УХВАЛА

м. Київ

16.07.2024Справа № 910/5053/22

За позовом Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз

України»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної

системи України»

про стягнення 46.450.666,33 грн

Суддя Сівакова В.В.

секретар судового засідання Ключерова В.С.

за участю представників сторін

від позивача Раченков В.О., довіреність № 14-62 від 30.04.2024

від відповідача не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

24.06.2022 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор гозотранспортної системи України» про стягнення 46.450.666,33 грн збитків.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 01.11.2022 у справі № 910/5053/22 в позові відмовлено повністю.

Постановою Північного апеляційного господарського суду № 910/5053/22 від 18.04.2024 рішення Господарського суду міста Києва від 01.11.2022 у справі № 910/5053/22 залишено без змін.

Додатковою постановою Північного апеляційного господарського суду № 910/5053/22 від 02.05.2024 стягнуто з Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» витрати на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції в розмірі 182.525,00 грн.

30.05.2024 на виконання зазначеної постанови Господарським судом міста Києва видано відповідний наказ.

06.06.2024 від позивача до суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» надійшла заява про визнання наказу Господарського суду міста Києва від 30.05.2024 у справі № 910/5053/22 таким, що не підлягає виконанню. Також позивач просить суд заборонити органам державної виконавчої служби (державним виконавцям) приймати до виконання наказ Господарського суду міста Києва від 30.05.2024 у справі № 910/5053/22, а у разі якщо зазначений виконавчий документ прийнято до виконання - зупинити його виконання до розгляду цієї заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.06.2024 у справі № 910/5053/22 розгляд заяви призначено на 16.07.2024; заборонено органам державної виконавчої служби (державним виконавцям) приймати до виконання наказ Господарського суду міста Києва від 30.05.2024 у справі № 910/5053/22 про стягнення з Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» витрати на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції в розмірі 182.525,00 грн до розгляду заяви Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.

15.07.2024 від відповідача до суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» надійшла клопотання, в якому відповідач просить розгляд заяви здійснювати без участі представника.

Позивач в судовому засіданні 16.07.2024 вимоги заяви підтримав повністю.

Відповідач в судове засідання 16.07.2024 не з`явився.

Згідно з ч. 3 ст. 328 Господарського процесуального кодексу України неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

Розглянувши матеріали справи, Господарський суд міста Києва встановив:

Частиною 3 статті 327 Господарського процесуального кодексу України визначено, що наказ є виконавчим документом.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню накази.

Відповідно до змісту частин 1 та 2 статті 328 Господарського процесуального кодексу України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Наведені підстави для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого документа, зокрема: видача виконавчого документа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий документ виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого документа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого документа; помилкової видачі виконавчого документа, якщо вже після його видачі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого документа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката.

Підстав вважати, що наказ суду, який позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню, видано помилково у суду відсутні.

Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Присуджені у даній справі до стягнення з позивача витрати на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції в розмірі 182.525,00 грн повністю перераховані позивачем відповідачу згідно поданої платіжної інструкції № від 24.05.2024.

Таким чином, у позивача відсутній обов`язок по виконанню наказу Господарського суду міста Києва № 910/5053/22 від 30.05.2024, у зв`язку з його повним виконанням.

Враховуючи викладене, суд вважає обґрунтованою заяву Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» про визнання наказу Господарського суду міста Києва № 910/5053/22 від 30.05.2024 таким, що не підлягає виконанню, а отже такою, що підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 234, 328 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Заяву Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню задовольнити повністю.

2. Визнати наказ Господарського суду міста Києва № 910/5053/22 від 30.05.2024 таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до статті 235 Господарського процесуального кодексу України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

СуддяВ.В. Сівакова