УХВАЛА

м. Київ

11.07.2024Справа № 910/20456/21

Суддя Господарського суду міста Києва Демидов В.О., за участю секретаря судового засідання Ятковської К.К., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Скайлекс" про заміну сторони у виконавчому провадженні у справі № 910/20456/21 за позовом Приватного акціонерного товариства страхова компанія "ТЕКОМ" (65005, Одеська обл., місто Одеса, вулиця Михайлівська, будинок 44) до Товариства з додатковою відповідальністю "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "Ю.ЕС.АЙ." (04210, місто Київ, проспект Героїв Сталінграда будинок 4, корпус 6А) про стягнення 32680,26 грн

Представники сторін у судове засідання не прибули.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

10.12.2021 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства страхова компанія "ТЕКОМ" до Товариства з додатковою відповідальністю "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "Ю.ЕС.АЙ." про стягнення 32 680,26 грн. та 13.12.2021 передана судді Демидову В.О. відповідно до автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Позивач просить суд стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "Ю.ЕС.АЙ." на користь Приватного акціонерного товариства страхова компанія "ТЕКОМ" - 32 680,26 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач, як страховик винної в ДТП особи, всупереч вимогам Цивільного кодексу України та Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не відшкодував позивачу в повному обсязі матеріальну шкоду, завдану страхувальником відповідача внаслідок ДТП.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.04.2022 (Суддя Демидов В.О.) у справі №910/20456/21 позов задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з додатковою відповідальністю "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "Ю.ЕС.АЙ." (04210, місто Київ, проспект Героїв Сталінграда будинок 4, корпус 6А, ідентифікаційний код 32404600) на користь Приватного акціонерного товариства страхова компанія "ТЕКОМ" (65005, Одеська обл., місто Одеса, вулиця Михайлівська, будинок 44, ідентифікаційний код 25050281) суму страхового відшкодування у розмірі 32680 (тридцять дві тисячі шістсот вісімдесят) грн. 26 коп. та судовий збір у розмірі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп.

11.05.2022 на виконання Рішення Господарського суду міста Києва №910/20456/21 від 06.04.2022, яке набрало законної сили 27.04.2022 було видано відповідний наказ.

24.06.2024 через відділ діловодства суду засобами поштового зв`язку надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Скайлекс" про заміну сторони у виконавчому провадженні.

В обґрунтування заяви представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Скайлекс" зазначає, що 04.04.2023 року між ПрАТ СК «Теком» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Скайлекс» укладено Договір про відступлення прав вимоги №101, відповідно до умов якого, ТОВ «ЮК «Скайлекс» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.07.2024 розгляд заяви про заміну стягувача призначено на 11.07.24 о 10:10 год.

Представник від заявника та учасників судового процесу в судове засідання 11.07.2024 не прибули, повідомлялись належним чином.

Відповідно до ч. 3 ст. 334 Господарського процесуального кодексу України неявка учасників справи та інших осіб, не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони її правонаступником.

В судовому засіданні 11.07.2024 оголошено вступну та резолютивну частину ухвали.

Суд, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду заяви,дійшов до наступного обґрунтованого висновку.

04.04.2023 між Приватним акціонерним товариством «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ТЕКОМ» (далі Первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Скайлекс» (Новий кредитор) було укладено договір №101 про відступлення прав вимоги (далі Договір), відповідно до якого Первісний кредитор відступає Новому кредитору належне Первісному кредитору право вимоги до фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців, юридичних осіб, зазначених у Додатку №1 до цього Договору, надалі за текстом - «Боржники», страхового відшкодування, яке виникло на підставі документів, вказаних у Додатку №1 до цього Договору (далі - «право вимоги страхового відшкодування»).

Підпунктами 2.1.1 та 2.1.2 пункту 2.1 Договору передбачено, що Новий кредитор зобов`язаний:

Перерахувати Первісному кредитору за реквізитами вказаними в п. 7 цього Договору, відшкодування за відступлення «права вимоги страхового відшкодування», у сумі, вказаній в Додатку № 2 до цього, у строк до "30" квітня 2023 року.

Після підписання цього Договору, повідомити «Боржників» про здійснене відступлення права вимоги.

Підпунктом 2.2.1 пункту 2.2 Договору, Первісний кредитор зокрема зобов`язаний:

Передати після підписання цього Договору, оригінали усіх документів, які свідчать про «право вимоги страхового відшкодування», та інформацію, яка важлива для реалізації даного права відповідно до Акту прийому-передачі.

Факт передачі «Первісним кредитором» «Новому кредитору» документів засвідчується складанням Акту прийому-передачі, який підписується повноважними представниками «Первісного кредитора» та «Нового кредитора».

У відповідності до п. 5.2 Договору, після підписання Акту приймання-передачі «Новий Кредитор» набуває усіх прав як процесуального правонаступника «Первісного Кредитора» за будь-якими та всіма цивільними, господарськими спорами, справами про банкрутство тощо між «Первісним Кредитором» і «Боржниками» або по відношенню до осіб «Боржників» та/або третіми особами, що випливають з переданого «права вимоги страхового відшкодування», які знаходяться на стадії досудового розслідування, або судового розгляду або виконавчого провадження, у відповідності до чинного законодавства України.

Згідно зі ст.ст. 525,526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Статтею 512 Цивільного кодексу України передбачені підстави заміни кредитора у зобов`язанні, зокрема, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі статтею 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою.

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину, при цьому, заміна кредитора саме у зобов`язанні допускається протягом усього часу існування зобов`язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом.

Таким чином, для настання процесуального правонаступництва необхідним є встановлення факту правомірного переходу до особи матеріальних прав попередника.

Правовий аналіз вищенаведених норм права дає підстави для висновку, що у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання цілком і повністю зберігається, а відбувається зміна лише суб`єктивного складу кредиторів.

У підтвердження виконання умов Договору №101 про відступлення прав вимоги заявником долучено:

- підписаний та скріплений печатками сторін 06.04.2023 акт приймання - передачі прав вимоги до Договору про відступлення права вимоги № 101 від 04.04.2023;

- підписаний та скріплений печатками сторін Додаток №2 до Договору про відступлення права вимоги № 101 від 04.04.2023 «Вартість відшкодування за відступлення «права вимоги страхового відшкодування» на загальну суму 7290,00 грн;

- платіжну інструкцію №127 від 11.04.2023 на суму 7290,00 грн з призначенням платежу «Згідно дог. №101 від 04.04.23 р».

Також представником заявника долучено відомості з АСВП про відсутність відкритих виконавчих проваджень.

Суд звертає увагу заявника, що останнім подано заяву про заміну сторони виконавчого провадження у прохальній частині заяви останній просить замінити стягувача по справі №910/20456/21 про стягнення з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» на користь ПрАТ СК «Теком» 32 680,26 грн. та 2270,00 судового збору з ПрАТ СК «Теком», ідентифікаційний код 25050281 на ТОВ «ЮК «Скайлекс» (65082, м.Одеса, вул.Гоголя, буд.14, офіс 17; ідентифікаційний код 44006572; п/р № НОМЕР_1 в ПАТ «БАНК ВОСТОК»).

У постанові Верховного Суду складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 07.06.2024 у справі № 904/4003/21 викладено наступну позицію:

«Верховний Суд виходить з того, що в силу приписів статті 334 ГПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб.

Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Ухвала про заміну сторони виконавчого провадження надсилається (надається) учасникам справи, а також державному виконавцю, приватному виконавцю в порядку, передбаченому статтею 242 цього Кодексу.

Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

8.9. Велика Палата Верховного Суду неодноразово та послідовно зазначала, що:

- Велика Палата Верховного Суду відступає не від постанови у конкретній справі, а від висновку щодо застосування норм права. Цей висновок міг бути сформульований в одній або декількох постановах. Відсутність згадки повного переліку постанов, від висновку хоча б в одній з яких щодо застосування норм права Велика Палата Верховного Суду відступила, не означає, що відповідний висновок надалі застосовний (постанови Великої Палати Верховного Суду від 27.03.2019 у справі №521/21255/13-ц, від 22.09.2022 у справі №462/5368/16-ц, від 26.10.2022 у справі №201/13239/15-ц, від 14.06.2023 у справі №448/362/22);

- незалежно від того, чи перераховані всі судові рішення, в яких викладений правовий висновок, від якого відступила Велика Палата Верховного Суду, суди під час вирішення спорів у подібних правовідносинах мають враховувати саме останній правовий висновок Великої Палати Верховного Суду (схожий за змістом правовий висновок міститься у постановах Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі №755/10947/17, від 10.11.2021 у справі №825/997/17, від 08.08.2023 у справі №910/8115/19 (910/13492/21), від 04.10.2023 у справі №906/1026/22).

8.10. Так, у постанові від 18.01.2022 у справі №34/425 Велика Палата Верховного Суду зазначила, зокрема, таке:

« 8.9. Стадія виконавчого провадження як завершальна стадія судового процесу починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення документа до виконання, оскільки у разі пропуску такого строку виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання. Отже, за межами цього процесуального строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документа до виконання. Така правова позиція викладена в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі №910/10031/13 та від 11 березня 2021 року у справі №910/2954/17, від якої Велика Палата Верховного Суду не вбачає підстав для відступу.

8.10. У постанові від 03 листопада 2020 року у справі №916/617/17 (провадження №12-48гс20, пункти 74, 75) Велика Палата Верховного Суду, розглядаючи питання заміни сторони виконавчого провадження, виснувала про те, що на стадії виконавчого провадження як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 334 ГПК України, з урахуванням підстав, визначених статтею 52 цього Кодексу. У такому випадку приписи статті 334 ГПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва на стадії виконання судового рішення, застосовуються разом з положеннями статті 52 цього Кодексу.

Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється виключно на підставі статті 52 ГПК України. У такому випадку з огляду на відсутність відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою. Єдиним винятком є заміна боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження, що окремо обумовлено в частині п`ятій статті 334 ГПК України»;

« 8.16. Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником полягає в поширенні на правонаступника законної сили судового рішення з усіма її наслідками - незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю. Отже, у випадку неможливості виконання судового рішення за відсутності підстав для поновлення строків для виконання наказу суду (виконавчого листа) або у випадку, якщо судове рішення не підлягає виконанню у примусовому порядку через органи виконавчої служби, правонаступник не може бути замінений у виконавчому провадженні, яке не здійснюється».

За приписами статті 52 Господарського процесуального кодексу України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

Відповідно до приписів статті 334 ГПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, як передбачено статтею 11 Цивільного кодексу України.

Статтею 514 Цивільного кодексу України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до статті 517 Цивільного кодексу України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Відповідно до частини першої статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з приписами статті 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Таким чином, вирішуючи питання про наявність підстав для заміни учасника справи (сторони виконавчого провадження) правонаступником за відсутності обставин, що свідчать про нікчемність договору, на підставі якого подано заяву про заміну учасника правовідносин, а також відомостей щодо оспорювання або визнання недійсним цього договору у встановленому порядку, суд має виходити з принципу правомірності цього правочину, дослідивши та надавши оцінку достатності та достовірності наданих в обґрунтування заяви про заміну сторони доказів для здійснення відповідної заміни.

Вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження здійснюється судом з урахуванням положень статей 74 - 79, 86 Господарського процесуального кодексу України, тобто за перевірки та надання оцінки доказам, наданим в обґрунтування відповідної заяви, зокрема, їх достовірності та достатності для висновків про фактичний перехід прав та обов`язків сторони виконавчого провадження до іншої особи на підставі правочину, якому має бути надана оцінка на предмет нікчемності, тобто недійсності в силу положень закону. При цьому встановлення обставин, за яких цей правочин може бути визнаний недійсним (оспорюваний) за відсутності оспорення або визнання його недійсним у встановленому законом порядку, не входить у межі дослідження під час розгляду такої заяви, а тому відповідні обставини не можуть бути підставою для відмови у здійсненні заміни сторони процесу правонаступником, оскільки це суперечитиме презумпції правомірності правочину, визначеному статтею 204 ЦК України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати КГС ВС від 17.01.2020 по справі №916/2286/16.

Оскільки у прохальній частині заявник просив замінити стягувача по справі №910/20456/21 про стягнення з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» на користь ПрАТ СК «Теком» 32 680,26 грн. та 2270,00 судового збору з ПрАТ СК «Теком», ідентифікаційний код 25050281 на ТОВ «ЮК «Скайлекс» (65082, м.Одеса, вул.Гоголя, буд.14, офіс 17; ідентифікаційний код 44006572; п/р № НОМЕР_1 в ПАТ «БАНК ВОСТОК») з урахуванням того, що виконавче провадження не відкрито, суд дійшов висновку про задоволення заяви та заміни стягувача у наказі Господарського суду міста Києва від 11.05.2022 у справі № 910/20456/21.

Керуючись ст. 52, 234, 334 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Скайлекс" про заміну стягувача у справі № 910/20456/21 задовольнити.

2. Замінити стягувача - Приватне акціонерне товариство страхова компанія "ТЕКОМ" (ідентифікаційний код 25050281) на Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮК «Скайлекс» (65082, м.Одеса, вул.Гоголя, буд.14, офіс 17; ідентифікаційний код 44006572; п/р № НОМЕР_1 в ПАТ «БАНК ВОСТОК») у наказі Господарського суду міста Києва від 11.05.2022 у справі № 910/20456/21.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її підписання.

Дата складання та підписання повного тексту ухвали 12.07.2024

Суддя Владислав ДЕМИДОВ