ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" липня 2024 р. Справа№ 925/1461/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Палія В.В.

суддів: Вовка І.В.

Сибіги О.М.

при секретарі: Бенчук О.О.

за участю представників сторін: згідно протоколу судового засідання від 03.07.2024.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватної виробничо-комерційної фірми «Чанталь»

на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 14.03.2024 (повний текст складено 19.03.2024) про відмову у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами

у справі № 925/1461/20 (суддя Васянович А.В.)

за позовом Черкаської міської ради

до Приватної виробничо-комерційної фірми «Чанталь»

про внесення змін до договору на право тимчасового користування землею, -

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 15 квітня 2021 року позов задоволено повністю. Внесено зміни до укладеного між Черкаською міською радою та приватною виробничо-комерційною фірмою «Чанталь» договору на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) від 01 вересня 1997 року №676, шляхом викладення його в новій редакції.

Вищевказане рішення набрало законної сили 18 травня 2021 року.

У грудні 2022 року Приватна виробничо-комерційна фірма «Чанталь» звернулась до місцевого господарського суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Черкаської області від 15 квітня 2021 року, у якій просила суд скасувати вказане рішення суду і прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 11 квітня 2023 року заяву приватної виробничо-комерційної фірми «Чанталь» про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Черкаської області від 15 квітня 2021 року у справі №925/1461/20 задоволено повністю. Рішення Господарського суду Черкаської області від 15 квітня 2021 року у справі №925/1461/20 скасовано та ухвалено нове рішення, яким відмовлено у задоволені позову Черкаської міської ради до приватної виробничо-комерційної фірми «Чанталь» про внесення змін до договору на право тимчасового користування землею від 01 вересня 1997 року №676, шляхом викладення його в новій редакції, запропонованій позивачем.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 26 вересня 2023 року по справі №925/1461/20 рішення Господарського суду Черкаської області від 11 квітня 2023 року по справі №925/1461/20 - залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 13 грудня 2023 року постанову Північного апеляційного господарського суду від 26 вересня 2023 року та рішення Господарського суду Черкаської області від 11 квітня 2023 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

15 січня 2024 року матеріали справи №925/1461/20 повернулися до Господарського суду Черкаської області за належністю.

В обґрунтування своєї заяви відповідач зазначав, що ухвалюючи рішення від 15 квітня 2021 року про задоволення позову зі справи №925/1461/20, місцевий господарський суд виходив з того, що:

- на підставі рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 09 квітня 1997 року №159 відповідачу було надано в довгострокове користування, строком на 25 років, земельну ділянку під розміщення тимчасової автозаправної станції, відкритої автостоянки з перспективним будівництвом багатоярусного гаража по вул. Чигиринській, 31, в м. Черкаси, площею 0,42 га у т. ч. 0,19 га каналів, вилучивши їх із землекористування Черкаського регіонального управління водних ресурсів, та 0,23 га за рахунок земель запасу міста;

- на виконання зазначеного рішення між позивачем та відповідачем було укладено договір на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) від 01 вересня 1997 року №676;

- земельна ділянка площею 0,4200 га, що надана в користування відповідачу, кадастровий номер :02:016:0059, належить територіальній громаді міста Черкаси (далі земельна ділянка);

- договір було укладено на підставі Земельного кодексу України, який втратив чинність з 01 січня 2002 року та відповідно до форми договору на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди), затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 17 березня 1993 року №197, яка втратила чинність на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 03 березня 2004 року №220;

- враховуючи зміни у законодавстві, що відбулися позивач звернувся з позовом до суду про внесення змін до договору;

- рішенням Ради від 27 червня 2017 року №2-2219 «Про затвердження Положень та ставок місцевих податків і зборів на території міста Черкаси із змінами від 18 червня 2018 року №2-343», з 01 січня 2019 року ставка орендної плати за земельні ділянки, яким згідно КВЦПЗ присвоєно код 12.011 була встановлена в розмірі 6% від нормативної грошової оцінки землі;

- відповідно до витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 23 жовтня 2018 року №2420/0/25-18 нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :02:016:0059, що знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул. Чигиринська, 31 становить 2 730 714,00 грн.;

- відповідно до інформації з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 13 жовтня 2020 року цільове призначення земельної ділянки з кадастровим номером :02:016:0059 12.11, для розміщення та експлуатації об`єктів дорожнього сервісу;

- суд зазначив про наявність у матеріалах справи рішення Ради від 13 травня 2010 року №5-656 «Про затвердження показників грошової оцінки земель у м. Черкаси»;

- проте, відповідачу під час розгляду справи №925/856/22 за позовом Черкаської міської ради до приватної виробничо-комерційної фірми «Чанталь» про стягнення 498380 грн. 86 коп. стало відомо, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки органом місцевого самоврядування не затверджувалася і на адвокатський запит від 03 грудня 2022 року відповідне рішення Ради відповідачу надано не було;

- у справі №925/1461/20 позивач в обґрунтування своїх вимог про внесення змін до договору, зокрема, щодо зміни розміру орендної плати посилався саме на витяг з нормативної грошової оцінки земельної ділянки від 23 жовтня 2018 року №2320/0/25-18, яку суд взяв за основу при ухваленні рішення від 15 квітня 2021 року;

- оскільки нормативна грошова оцінка землі не затверджувалася відповідним рішенням міської ради, то вказаний витяг від 23 жовтня 2018 року №2320/0/25-18 є незаконним, а тому підстав для задоволення позову про внесення змін до договору не було.

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви її прийняття

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 14.03.2024 у задоволенні заяви про перегляд судового рішення зі справи №925/1461/20 за нововиявленими обставинами - відмовлено.

Рішення Господарського суду Черкаської області від 15.04.2021 у справі №925/1461/20 - залишено в силі.

Приймаючи ухвалу суд першої інстанції дійшов до висновку, що під час розгляду судом спору про внесення змін до договору на право тимчасового користування землею відповідач в силу положень законодавства міг одержати копію відповідного рішення про затвердження нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а в разі його відсутності міг отримати відповідну інформацію та своєчасно надати суду відповідні письмові докази.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, Приватна виробничо-комерційна фірма «Чанталь» звернулась до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Черкаської області від 14.03.2024 у справі №925/1461/20 та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом першої інстанції не досліджено обставини, що мають значення для справи.

Крім того, скаржник зазначає, що Черкаська міська рада не надала належного та допустимого документа, який би вказав про наявність рішення органу місцевого самоврядування про затвердження технічної документації.

Апелянт також посилається на те, що в матеріалах справи відсутнє рішення про затвердження нормативно-грошової оцінки земель, а відтак в договорі відсутня істотна умова- вартість орендної плати.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №925/1461/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: Палій В.В. - головуючий суддя; судді - Вовк І.В., Сибіга О.М.

Ухвалою суду від 15.04.2024 відкладено вирішення питання щодо вчинення процесуальних дій, передбачених параграфом 2 глави 1 розділу IV ГПК України, за апеляційною скаргою Приватної виробничо-комерційної фірми «Чанталь» на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 14.03.2024 у справі №925/1461/20 до надходження матеріалів справи на адресу Північного апеляційного господарського суду.

На адресу суду надійшли матеріали справи.

Ухвалою суду від 29.04.2024 апеляційну скаргу Приватної виробничо-комерційної фірми «Чанталь» на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 14.03.2024 у справі №925/1461/20 залишено без руху.

Ухвалою суду від 30.05.2024 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду на 03.07.2024.

Ухвалою суду від 18.06.2024 задоволено клопотання Черкаської міської ради про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Позициії учасників справи

13.06.2024 через відділ документального забезпечення суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній заперечив проти доводів апеляційної скарги та просив ухвалу суду першоїі інстанції залишити без змін.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до частини 1 статті 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Частиною 1 статті 269 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 320 ГПК України рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Частиною 2 вказаної норми унормовано підстави для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, такими підставами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин у розумінні вказаних положень ГПК України є одночасна наявність таких чотирьох умов: їх існування на час розгляду справи; ці обставини не були встановлені судом, хоча повинні були бути встановлені; ці обставини не були та не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; істотність цих обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало би наслідком ухвалення іншого судового рішення, ніж те, яке прийнято). Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи. Не можуть бути визнані нововиявленими викладені в іншій справі висновки суду щодо обставин справи (оцінка доказів), юридична оцінка обставин справи в іншій справі та правові підстави рішення суду або його мотиви на предмет застосування норм права в іншій справі. Не вважаються нововиявленими обставинами нові докази, виявлені після постановлення рішення суду, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані із вимогою у цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими, а не нововиявленими обставинами (постанови Верховного Суду від 12.04.2022 у справі № 904/3923/20, від 23.06.2023 у справі №918/887/21).

Однією з умов перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами на підставі статті 320 ГПК України є істотність цих обставин для вирішення спору. Тому результат перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами залежить від того, чи спростовують ці обставини факти, які було покладено в основу судового рішення.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.11.2020 у справі №910/8113/16 виснувала правову позицію, відповідно до якої суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається. Отже, процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає існування доказу або факту, який має значення для з`ясування обставин справи, раніше не був та не міг бути відомий, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду.

Перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами - окрема процесуальна форма судового процесу, яка визначається юридичною природою цих обставин. До нововиявлених обставин належать матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору.

Процедура перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами, визначена ГПК України, є окремою формою судового процесу, що має свої особливості. Вона не є тотожною новому розгляду справи та не передбачає повторної оцінки всіх доводів сторін. Суд має переглянути раніше ухвалене рішення лише в межах нововиявлених обставин. Слід враховувати, що підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення, постанови чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники розгляду справи не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї. Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд вже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення (постанова Верховного Суду від 12.04.2022 у справі №904/3923/20).

Не можуть вважатися нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами. Також не можуть визнаватися нововиявленими обставини, на які посилався учасник судового процесу в своїх поясненнях в суді будь-якої з інстанцій (постанови Верховного Суду від 14.05.2019 у справі №905/1502/15 та 24.09.2020 у справі № 922/1141/19).

Не можуть бути визнані нововиявленими викладені в іншій справі висновки суду щодо обставин справи (оцінки доказів), юридична оцінка обставин справи в іншій справі та правові підстави рішення суду або його мотиви на предмет застосування норм права в іншій справі. Не вважаються нововиявленими обставинами нові докази, виявлені після постановлення рішення суду, а також зміна або викладення іншої (протилежної) правової позиції суду у подібних правовідносинах в інших справах. Аналогічна правова позиція Верховного Суду викладена у постановах від 27.08.2019 у справі №920/1077/16, від 19.05.2020 у справі №910/19793/14 та від 07.10.2020 у справі №922/1026/19 та від 19.01.2022 у справі №910/14476/19.

Перегляд рішення у справі, яке набрало законної сили, без наявності достатніх підстав, зокрема у силу помилкового віднесення обставин до нововиявлених, суперечить принципу правової визначеності. Суд також зазначає, що інститут перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами вже по своїй природі передбачає конфлікт між принципом «правової визначеності» та «правом на справедливий суд», але останній (з урахуванням того ж принципу «правової визначеності», в аспекті чіткості судового процесу та винятковості переліку і вимог до обставин, що можуть виступати як нововиявлені) має пріоритет.

У Рішенні від 18.06.2020 №5-р(ІІ)/2020 Конституційний Суд України зазначив, що однією з вимог принципу верховенства права (правовладдя) є вимога юридичної визначеності (як принцип); принцип юридичної визначеності є істотно важливим у питаннях дієвості верховенства права (правовладдя) (абзац перший підпункту 2.1.1 підпункту 2.1 пункту 2 мотивувальної частини).

Відповідно до статті 3 Закону України «Про правотворчу діяльність» верховенство права, включає в себе, зокрема, принципи юридичної визначеності, законності, запобігання зловживанню повноваженнями, рівності перед законом та недискримінації, доступу до правосуддя.

Згідно із частиною 4 статті 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд із прав людини у цьому контексті зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує правовладдя як складову частину спільної спадщини Договірних Держав; одним із основоположних аспектів правовладдя є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного розв`язання спору судами їхнє рішення не можна ставити під сумнів (рішення у справі «Brumarescu v. Romania» [GC], заява №28342/95, п. 61)

Крім того, у пункті 33 рішення у справі «Христов проти України» (заява №24465/04) ЄСПЛ зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів.

Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не слід розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (рішення у справі «Рябих проти Росії», заява №52854/39, пункт 52; рішення у справі «Желтяков проти України», заява №4994/04, пункт 43).

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би привести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним (рішення у справі «Pravednaya v. Russia» № 69529/01, пп.27, 28).

Як вірно встановлено судом першої інстанції, рішенням Черкаської міської ради від 27 червня 2017 року №2-2219 «Про затвердження Положень та ставок місцевих податків і зборів на території міста Черкаси із змінами від 18 червня 2018 року №2-343», з 01 січня 2019 року за земельні ділянки, яким згідно КВЦПЗ присвоєно код 12.011. ставка орендної плати була встановлена в розмірі 6% від нормативної грошової оцінки.

Згідно з витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 23 жовтня 2018 року №2420/0/25-18 КВЦПЗ земельної ділянки з кадастровим номером :02:016:0059, що знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул. Чигиринська, 31, встановлено 12.04. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки встановлена у розмірі 2 730 714,00 грн.

Крім того, за наслідками розгляду даного спору суд вирішив внести до укладеного між Черкаською міською радою та приватною виробничо-комерційною фірмою «Чанталь» договору на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) від 01 вересня 1997 року №676 зміни, шляхом викладення договору в новій редакції.

Пунктами 9-11 зміненого договору встановлено, що за оренду земельної ділянки Орендар сплачує орендну плату у грошовій формі.

З 01 січня 2019 року річна орендна плата за користування земельною ділянкою встановлюється у розмірі 6 (шість) % від її нормативної грошової оцінки та становить 163 842,84 грн. (сто шістдесят три тисячі вісімсот сорок дві грн. 84 коп.).

Обчислення розміру грошової оцінки та орендної плати за земельну ділянку здійснюється з урахуванням її цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством.

Орендна плата за землю вноситься Орендарем щомісячно до 30 числа місяця наступного за звітним в розмірі 1/12 річної орендної плати шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок UA2023002, одержувач платежу: УК у м. Черкасах/ Черкаси/код бюджетної класифікації: 18010600, , банк: Казначейство України (ЕАП).

Орендар бере на себе обов`язок уточнення зміни розмірів орендної плати та банківських реквізитів через фінансові та податкові органи на місцях.

Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 23 жовтня 2018 року за №2420/0/25-18 з кадастровим номером :02:016:0059, площею 4200 кв.м. наявний в матеріалах справи Нормативна грошова оцінка земельної ділянки складає 2 730 714 грн.

Тобто, 23 жовтня 2018 року було сформовано саме витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, а не прийнято відповідне рішення про її затвердження.

Окрім того, в матеріалах справи наявне рішення Черкаської міської ради від 13 травня 2010 року №5-656 «Про затвердження показників грошової оцінки земель м. Черкаси», яким затверджено базову вартість одного квадратного метра земельної ділянки земель міста Черкаси станом на 01 січня 2009 року у розмірі 127,48 грн. (п.1); проведено індексацію нормативної грошової оцінки земель м. Черкаси за 2009 рік з використанням коефіцієнту 1,059 (п.2); доручено міськрайонному управлінню Держкомзему у місті Черкаси та Черкаському районі Черкаської області до 15 червня 2010 року надати витяги з нормативної грошової оцінки земель м. Черкаси на всі земельні ділянки, що перебувають у власності та користуванні громадян та суб`єктів господарювання, з урахуванням показників, передбачених цим рішенням (п. 4).

Вказане рішення було прийнято відповідно до технічної документації з нормативної грошової оцінки земель у м. Черкаси, розробленої Державним підприємством «Черкаський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» станом на 2009 рік, та позитивного висновку державної експертизи землевпорядної документації від 11 листопада 2009 року №1168-09 та не було скасовано.

Щодо посилання відповідача на відсутність нормативно грошової оцінки колегія суддів зазначає наступне.

Нормативна грошова оцінка земельних ділянок - капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений за встановленими і затвердженими нормативами; (ст. 1 Закону України «Про оцінку землі» в редакції Закону чинного станом на час звернення міської ради до суду з позовом про внесення змін у договір оренди землі).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 вищевказаного Закону нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі:

визначення розміру земельного податку;

визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності;

визначення розміру державного мита при міні, спадкуванні (крім випадків спадкування спадкоємцями першої та другої черги за законом (як випадків спадкування ними за законом, так і випадків спадкування ними за заповітом) і за правом представлення, а також випадків спадкування власності, вартість якої оподатковується за нульовою ставкою) та даруванні земельних ділянок згідно із законом;

визначення втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва;

розробки показників та механізмів економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель;

відчуження земельних ділянок площею понад 50 гектарів, що належать до державної або комунальної власності, для розміщення відкритих спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд;

проведення інвентаризації масиву земель сільськогосподарського призначення (у разі якщо попередня нормативна грошова оцінка земельних ділянок у цьому масиві не проводилася протягом 5 років до дня прийняття уповноваженим органом рішення про проведення такої інвентаризації).

Підставою для проведення оцінки земель (бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок) є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

Нормативна грошова оцінка земельних ділянок може проводитися також на підставі договору, який укладається заінтересованими особами в порядку, встановленому законом (ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про оцінку землі»).

Згідно ст. 18 Закону України «Про оцінку землі» нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до норм, правил, а також інших нормативно-правових актів на землях усіх категорій та форм власності.

Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться:

розташованих у межах населених пунктів незалежно від їх цільового призначення - не рідше ніж один раз на 5 - 7 років;

розташованих за межами населених пунктів земельних ділянок сільськогосподарського призначення - не рідше ніж один раз на 5 - 7 років, а несільськогосподарського призначення - не рідше ніж один раз на 7 - 10 років.

Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться юридичними особами, які є розробниками документації із землеустрою відповідно до Закону України «Про землеустрій».

Згідно ч. 1, 2 ст. 20 Закону України «Про оцінку землі» за результатами бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок складається технічна документація, а за результатами проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок складається звіт.

Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

Відповідно до ст. 23 вищевказаного Закону технічна документація з бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою.

Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що листом від 15 вересня 2023 року Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області повідомило, що формування витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки можливе лише в режимі реального часу на виконання заяви з наявної та діючої технічної документації з нормативної грошової оцінки земель з урахуванням коефіцієнтів індексації.

Нормативно-правовими актами з питань оцінки земель, а також функціоналом програмного забезпечення Державного земельного кадастру, не передбачено можливості формування витягів із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки за минулі періоди.

Отже, враховуючи вищевикладене, відповідач міг одержати копію відповідного рішення про затвердження нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а в разі його відсутності міг отримати відповідну інформацію та своєчасно надати суду відповідні письмові докази.

Згідно із частинами 4, 5 статті 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Статтею 74 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина 1 наведеної норми).

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (частина 3 статті 13 ГПК України).

Згідно із статтями 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

ЄСПЛ у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною, залежно від характеру рішення.

У справі «Трофимчук проти України» ЄСПЛ також зазначив, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

У пункті 53 рішення ЄСПЛ ЄСПЛ у справі «Федорченко та Лозенко проти України» від 20.09.2012 зазначено, що при оцінці доказів суд керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.

Доводи наведені апелянтом в апеляційній скарзі не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, при цьому апеляційним судом при винесені даної постанови було надано обґрунтовані та вичерпні висновки доводам сторін із посиланням на норми процесуального права, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

З огляду на вищевикладене, відсутні підстави для скасування ухвали Господарського суду Черкаської області від 14.03.2024 у справі №925/1461/20.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, а тому ухвала Господарського суду Черкаської області від 14.03.2024 у справі №925/1461/20 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для її скасування не вбачається.

Згідно із ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу Приватної виробничо-комерційної фірми «Чанталь» на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 14.03.2024 у справі №925/1461/20 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Черкаської області від 14.03.2024 у справі №925/1461/20 залишити без змін.

3. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на Приватну виробничо-комерційнуї фірму «Чанталь».

4. Матеріали справи №925/1461/20 повернути до Господарського суду Черкаської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено після виходу головуючого судді Палія В. В. з відпустки - 15.07.2024.

Головуючий суддя В.В. Палій

Судді І.В. Вовк

О.М. Сибіга