення апелянтом ряду платежів, нарахування процентів, штрафних санкцій.

Апелянтом було подано до суду інформацію про активи/пасиви Боржника, активно приймалась участь у розгляді вимог кредиторів та участь у складенні плану реструктуризації боргів.

За доводами скаржника, враховуючи відсутність доходів, майна у власності, розміру заборгованості та граничного строку виконання будь-якого плану реструктуризації, Боржник вважав, з чим погодився і керуючий реструктуризацією, про можливість прощення (списання) боргів.

Зазначена позиція Боржника та керуючого реструктуризацією і була закладена в план. На зборах кредиторів 06.03.2023, про які було повідомлено усім визнаним на той час кредиторам, було розглянуто план, вирішено прийняти до відома та звернутись до суду з клопотанням про перехід до процедури погашення боргів. Всі відсутні кредитори не забезпечили явку повноважних представників та навіть не надали жодного заперечення на проект плану, який було долучено до повідомлень про збори.

На переконання скаржника, судом першої інстанції, всупереч наведеним обставинам та матеріалам справи, зроблено помилковий висновок про нібито недобросовісність боржника та не співпрацювання з кредиторами, що було покладено в основу незаконної ухвали про закриття провадження у справі.

Апелянт вказує, що план реструктуризації боргів, який було складено арбітражним керуючим разом з боржником, 06.03.2023 було погоджено боржником, прийнято до відома присутніми на зборах кредиторами та надано до суду.

Зборами кредиторів було прийнято рішення у відповідності до приписів КУзПБ. Ніхто з кредиторів зауважень на цей план арбітражному керуючому не подавав, проведення ще одних зборів кредиторів не ініціював.

Скаржник наголошує, що в деклараціях про майновий стан боржника зазначено, та враховано під час складання плану реструктуризації, що у боржника немає активів та не має доходів, які можуть бути направленні на погашення боргів боржника.

Кошти, отримані в кредит (борг) протягом 2020-2021 років використовувались для проживання родини боржника, оскільки доходи у боржника були відсутні.

Загальний борг перед кредиторами, що заявили свої вимоги в установленому законом порядку, були визнані судом та включені до реєстру вимог кредиторів (складають 493 663,61 грн).

Не заявлені вимоги кредиторів, які не позбавлені такого права протягом строку розгляду справи про неплатоспроможність 478 818,26 грн. В той час коли навіть з урахуванням прожиткового мінімуму працездатних осіб та малолітньої дитини, витрати на утримання сім`ї з трьох осіб на рік складають 103 428,00 грн.

За доводами скаржника, боржник не має місця роботи та відповідно доходів, що і обумовило витрачання коштів, отриманих в борг, на утримання родини. Більш того, боржник несе надмірний тягар фінансових витрат на провадження у Документ сформований в системі "Електронний суд" 16.02.2024 в справі про неплатоспроможність фізичної особи.

Апелянт наголошує, що боржник мав можливість заробити гроші у сумі достатній тільки для придбання однокімнатної квартири у місті Харків. Те що законодавець забороняє продаж таких квартир у процедурі банкрутства не є ініціативою боржника і впливати на цю обставину Боржник не має можливості.

За доводами скаржника, відсутність Боржника у судових засіданнях обумовлена його перебуванням за кордоном та технічною не можливістю присутності в режимі відеоконференції (засобом ВКЗ). В той же час забезпечення Боржником присутності повноважного представника в деяких судових засіданнях (в деяких засіданнях через надмірний фінансовий тягар оплатності послуг адвоката), доводить добросовісність Боржника.

Співпраця Боржника з кредиторами полягала у допомозі арбітражному керуючому в розробці плану реструктуризації майна, надання інформації про активи/ пасиви та співпраці на протязі всього процесу ведення справи.

Інформація про рух активів, витрачання отриманих від кредиторів коштів у Боржника не зафіксована в електронному вигляді та в документальному, з огляду на втрату такої інформації через воєнну агресію рф та перебування таких доказів на території України.

При цьому, подання до суду плану реструктуризації, який передбачає прощення (списання) боргів, передбачено нормами КУзПБ.

5. Рух справи у суді апеляційної інстанції.

Згідно поданого відзиву на апеляційну скаргу Акціонерне товариство "Мегабанк" просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін. В обґрунтування відзиву зазначає, що судом неодноразово визнавалася явка боржника ОСОБА_1 обов`язковою, проте боржник не з`являвся в судові засідання.

На переконання товариства, критеріям добросовісної поведінки боржник ОСОБА_1 не відповідає, що ним не спростовано, натомість доведено матеріалами справи (неможливість участь в судових засіданнях, незважаючи на визнання явки обов`язковою, виїзд за кордон до заможних країн, не бажання влаштуватися на роботу з метою уникнення обов`язку щодо погашення заборгованості, при цьому наявність можливості на адвокатський супровід справи, навмисно нереальний план реструктуризації що передбачає списання всієї заборгованості та ін.).

Товариство наголошує, що у даному випадку, Боржник вказує на відсутність будь якого майна, за рахунок якого можливо хоча б часткового задовольнити вимоги кредиторів, та зазначає про те, що всі вимоги кредиторів необхідно списати.

Тому, на думку товариства, суд правомірно прийшов до висновку, що Боржник не вживає жодних заходів для досягнення компромісу з кредиторами щодо умов реструктуризації боргів та не вживає заходів до хоча б часткового їх задоволення.

6. Рух справи у суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 19.03.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 06.02.2024 у справі № 904/1538/22; розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 25.04.2024 о 16:15 год.

Судове засідання, призначене на 25.04.2024 не відбулося у зв`язку з відрядженням члена колегії суддів - судді Мороза В.Ф.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 15.05.2023 розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 04.07.2024 о 16:00 год.

У судовому засіданні 04.07.2024 оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

7. Встановлені судом обставини справи.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 01.11.2022 відкрито провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 ; введено процедуру реструктуризації боргів фізичної особи ОСОБА_1 ; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів строком на 120 днів; призначено керуючим реструктуризацією боргів фізичної особи ОСОБА_1 арбітражного керуючого Колошина В.П. (свідоцтво №582 від 26.03.2013).

Ухвалою господарського суду від 21.02.2023 завершено попереднє засідання, за результатами якого внесено до реєстру вимоги кредитора фізичної особи ОСОБА_1 наступних кредиторів ОСОБА_2 на суму 4 962,00 грн (судовий збір) - позачергово та 365 600,00 грн - 2 черга задоволення вимог кредиторів, а також АТ "Універсал Банк" на суму 4 962,00 грн (судовий збір) - позачергово, 91 320,04 грн - 2 черга задоволення вимог кредиторів та 5 573,59 грн - 3 черга задоволення вимог кредиторів. Встановлено дату проведення зборів кредиторів до 07.03.2022 та зобов`язано керуючого реструктуризацією боргів протягом 3 робочих днів після прийняття цієї ухвали письмово повідомити кредиторів про місце і час проведення зборів кредиторів та організувати їх проведення. Призначено судове засідання, на якому буде розглянуто погоджений кредиторами план реструктуризації боргів або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі на 16.03.2023.

10.03.2023 до господарського суду надійшло клопотання керуючого реструктуризацією боргів ОСОБА_1 арбітражного керуючого Колошина В.П. про визнання боржника банкрутом та введення процедури погашення боргів боржника.

До вказаного клопотання додана копія Протоколу зборів кредиторів у справі № 904/1538/22 про неплатоспроможність ОСОБА_1 , зі змісту якого вбачається, що на зборах кредиторів був присутній лише один кредитор - ОСОБА_2 .

Боржник не був присутній на зборах кредиторів.

На зборах кредиторів було прийнято рішення про прийняття до відома звіту керуючого реструктуризації про результати перевірки декларації про майновий стан боржника; прийнято до відома план реструктуризації боргів боржника; звернутись до господарського суду з клопотанням до господарського суду про перехід до процедури погашення боргів та призначення керуючим реалізацією арбітражного керуючого Колошина В.П.; прийнято до відома звіт арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат.

27.03.2023 до господарського суду надійшло клопотання АТ "Комерційний Банк "Глобус" про закриття провадження у справі, яке обґрунтоване наступними обставинами:

- зазначення у деклараціях недостовірних/неповних відомостей про майновий стан боржника та членів його сім`ї;

- намагання винести на розгляд зборам кредиторів формальний план реструктуризації боргів без визначення розміру будь-яких погашень, який не відповідає вимогам ст. 124 КУзПБ;

- переслідування боржником наміру спонукати кредиторів відхилити запропонований план реструктуризації та створити формальні підстави для переходу до процедури погашення боргів для отримання можливості повного списання своєї заборгованості.

8. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Як вбачається з пояснювальної записки до проекту Кодексу України з процедур банкрутства метою запровадження інституту неплатоспроможності фізичних осіб було визначено врегулювання відносин щодо відновлення платоспроможності боржників, які опинилися в скрутній фінансовій ситуації не з їх вини та потребують допомоги з боку держави.

Тому, призначенням цих норм законодавець визначив забезпечення допомоги чесним боржникам шляхом передусім реструктуризації їх боргів, а у разі неможливості у майбутньому погасити борги - заслужити їх списання.

За змістом приписів Книги четвертої КУзПБ законодавцем презюмується, що фізична особа - боржник, ініціюючи стосовно себе справу про неплатоспроможність, прагне досягнути компромісу з кредиторами щодо зміни способу та порядку виконання його зобов`язань, а у разі недосягнення згоди стосовно плану реструктуризації боргів, такий боржник припускає визнання його банкрутом і задоволення кредиторських вимог за рахунок коштів від продажу його майна.

Частиною другою статті 6 КУзПБ визначено, що до боржника - фізичної особи застосовуються такі судові процедури, як реструктуризація боргів боржника та погашення боргів боржника.

Згідно з частиною п`ятою статті 119 КУзПБ в ухвалі про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника господарський суд серед іншого зазначає про введення процедури реструктуризації боргів боржника.

Реструктуризація боргів боржника - судова процедура у справі про неплатоспроможність фізичної особи, що застосовується з метою відновлення платоспроможності боржника шляхом зміни способу та порядку виконання його зобов`язань згідно з планом реструктуризації боргів боржника (стаття 1 КУзПБ).

Отже, ця судова процедура є першим, обов`язковим та пріоритетним етапом справи про неплатоспроможність фізичної особи, у якій боржник може реалізувати право на зміну способу та порядку сплати боргів з урахуванням його об`єктивних можливостей і прагнення до розрахунку з кредиторами, маючи гарантії залишення частини доходу на задоволення побутових потреб та може отримати прощення (списання) кредиторських вимог чи їх частини.

Саме на цьому акцентував Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 22.09.2021 у справі № 910/6639/20, вказавши, що з огляду на мету та цілі КУзПБ інститут неплатоспроможності фізичних осіб призначений для зняття з боржника - фізичної особи тягаря боргів, які мають значний розмір та не можуть бути погашені за рахунок поточних доходів і належного цій особі майна. Правове регулювання відносин, що виникають між боржником та іншими учасниками справи про неплатоспроможність, має на меті поетапно створити для боржника - фізичної особи найбільш сприятливі умови для погашення боргів шляхом їх реструктуризації, а при нерезультативності таких заходів - забезпечити ефективний механізм продажу активів боржника.

За такого підходу у судових процедурах неплатоспроможності фізичної особи скористатися правом на реабілітацію, зокрема у спосіб, що певною мірою утискає інтереси кредиторів, заслуговує лише чесний і сумлінний боржник, інше б суперечило принципу добросовісності, який ґрунтується на приписах статей 3 та 13 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), відповідно до яких дії учасників правовідносин мають бути добросовісними (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України), тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, а також завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах (частини друга, третя статті 13 ЦК України).

Тому до боржника - фізичної особи КУзПБ установлює спеціальні вимоги щодо його добросовісності, як запоруку досягнення компромісу між сторонами стосовно погашення боргів, що має ґрунтуватися на поступках кредиторів та сумлінній співпраці боржника з керуючим реструктуризацією і кредиторами, а також на його відкритій взаємодії з судом, яка полягає у добросовісному користуванні процесуальними правами та сумлінному виконанні процесуальних обов`язків.

Зокрема, задля отримання бажаного результату - відновлення платоспроможності у судовій процедурі реструктуризації боргів КУзПБ покладає на боржника обов`язки:

- повідомити про обставини, що стали підставою для звернення до суду (пункт 3 частини другої статті 116 КУзПБ), отже обґрунтувати природу і причини неплатоспроможності, надати інформацію щодо витрачання коштів, отриманих від кредитора (кредитодавця, позикодавця), та/або щодо руху основних активів з часу виникнення зобов`язань перед кредиторами тощо;

- надати повну і достовірну інформацію про власний майновий стан та членів його сім`ї, щодо розміру та джерел доходів (пункти 4 -11 частини третьої статті 116 КУзПБ), тому у разі необхідності і додаткові пояснення чи документи на підтвердження належного виконання цих вимог;

- подати проєкт плану реструктуризації боргів та співпрацювати з керуючим реструктуризацією і зборами кредиторів при погодженні його змісту (частина четверта статті 116, частина сьома статті 126 КУзПБ);

- повністю погасити окремі види заборгованості до затвердження судом плану реструктуризації боргів боржника (стаття 125 КУЗПБ);

- погашати вимоги кредиторів згідно з умовами плану реструктуризації боргів у разі його затвердження (частина перша статі 128 КУзПБ).

Системне тлумачення цих приписів свідчить, що за їх змістом законодавець закріпив у спеціальних нормах КУзПБ принцип добросовісної поведінки боржника - фізичної особи, за яким право на звільнення від боргів та відновлення платоспроможності у судових процедурах неплатоспроможності фізичної особи набуває лише добросовісний боржник, який не за своїм неправомірним умислом потрапив у стан неплатоспроможності, сумлінно виконує обов`язки боржника та не приховує обставин, що можуть вплинути на розгляд справи чи задоволення кредиторських вимог, при цьому демонструє дієве прагнення до компромісу з кредиторами щодо умов реструктуризації боргів та в межах об`єктивних можливостей вживає заходів до задоволення їх вимог.

Саме такий боржник реалізує право ініціювати провадження у справі про власну неплатоспроможність не на шкоду кредиторам, а для досягнення легітимної мети цього провадження - соціальної реабілітації добросовісного боржника за спеціальною судовою процедурою шляхом реструктуризації заборгованості та/або звільнення від боргів задля відновлення його платоспроможності.

Вказана правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 26.05.2022 справа №903/806/20.

Судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_1 особисто не брав участі у жодному судовому засіданні, тоді як неодноразово ухвалами господарського суду особиста участь боржника визнавалася обов`язковою.

Посилання на факт перебування боржника за кордоном, як на підставу поважності відсутності боржника у судових засіданнях, господарський суд оцінює критично, адже боржник у відповідності до норм КУзПБ самостійно ініціював процедуру неплатоспроможності відносно себе.

При цьому, боржник не позбавлений можливості брати участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції. Посилання на той факт, що для участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції відсутні технічні можливості не підтверджені належними доказами. Боржник жодного разу не подавав до господарського суду клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Із Проекту Плану реструктуризації боргів боржника вбачається, що боржник взагалі не планує погашати заборгованість перед кредиторами, вся заборгованість підлягає списанню.

У ст. 1 КУзПБ наведено визначення боржника - юридична особа або фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, неспроможна виконати свої грошові зобов`язання, строк виконання яких настав.

Так, ухвалою господарського суду від 21.02.2023 завершено попереднє засідання, за результатами якого внести до реєстру вимоги кредитора фізичної особи ОСОБА_1 наступних кредиторів ОСОБА_2 на суму 4 962,00 грн (судовий збір) - позачергово та 365 600,00 грн - 2 черга задоволення вимог кредиторів, а також АТ "Універсал Банк" на суму 4 962,00 грн (судовий збір) - позачергово, 91 320,04 грн - 2 черга задоволення вимог кредиторів та 5 573,59 грн - 3 черга задоволення вимог кредиторів.

16.03.2023 ухвалою господарського суду визнано грошові вимоги Акціонерного товариства "Комерційний банк "Глобус" до ОСОБА_1 на суму 4 962,00 грн (судовий збір) - позачергово та 16 283,98 грн - 2 черга задоволення вимог кредиторів.

20.06.2023 ухвалою господарського суду визнано частково грошові вимоги Акціонерного товариства "Мегабанк" до боржника ОСОБА_1 на суму 5 368,00 грн (судовий збір) - позачергово та 10 000,00 грн - 2 черга задоволення вимог кредиторів.

28.09.2023 постановою ЦАГС апеляційна скарга Акціонерного товариства "Мегабанк" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 20.06.2023 у справі № 904/1538/22 залишена без задоволення. Ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 20.06.2023 у справі № 904/1538/22 залишена без змін.

19.12.2023 постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду касаційну скаргу Акціонерного товариства "Мегабанк" залишено без задоволення; постанову Центрального апеляційного господарського суду від 28.09.2023 та ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 20.06.2023 у справі № 904/1538/22 залишено без змін.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 не було надано до суду інформацію щодо витрачання коштів, отриманих від кредиторів та щодо руху основних активів з часу виникнення зобов`язань перед кредиторами.

При цьому, посилання скаржника на неможливість подання таких доказів є необґрунтованими, оскільки на підтвердження вказаних обставин боржником до суду не надано жодного доказу.

За змістом приписів Книги четвертої КУзПБ законодавцем презюмується, що фізична особа - боржник, ініціюючи стосовно себе справу про неплатоспроможність, прагне досягнути компромісу з кредиторами щодо зміни способу та порядку виконання його зобов`язань, а у разі недосягнення згоди стосовно плану реструктуризації боргів, такий боржник припускає визнання його банкрутом і задоволення кредиторських вимог за рахунок коштів від продажу його майна.

З огляду на мету та цілі КУзПБ інститут неплатоспроможності фізичних осіб призначений для зняття з боржника - фізичної особи тягаря боргів, які мають значний розмір та не можуть бути погашені за рахунок поточних доходів і належного цій особі майна. Правове регулювання відносин, що виникають між боржником та іншими учасниками справи про неплатоспроможність, має на меті поетапно створити для боржника - фізичної особи найбільш сприятливі умови для погашення боргів шляхом їх реструктуризації, а при нерезультативності таких заходів - забезпечити ефективний механізм продажу активів боржника (постанова Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 22.09.2021 у справі № 910/6639/20).

У даному випадку, Боржник вказує на відсутність будь якого майна, за рахунок якого можливо хоча б часткового задовольнити вимоги кредиторів, та зазначає про те, що всі вимоги кредиторів необхідно списати.

Отже, Боржник не вживає жодних заходів для досягнення компромісу з кредиторами щодо умов реструктуризації боргів та не вживає заходів до хоча б часткового їх задоволення.

До боржника - фізичної особи КУзПБ установлює спеціальні вимоги щодо його добросовісності, як запоруку досягнення компромісу між сторонами стосовно погашення боргів, що має ґрунтуватися на поступках кредиторів та сумлінній співпраці боржника з керуючим реструктуризацією і кредиторами, а також на його відкритій взаємодії з судом, яка полягає у добросовісному користуванні процесуальними правами та сумлінному виконанні процесуальних обов`язків.

Кодекс України з процедур банкрутства містить низку процесуальних запобіжників задля уникнення недобросовісного використання боржником судових процедур неплатоспроможності, зокрема передбачає:

- відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність у разі, якщо боржника притягнуто до адміністративної або кримінальної відповідальності за неправомірні дії, пов`язані з неплатоспроможністю чи визнано банкрутом протягом попередніх п`яти років (пункти 3, 4 частини четвертої статті 119 КУзПБ), а також заборону відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи-боржника протягом року з дня закриття такого провадження стосовно того ж боржника з підстав, передбачених частиною сьомою статті 123 КУзПБ;

- закриття провадження у справі про неплатоспроможність у випадку ненадання боржником повної і достовірної інформації про власне майно, доходи і витрати та членів його сім`ї; приховування боржником власних активів через їх передачу членам сім`ї; якщо боржника притягнуто до адміністративної чи кримінальної відповідальності за неправомірні дії, пов`язані з неплатоспроможністю (пункти 1-3 частини сьомої статті 123 КУзПБ);

- відмову у затвердженні плану реструктуризації боргів боржника у справі про неплатоспроможність, якщо порушено порядок розроблення та погодження цього плану; умови реструктуризації боргів суперечать законодавству; боржник не погасив борги, що підлягають обов`язковій сплаті згідно з частиною третьою статті 125 КУзПБ або боржник вчиняє дії, спрямовані на перешкоджання проведенню стосовно нього процедур, передбачених цим Кодексом (пункти 1, 2, 5, 6 частини восьмої статті 126 КУзПБ);

- дискрецію господарського суду у вирішенні питання щодо можливості подальшого руху справи про неплатоспроможність, якщо протягом трьох місяців з дня введення процедури реструктуризації боргів боржника мета цієї процедури не досягнута (частина одинадцята статті 126 КУзПБ).

Неподання погодженого боржником і схваленого кредиторами плану реструктуризації боргів боржника протягом трьох місяців з дня введення процедури реструктуризації боргів може бути самостійною підставою для закриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи відповідно до частини одинадцятої статті 126 КУзПБ.

Щодо застосування частини одинадцятої статті 126 КУзПБ Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 22.09.2021 у справі № 910/6639/20 сформував висновок, за яким у випадку неподання до господарського суду протягом трьох місяців погодженого боржником і схваленого кредиторами плану реструктуризації боргів боржника, суд, через призму судового контролю, повинен за своїм внутрішнім переконанням оцінити за наявними у матеріалах справи доказами причини неподання погодженого боржником і схваленого кредиторами плану реструктуризації боргів, які можуть полягати за одних обставин у діях/бездіяльності кредиторів, за інших обставин - у діях/бездіяльності боржника, при цьому враховуючи добросовісність поведінки учасників провадження у справі про неплатоспроможність.

У розвиток цієї правової позиції Верховний Суд наголошує, що добросовісність боржника - фізичної особи є визначальним критерієм для оцінки обставин і підстав якими КУзПБ зумовлює вирішення судом питання щодо подальшого руху справи, зокрема закриття провадження про неплатоспроможність фізичної особи у випадках, передбачених статтями 123, 126, 128 КУзПБ. Тому, обставини, що свідчать про недобросовісну поведінку боржника у сукупності з іншими обставинами справи підлягають врахуванню господарським судом як підстави для ухвалення рішення про закриття провадження у справі, замість переходу до процедури погашення боргів боржника.

Такими обставинами можуть бути, серед іншого ненадання боржником обґрунтованих пояснень стосовно обставин неплатоспроможності (руху активів, витрачання отриманих від кредиторів коштів тощо); зазначення у декларації працездатного боржника відомостей про доходи, що значно менші за відповідний середній показник у регіоні та за відповідною спеціальністю; посилання у декларації про майновий стан на ненадання інформації членом сім`ї боржника за умови, що така інформація є необхідною для з`ясування суттєвих для справи обставин, або у інший спосіб ухилення боржника від конструктивної співпраці з кредиторами, керуючим реструктуризацією чи від відкритої взаємодії з судом, економічна необґрунтованість та/або очевидна невиконуваність плану реструктуризації, яка може призвести до явного порушення прав кредиторів щодо отримання боргу в розумні строки.

Вказана позиція викладена в постанові Верховного суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 26.05.2022 по справі № 903/806/20.

Як встановлено судом першої інстанції, поведінку ОСОБА_1 , який жодного разу не був присутнім у судових засіданнях, не співпрацював з кредиторами з приводу умов плану реструктуризації, не надав до суду обґрунтованих пояснень стосовно обставин неплатоспроможності (руху активів, витрачання отриманих від кредиторів коштів тощо), подання до суду економічно необґрунтованого плану реструктуризації, який не передбачає навіть часткового погашення вимог кредиторів, не можна вважати добросовісною.

При цьому, апеляційний суд критично ставиться до посилань в апеляційній скарзі на те, що співпраця боржника з кредиторами полягала у допомозі арбітражному керуючому в розробці плану реструктуризації майна, надання інформації про активи/ пасиви та співпраці на протязі всього процесу ведення справи, оскільки така поведінка прямо свідчить про намагання боржника уникнути виконання своїх зобов`язань, шляхом простого списання боргів, без наявності поважних на те причин.

Концепція інституту неплатоспроможності фізичних осіб та аналіз положень КУзПБ, що регламентують судову процедуру реструктуризації боргів боржника, дають підстави для висновку, що запорукою досягнення мети цієї процедури є компроміс між кредиторами і боржником щодо зміни способу та порядку виконання його грошових зобов`язань з урахуванням майнового стану та об`єктивних можливостей боржника.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що поведінка боржника є недобросовісною, оскільки містить ознаки ухилення від виконання зобов`язань, маючи на меті фактичне списання заборгованості перед кредиторами, що може свідчити про зловживання правом на доступ до суду зі зверненням із заявою про неплатоспроможність.

У даному випадку причиною неподання погодженого боржником і схваленого плану реструктуризації боргів є формальний підхід боржника до складення плану реструктуризації, без визначення дієвого механізму погашення боргів перед кредиторами. Такі обставини не демонструють ефективне прагнення боржника до компромісу з кредиторами щодо умов реструктуризації боргів та в межах об`єктивних можливостей вживати заходів до задоволення їх вимог.

Враховуючи встановлені вище обставини, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про недобросовісність поведінки боржника та наявність підстав для закриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 на підставі ч. 11 ст. 126 Кодексу України з процедур банкрутства.

Встановлені вище обставини, спростовують доводи апеляційної скарги, які зводяться до незгоди скаржника з рішенням суду першої інстанції.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За встановлених обставин справи, апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване судове рішення місцевого господарського суду зміні або скасуванню.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 129, 269, 275, 276, 281-283 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 06.02.2024 у справі № 904/1538/22 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 06.02.2024 у справі № 904/1538/22 залишити без змін.

Витрати з оплати судового збору за подання апеляційної скарги віднести на ОСОБА_1 .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, порядок і строки оскарження визначені ст.ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складено 09.07.2024.

Головуючий суддя Л.А. Коваль

Суддя В.Ф. Мороз

Суддя А.Є. Чередко