РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

16.07.2024Справа № 910/4416/24
Господарський суд міста Києва у складі судді Полякової К.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі Трейдінг Груп"

до Київського фахового коледжу зв`язку

про стягнення 232838,43 грн.

без виклику представників сторін (без проведення судового засідання)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Енерджі Трейдінг Груп" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Київського фахового коледжу зв`язку про стягнення за договором про постачання електричної енергії споживачу від 09.02.2023 № 07-02/23 заборгованості за спожиту в 2024 році електричну енергію в сумі 232838,43 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.04.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

Дана ухвала суду направлена, зокрема, відповідачу на юридичну адресу, вручення якої підтверджується наявним у матеріалах справи рекомендованим повідомленням із відміткою про вручення. Разом із цим, у визначений судом строк відзив на позовну заяву відповідачем не подано.

За частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічна норма міститься у частині 9 статті 165 ГПК України.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів частини 9 статті 165 та частини 2 статті 178 ГПК України.

При розгляді справи судом враховано частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка визначає право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

09.02.2023 між позивачем, як постачальником, та відповідачем, як споживачем, укладено договір № 07-02/23 про постачання електричної енергії споживачу, відповідно до умов якого постачальник зобов`язується постачати споживачу в 2023 році електричну енергію, а споживач зобов`язується прийняти та оплатити електричну енергію.

Відповідно до п. 3 комерційної пропозиції, що є додатком № 2 до договору, сторони визначили, що остаточний розрахунок між сторонами повинен бути здійснений протягом 3-х робочих днів з моменту виставлення рахунку на оплату та акту купівлі-продажу електричної енергії.

Згідно з пунктом 5.6. договору розрахунки споживача за цим договором здійснюються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання (далі - спецрахунок). Оплата вартості електричної енергії за цим Договором здійснюється споживачем виключно шляхом перерахування коштів на спецрахунок постачальника. Оплата вважається здійсненою після того, як на спецрахунок Постачальника надійшла вся сума коштів, що підлягає сплаті за куповану електричну енергію відповідно до умов цього Договору. Спецрахунок постачальника зазначається у платіжних документах Постачальника, у тому числі у разі його зміни.

У пункті 5.7 договору вказано, що оплата рахунка постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строк, визначений у рахунку, протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту отримання його споживачем.

Відповідно до пп. 2 п. 13.8. договору усі повідомлення за цим договором вважаються зробленими належним чином, а документи своєчасно отримані споживачем, якщо вони здійснені/направлені на адресу електронної пошти, яка зазначена в заяві-приєднанні або договорі, або через яку споживач веде переписку із постачальником із накладенням електронного цифрового підпису. Датою отримання таких повідомлень (документів) буде вважатися дата їх відправлення іншій стороні.

28.12.2023 між сторонами укладена додаткова угода № 5 до договору, згідно якої пункт 2.1 договору викладено в редакції, що передбачає зобов`язання постачальника постачати споживачу електричну енергію в період з 01.03.2023 по 28.02.2024, а споживача - прийняти та оплатити електричну енергію на умовах цього договору. Також, в угоді погоджено внесення змін щодо строку дії договору та комерційної пропозиції - до 28.02.2024, та щодо загальної вартості договору - 1933776 грн. із ПДВ. Ціна за 1 кВт*год електричної енергії визначається та змінюється відповідно до комерційної пропозиції, що є додатком 2 до договору.

У додатковій угоді від 02.01.2024 № 6 до договору погоджено замінити в пункті 1 комерційної пропозиції цифри « 4,69» на « 4,73».

Із матеріалів справи вбачається, що відповідачем за січень 2024 року спожито електричну енергію на суму 234225,82 грн. згідно з актом купівлі-продажу електричної енергії від 31.01.2024, та за період 01.02.2024-14.02.2024 на суму 124872 грн., що підтверджується актом купівлі-продажу електричної енергії від 29.02.2024 року. Дані акти підписані обома сторонами та скріплені печатками відповідних юридичних осіб.

При цьому, акти разом із рахунками № 1 від 07.02.2024, № 2 від 08.03.2024 направлені позивачем на електронну адресу відповідача , зазначену в договорі, 07.02.2024 та 08.03.2024 відповідно.

Зважаючи на наявність доказів направлення позивачем відповідачу рахунків на оплату та актів відповідно до пункту 5.7 договору та пункту 3 комерційної пропозиції, строк виконання відповідачем грошового зобов`язання тривав до 12.02.2024 з оплати за січень 2024 року та до 13.03.2024 за лютий 2024 року.

Разом із цим, відповідачем оплата електричної енергії здійснена лише частково за січень 2024 року на суму 126259,39 грн.

Відтак, заборгованість відповідача за договором від 09.02.2023 № 07-02/23 за січень-лютий 2024 року становить у загальній сумі 232838,43 грн.

Згідно з підписаним обома сторонами актом звірки взаєморозрахунків за договором від 09.02.2023 № 07-02/23 за період з 01.01.2024 по 29.02.2024 заборгованість відповідача також становить 232838,43 грн.

Частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 712 ЦК України встановлено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частина 2 статті 712 ЦК України).

Згідно з частиною 1 статті 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Відповідно до частини 2 статті 275 ГК України окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії".

Виходячи зі змісту статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (частина 1 статті 692 ЦК України).

Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідачем спожито електричну енергію в січні 2024 року на суму 234225,82 грн. згідно з актом купівлі-продажу електричної енергії від 31.01.2024, та в лютому 2024 року згідно з актом купівлі-продажу електричної енергії від 29.02.2024 за період 01.02.2024-14.02.2024 на суму 124872 грн.

Проте, відповідачем оплата спожитої електричної енергії здійснена лише частково, у зв`язку з чим за останнім утворився борг у сумі 232838,43 грн.

Наявність заборгованості у відповідному розмірі також підтверджується підписаним обома сторонами актом звірки взаєморозрахунків за період з 01.01.2024 по 29.02.2024 року.

Ураховуючи викладене, оскільки сума боргу відповідача становить 232838,43 грн. та підтверджена належними доказами, наявними в матеріалах справи, і відповідач на момент прийняття рішення не надав документи, які свідчать про погашення вказаної заборгованості перед позивачем, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість позовної вимоги про стягнення з відповідача вказаної суми боргу, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Понесені позивачем витрати по оплаті судового збору відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 86, 129, 232, 236-241, 252 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі Трейдінг Груп" задовольнити повністю.

Стягнути з Київського фахового коледжу зв`язку (01601, м. Київ, вул. Леонтовича, 11; ідентифікаційний код 32985579) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі Трейдінг Груп" (01010, м. Київ, вул. Князів Острозьких, 8-Б; ідентифікаційний код 42563884) 232838 (двісті тридцять дві тисячі вісімсот тридцять вісім) грн. 43 коп. боргу, а також 3492 (три тисячі чотириста дев`яносто дві) грн. 58 коп. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя К.В. Полякова