ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" липня 2024 р. Справа№ 910/13321/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коробенка Г.П.

суддів: Кравчука Г.А.

Тарасенко К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "Євротрубпласт"

на рішення Господарського суду міста Києва

від 10.11.2023 (повний текст складено та підписано 15.11.2023)

у справі №910/13321/23 (суддя В.І. Мельник)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "Євротрубпласт"

до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональої Філії "Одеська залізниця"

про стягнення 190 061,76 грн

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "Євротрубпласт" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Одеська залізниця" про стягнення 190 061,76 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем його грошових зобов`язань за договором закупівлі № ОД/НХ-23-171 НЮ від 18.04.2023 щодо оплати вартості поставленого товару.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 10.11.2023 у справі №910/13321/23 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Судове рішення мотивовано невиконанням позивачем умов п. 7.4 договору, яким передбачено, що покупець здійснює оплату за кожну партію поставленого товару за умови наявності належним чином оформлених документів на відповідну партію товару, в тому числі, - належним чином оформлену та зареєстровану податкову накладну.

Не погодившись із вказаним рішенням Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "Євротрубпласт" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення від 10.11.2023 у справі №910/13321/23 скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення не відповідає нормам процесуального та матеріального права, а також фактичним обставинам справи. При цьому скаржник стверджував, що договором не передбачено спосіб та порядок надання позивачем податкової накладної інакше ніж у спосіб, передбачений законодавством України. Також вказав, що договором не передбачено необхідність письмового повідомлення позивачем відповідача про реєстрацію контролюючими органами ДПС податкових накладних. Апелянт зазначив, що він виконав свій обов`язок щодо надання належним чином оформленої та вчасно зареєстрованої податкової накладної у відповідності до вимог законодавства України.

Також скаржником додано до апеляційної скарги податкову накладну №100300 від 28.04.2023 на суму 188 700,00 грн, квитанція №1 від 12.05.2023, розрахунок коригування №79 від 28.04.2023, розрахунок коригування №81 від 28.04.2023 та квитанція від 15.05.2023.

З огляду на те, що позивач, як особа що звернулася з позовною заявою та посилається на зазначені докази в обґрунтування своїх позовних вимог, не була позбавлена можливості подати їх в межах визначеного процесуальним законодавством строку, а також жодним чином не обґрунтовує наявність причин неподання таких доказів до суду першої інстанції, колегія суддів, з огляду на приписи ч.3 ст.269 ГПК України не приймає зазначені докази до розгляду та не враховує їх під час апеляційного перегляду справи.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.12.2023 апеляційну скаргу у справі №910/13321/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Коробенко Г.П., судді: Кравчук Г.А., Тарасенко К.В.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 22.12.2023, у зв`язку з перебуванням судді Тарасенко К.В. у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/13321/23.

Згідно з витягом із протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.12.2023, справу №910/13321/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: Коробенко Г.П. (головуючий), судді: Кравчук Г.А., Тищенко О.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.12.2023 витребувано матеріали справи з суду першої інстанції та відкладено вирішення питання щодо подальшого руху справи.

22.01.2024 матеріали справи №910/13321/23 надійшли до Північного апеляційного господарського суду та були передані головуючому судді.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 14.02.2024, у зв`язку з перебуванням судді Тищенко О.В. у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/13321/23.

Згідно з витягом із протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.02.2024, справу №910/13321/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: Коробенко Г.П. (головуючий), судді: Кравчук Г.А., Тарасенко К.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.02.2024 апеляційну скаргу залишено без руху. Надано скаржнику строк на усунення недоліків апеляційної скарги.

01.03.2024 до суду надійшла заява скаржника на виконання ухвали від 19.02.2024, якою усунено недоліки апеляційної скарги.

Ухвалою суду від 22.03.2024 поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "Євротрубпласт" строк для подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 10.11.2023 у справі №910/13321/23, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "Євротрубпласт" на рішення Господарського суду міста Києва від 10.11.2023 у справі №910/13321/23 та зупинено дію рішення Господарського суду міста Києва від 10.11.2023 у справі №910/13321/23 до винесення Північним апеляційним господарським судом судового акту за результатами розгляду апеляційної скарги. Апеляційний перегляд оскаржуваного рішення підлягає здійсненню без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

02.04.2024 до суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній заперечував проти прийняття доданих скаржником до апеляційної скарги доказів, заперечив доводи апелянта викладені в апеляційній скарзі та просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення місцевого суду - без змін.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового акту, дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - зміні чи скасуванню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи слідує та встановлено судом, що між ТОВ "Торгівельний дім "Євротрубпласт" та Акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Одеська залізниця" було укладено Договір закупівлі № ОД/НХ-23-171 НЮ від 18.04.2023 р. за яким ТОВ "Торгівельний дім "Євротрубпласт" зобов`язалося поставити та передати у власність товар, відповідно до Специфікації № 1 (Додаток № 1) до Договору, а Акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Одеська залізниця" прийняти та оплатити цей товар на умовах Договору.

Позивач зазначив, що відповідно до замовлень Відповідача ним було поставлено Товар на загальну суму 188 700,00 грн, який відповідачем залишений без оплати.

Суд першої інстанції у задоволенні позову відмовив, з чим колегія суддів погоджується з огляду на таке.

Пунктом 1 ч. 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ч. 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частинами 1, 6 ст. 265 ГК України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні -покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Реалізація суб`єктами господарювання товарів негосподарюючим суб`єктам здійснюється за правилами про договори купівлі-продажу. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

На виконання умов договору, 28.04.2023 скаржником було поставлено відповідачеві товар - труба захисна, у кількості 5000,00 пог. м. на суму 188 700,00 грн з ПДВ, що підтверджується наявною в матеріалах справи видатковою накладною №ЄТПТД_2804/009 від 28.04.2023.

Відповідач за поставлений товар не розрахувався, що за твердженням позивача є порушенням умов договору поставки.

Відповідно до п. 7.2. договору, оплата за кожну партію поставленого Товару за цим Договором проводиться покупцем на 10 банківський день з дати реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування з операцій по постачанню товарів, які підлягають оплаті, в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлених чинним законодавством порядку та строки, відповідно до рахунку-фактури на поставлену партію товару, обумовлену згідно з п. цього Договору та Специфікації №1 (Додаток №1) при наявності документів, зазначених у п. 5.4 цього Договору.

Відповідно до п. 5.4. договору такими документами є рахунок-фактура, видаткова накладної, товарно-транспортна накладна або залізнична накладна, або відповідний документ виданий оператором поштового зв`язку та пакувальні аркуші, за їх наявності.

Згідно з п. 7.4. Договору, покупець здійснює оплату за кожну партію поставленого Товару за умови наявності належним чином оформлених документів на відповідну партію Товару, а саме: рахунку-фактури; видаткової накладної; документів, які підтверджують якість Товару; документи про проведення вхідного контролю поставленого Товару, а також Постачальник зобов`язаний надати Покупцю належним чином оформлену і зареєстровану ПН/РК у відповідності до вимог законодавства України.

Пункти 5.4. та 7.4. договору встановлюють обов`язок постачальника надати покупцю належним чином оформлену і зареєстровану ПН/РК у відповідності до вимог законодавства України.

У свою чергу, позивачем, при зверненні до суду з позовною заявою, не надано належних та допустимих доказів факту здійснення реєстрації податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, у відповідності до вимог законодавства України та умов договору. Таким чином, суд першої інстанції, закономірно, був позбавлений можливості встановити факт реєстрації податкової накладної та початку перебігу строку на оплату поставленого товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене в сукупності, суд вважає недоведеним факт реєстрації позивачем податкової декларації та надання ПН/РК відповідачу, що спростовує доводи позивача щодо виникнення у відповідача обов`язку оплати за договором №ОД/НХ/23/171НЮ.

При цьому колегія суддів констатує, що п. 7.2 договору встановлено строк (момент) оплати за поставлений товар, з настання якого договором встановлено умови такої оплати, визначені в п. 7.4 договору, яким передбачено надання належним чином оформлених документів на відповідну партію товару, в тому числі, - належним чином оформлену та зареєстровану податкову накладну.

Суд першої інстанції підставою для відмови у задоволенні позову визначив тільки порушення позивачем умов п. 7.4 договору, що, в даному випадку, не впливає на правильність прийнятого рішення в цілому з огляду на встановлений судом апеляційної інстанції факт невиконання позивачем як п. 7.4 так і п. 7.2 договору закупівлі № ОД/НХ-23-171 НЮ від 18.04.2023.

За наведених обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позову в частині стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 188 700 грн, а також інфляційних втрат, 3% річних.

Доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі не спростовують правильних висновків господарського суду та не свідчать про порушення чи неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, відповідно, не знайшли своє підтвердження.

Дослідивши матеріали наявні у справі, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції дав належну оцінку доказам по справі та ухвалив законне обґрунтоване рішення, яке відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам і матеріалам справи.

Відповідно до ст.ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції враховує висновки Європейського суду з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006), в якому зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі сторонам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин згідно з нормами матеріального та процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За результатами перегляду даної справи колегія суддів дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом було повно, всебічно та об`єктивно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також вірно застосовано норми матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим правові підстави для зміни чи скасування оскаржуваного у даній справі рішення від 10.11.2023 відсутні.

Оскільки доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків місцевого господарського суду, скарга задоволенню не підлягає.

Колегія суддів погоджується із здійсненим судом першої інстанції розподілом судових витрат.

Витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги відповідно до статті 129 ГПК України покладається судом на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 267-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "Євротрубпласт" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 10.11.2023 у справі №910/13321/23 залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "Євротрубпласт".

Матеріали справи №910/13321/23 повернути Господарському суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя Г.П. Коробенко

Судді Г.А. Кравчук

К.В. Тарасенко