РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

15.07.2024Справа № 910/4838/24

За позовом Акціонерного товариства "ОТП БАНК"

до ОСОБА_1

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЯЛИНІВКА НОВА"

про стягнення 13 200 000,00 грн

Суддя О.В. Гумега

секретар судового засідання

Патрікеєва Т.В.

Представники:

від позивача - Киричук Р.П.;

від відповідача - не з`явився;

від третьої особи - не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство "ОТП БАНК" (далі - позивач, АТ "ОТП БАНК") звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач, ОСОБА_1 ) про стягнення заборгованості за Договором про надання банківських послуг № CR 22-428/28-2 від 16.11.2022 станом на 27.12.2023 в сумі 13 200 000,00 грн (заборгованість по тілу кредиту).

Позов сформовано в системі "Електронний суд" 19.04.2024 та зареєстровано в автоматизованій системі "Діловодство спеціалізованого суду" 22.04.2024.

Одночасно з пред`явленням позову АТ "ОТП БАНК" подано заяву про забезпечення № 73-1-3/536 від 19.04.2024.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.04.2024 заяву Акціонерного товариства "ОТП БАНК" про забезпечення позову № 73-1-3/536 від 19.04.2024 задоволено, вжито заходи забезпечення позову.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.05.2024 прийнято позовну заяву АТ "ОТП БАНК" до розгляду та відкрито провадження у справі №910/4838/24, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі на 27.05.2024 о 11:00 год, залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "ЯЛИНІВКА НОВА".

У підготовче засідання, призначене на 27.05.2024, з`явився представник позивача. Представники відповідача, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача не з`явився.

У підготовчому засіданні 27.05.2024 судом оголошено перерву до 17.06.24 о 11:20 год.

У підготовче засідання, призначене на 17.06.2024, з`явився представник позивача. Представники відповідача, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача не з`явилися, про дату, час і місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином.

У підготовчому засіданні, призначеному на 17.06.2024, суд вчинив дії, визначені частиною другою статті 182 ГПК України, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.06.2024 постановлено закрити підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 15.07.2024 о 11:20 год.

У судове засідання, призначене на 15.07.2024, представник позивача. Представники відповідача, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача не з`явилися, про дату, час і місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином.

Додатково судом враховано, що відповідач був обізнаний про розгляд Господарським судом міста Києва справи № 910/4838/24, з огляду на подання ним апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.04.2024 про забезпечення позову у справі № 910/4838/24.

Судом враховано, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.06.2024 явка учасників справи у судове засідання визнана не обов`язковою.

Відтак, неявка представників відповідача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача у судове засідання 17.06.2024 не є перешкодою для розгляду справи.

У судовому засіданні 15.07.2024 здійснювався розгляд справи по суті.

Відповідно до ст. 194 ГПК України завданням розгляду справи по суті є розгляд і вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат.

У судовому засіданні 15.07.2024 судом заслухане вступне слово представника позивача, який позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалися.

У разі неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 9 ст. 165 ГПК України).

Третя особа правом на подання пояснень щодо позову не скористалась.

У судовому засіданні 15.07.2024 судом з`ясовано обставини справи та досліджено докази, після чого суд перейшов до судових дебатів.

Представник позивача виступив з промовою (заключним словом).

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 15.07.2024 було проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 6 ст. 233 ГПК України.

З`ясувавши обставини справи, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, та дослідивши в судовому засіданні докази, якими сторони обґрунтовували обставини справи, суд

УСТАНОВИВ:

Відповідно до положень частини другої статті 4 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням мають юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 2 статті 16 ЦК України, положення якої кореспондуються з статтею 20 Господарського кодексу України, визначено способи захисту прав та інтересів, зокрема, примусове виконання обов`язку в натурі.

Відповідно до ст. 20 ЦК України, право на захист особа здійснює на свій розсуд.

З огляду на положення зазначеної норми та принцип диспозитивності господарського судочинства (ст. 14 ГПК України), позивач має право вільно обирати способи захисту порушеного права чи інтересу.

Акціонерне товариство "ОТП БАНК" (далі - позивач, АТ "ОТП БАНК") звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач, ОСОБА_1 ) про стягнення заборгованості за Договором про надання банківських послуг № CR 22-428/28-2 від 16.11.2022 станом на 27.12.2023 в сумі 13 200 000,00 грн (заборгованість по тілу кредиту).

В обгрунтовання позовних вимог позивач зазначив, що з метою забезпечення виконання зобов`язань Товариства з обмеженою відповідальністю "ЯЛИНІВКА НОВА" (клієнта) за Договором про надання банківських послуг № CR 22-428/28-2 від 16.11.2022, між АТ "ОТП БАНК" та ОСОБА_1 був укладений Договір поруки № SR 22-562/28-2 від 16.11.2022. Позивач стверджує, що в порушення умов наведеного договору поруки ОСОБА_1 , як поручитель, не здійснив погашення заборгованості клієнта за Договором про надання банківських послуг № CR 22-428/28-2 від 16.11.2022 у встановлені строки.

Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

За приписами ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Приписами статей 73, 74 ГПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приписами статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Приписами статей 78, 79 Господарського процесуального кодексу України визначено, що достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З матеріалів справи вбачається, що 16.11.2022 між АТ "ОТП БАНК" (далі - Банк, позивач) та ТОВ "ЯЛИНІВКА НОВА" (далі - Клієнт, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача) було укладено Договір про надання банківських послуг № СR 22-428/28-2 (далі також - Договір).

Відповідно до умов Договору сторонами узгоджено:

- Предмет договору: Банк надає на вимогу Клієнта Банківську послугу, а Клієнт приймає Банківську послугу та зобов`язується належним чином виконувати зобов`язання, що встановлені в Договорі відносно такої Банківської послуги, в тому числі своєчасно та в повному обсязі здійснювати оплату послуг Банку (п. 2);

- Банківська послуга - послуга Банку на користь Клієнта щодо надання Банком банківського кредиту у формі Кредитної лінії відповідно до умов чинного законодавства України, банківської ліцензії Банку, а також Договору, проте, якщо інше прямо не вказано в Договорі, до них не належить зобов`язання Банку перед Клієнтом згідно договором(ами) банківського рахунку та/або депозитним(и) договором(ами); Кредит - Банківська послуга, що надається Банком без взяття на себе твердого зобов`язання, при якій Клієнт може отримати від Банку грошові кошти на певний строк на умовах повернення та платності (проценти), однією сумою або частинами, в розмірі, порядку та на умовах, встановлених у Договорі; Кредитна лінія - кредит (повторне/неодноразове отримання) на відновлювальній основі; Боргові зобов`язання - всі або кожне з платіжних (грошових) та/або неплатіжних зобов`язань Клієнта перед Банком та/або будь-якою третьою (іми) особою (ами) згідно з умовами Договору та/або у зв`язку з ним. До яких, зокрема, належать зобов`язання Клієнта щодо повернення Кредиту, та/або сплати процентів, та/або сплати комісій, та/або сплати комісійних винагород, та/або сплати пені, та/або сплати штрафів, та/або компенсації (відшкодування) витрат (збитків), здійснених (понесених) Банком у зв`язку з Договором, та/або у зв`язку з невиконанням та/або неналежним виконанням Клієнтом положень Договору, в порядку, розмірі та на умовах, встановлених у Договорі; Випадок невиконання умов - факт(и)/ обставина(и)/ умова(и) невиконання та/або неналежного виконання умов(и)/ положень(ня)/ документа(ів)/ правочину(ів), посилання на який(і) міститься після цього терміну, або втрати такими (ою) умовами(ою)/ пложеннями(м) дійсності незалежно від волі Банку (п. 1.2);

- Ціна (сума) Договору дорівнює Генеральному ліміту (п. 3); Генеральний ліміт - максимально допустимий (дозволений) розмір заборгованості Клієнта перед Банком щодо Банківської послуги, що встановлюється сторонами у п. 1.1 Договору (п. 1.2); Генеральний ліміт дорівнює UAH 13 200 000,00 (п. 1.1);

- Умови надання кредиту:

вид Банківської послуги: Кредитна лінія (п. 1.1.1.1 п. 1.1);

Ліміт Банківської послуги - UAH 13 200 000,00 грн (п. 1.1.1.2 п. 1.1);

цільове призначення Банківської послуги: фінансування оборотного капіталу Клієнта (для реалізації мети надання державної підтримки, визначеної підпунктом 5 пункту 4 Порядку) (п. 1.1.1.3 п. 1.1);

Дата припинення чинності Лімітом Банківської послуги (відносно окремого виду Банківської послуги цей термін означає дату, коли Клієнт за будь-яких обставин повинен припинити отримувати (користуватися) таку (ою) Банківську (ою) послугу (ою), в тому числі зобов`язаний виконати всі Боргові зобов`язання стосовно такої Банківської послуги не пізніше такої дати) - 20.12.2023 року включно (п. 1.1.1.4 п. 1.1, п. 1.2);

Стандартний розмір та тип процентної ставки - змінювана процентна ставка (до якої відносяться Базова процентна ставка / Компенсаційна процентна ставка) (п. 1.1.1.6 п. 1.1);

Стандартний розмір Базової процентної ставки: Індекс UIRD (3 міс.) + 7 % річних. Протягом строку дії Договору Банк має право ініціювати зміну Стандартного розміру процентної ставки в порядку, передбаченому в пункті 5 Договору (п. 1.1.1.6.1 п. 1.1);

Стандартний розмір Компенсаційної процентної ставки: Станом на дату укладання Договору: 0 (нуль) /5 (п`ять) % річних. Вказаний розмір може змінюватись у порядку, визначеному пунктом 5.2 Договору (п. 1.1.1.6.2 п. 1.1);

Підвищений розмір процентної ставки та підстави його застосування: Стандартний розмір процентної ставки +2% річних; у разі порушення Клієнтом зобов`язання, передбаченого в п. 11 ("Обов`язки клієнта") та п. 22 ("Додатковий перелік зобов`язань клієнта") Договору (п. 1.1.1.7, 1.1.1.8 п. 1.1)

порядок оплати процентів: щомісячно, за кожен календарний місяць, в порядку та на умовах згідно з пунктом 5 Договору (п. 1.1.1.8 п. 1.1);

нарахування процентів: останній календарний день місяця (п. 1.1.1.9 п. 1.1);

- Генеральний строк - максимально допустимий (дозволений) строк (термін) правовідносин сторін згідно з Договором при умові (обставині) відсутності випадку невиконання умов Договору (п. 1.2); Генеральний строк становить період з дати укладення Договору до 20.12.2024 включно (п. 1);

- Банк здійснює надання Банківських послуг за плату, що має сплачуватися Клієнтом Банку в порядку та на умовах Договору виключно в безготівковій формі. Видами плат можуть бути проценти та/або комісійна винагорода, проте цей перелік не є вичерпним і Сторонами можуть бути погоджені інші види плати. Розмір плати визначається Сторонами в Договорі. Розрахунок та нарахування процентів здійснюється на щоденній основі. Проценти розраховуються протягом строку, що обчислюється днями та дорівнює кількості днів від дати надання Банком Банківської послуги, включаючи день надання, до дати виконання Клієнтом всіх зобов`язань щодо такої Банківської послуги (день припинення / закінчення строку дії Банківської послуги, інше), не включаючи останній день такого виконання (день припинення / закінчення строку дії Банківської послуги, інше). Проценти щодо такої Банківської послуги як Кредит, Кредитна лінія, виконання зобов`язань відносно якої здійснюється Клієнтом вчасно, без будь-яких порушень, нараховані станом на День нарахування процентів, повинні сплачуватися Клієнтом Банку протягом 1 (першого) Банківського дня наступного за таким Днем нарахування процентів. При цьому, якщо дата здійснення Платежу щодо сплати процентів припадає на не Банківський день, Платіж здійснюється в 1 (перший) Банківський день, наступний за таким не Банківським днем. Проценти щодо Банківської послуги, виконання зобов`язань відносно якої здійснюється Клієнтом з порушеннями (невчасно та/або неналежним чином), розраховуються та нараховуються кожного дня протягом строку дії такого порушення та повинні сплачуватися Клієнтом Банку негайно (за першої нагоди) в повному обсязі таких нарахованих процентів. За обставини, що Клієнт здійснює виконання, строкове або дострокове, Боргових зобов`язань щодо такої Банківської послуги як Кредит, Кредитна лінія, в повному обсязі або частині (відносно кожного окремого Траншу), проценти щодо таких Боргових зобов`язань, нараховані на дату здійснення їх виконання (не включаючи день такого виконання), мають бути сплачені Клієнтом одночасно (на дату здійснення) з таким виконанням або в інший строк, якщо це вимагається Банком (п. 5);

- умови та порядок надання державної підтримки у вигляді компенсації процентів передбачені п. 5.2 Договору;

- умови позбавлення Клієнта права на отримання державної підтримки передбачені п. 5.3 Договору;

- Виконання Боргових зобов`язань за ініціативою Банку: незалежно від (додатково до) інших положень Договору Банк вправі вимагати виконання Боргових зобов`язань в цілому або у визначеній Банком частині за умови настання будь-якої з наступних обставин: … настання Випадку невиконання Клієнтом умов Договору… Таке виконання Боргових зобов`язань повинно бути здійснене Клієнтом протягом 7 (семи) банківських днів з дня пред`явлення Банком Клієнту відповідної письмової вимоги про це … (п. 8);

- Банк зобов`язується надати Банківську послугу Клієнту відповідно до положень Договору за умови відсутності підстав (обставин) для відмови в погодженні (не прийнятті до) виконання Заяви про надання Банківської послуги, та/або відмови в наданні Банківської послуги, та/або вимоги Банку щодо виконання Боргових зобов`язань (п. 9);

- Клієнт зобов`язаний належним чином (без будь-яких порушень) виконувати Боргові зобов`язання у відповідності до положень Договору (п. 11).

З метою забезпечення виконання зобов`язань Клієнта за Договором про надання банківських послуг № СR 22-428/28-2 від 16.11.2022, між Банком (позивач) та ОСОБА_1 (Поручитель, відповідач) був укладений Договір поруки № SR 22-562/28-2 від 16.11.2022 (далі - Договір поруки).

Пунктом 2 Договору поруки передбачено, що в силу поруки, створеної відповідно до умов Договору поруки, Поручитель поручається перед Банком за виконання Клієнтом (юридична особа, що є контрагентом Банку/стороною за Договором про надання банківських послуг № СR 22-428/28-2 від 16.11.2022) та реквізити якої зазначені в пункті 20 Договору поруки - ТОВ "ЯЛИНІВКА НОВА") Боргових зобов`язань. Поручитель відповідає перед Банком за порушення (невиконання та/або неналежне виконання) Боргових зобов`язань Клієнтом. Порукою забезпечуються виконання Боргових зобов`язань у повному обсязі. Порука та солідарний обов`язок Поручителя перед Банком виникають з моменту укладення Договору та є чинними протягом всього строку (терміну) дії Боргових зобов`язань.

Відповідно до п. 3 Договору поруки, Клієнт та Поручитель відповідають перед Банком як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед Банком у тому ж обсязі, що і Клієнт, в таких же порядку та строках, шо і Клієнт. Банк має право вимагати виконання Боргових зобов`язань частково або в повному обсязі як від Клієнта та Поручителя разом, так і від будь-кого з них окремо. Банк, у разі одержання виконання Боргових зобов`язань Клієнтом та/або Поручителем не в повному обсязі, має право вимагати/отримати неодержані/невиконанні Боргові зобов`язання від Клієнта та/або Поручителя. І Клієнт, і Поручитель, залишаються зобов`язаними доти, доки Боргові зобов`язання не будуть виконані в повному обсязі.

Відповідно до п. 5 Договору поруки строк дії договору дорівнює Генеральному строку за обставин, що відсутній Випадок невиконання умов Договору. За обставин наявності Випадку невиконання умов Договору, договір залишається чинним до тих пір, поки всі зобов`язання Клієнта перед Банком не будуть виконані в повному обсязі. Значення Генерального строку наведене в пункті 20 Договору поруки - до 20.12.2024 включно.

Згідно з п. 13 Договору поруки, Поручитель зобов`язаний забезпечити належне виконання Боргових зобов`язань, як шляхом впливу на Клієнта, так і шляхом виконання Боргових зобов`язань згідно Договору поруки.

Відповідно до п. 14 Договору поруки передбачено:

Вимога Банку. Цим Банк вимагає від Поручителя як солідарного боржника за Борговими зобов`язаннями виконувати Боргові зобов`язання в порядку та строки, передбачені Договором. Сторони підтверджують, що положення цього пункту є достатньою підставою для цілей здійснення Поручителем виконання Боргових зобов`язань згідно Договору без необхідності направлення Банком Поручителю будь-якої додаткової вимоги.

Солідарний обов`язок. Сторони домовились, що положення Договору поруки щодо солідарного обов`язку Поручителя за Клієнта перед Банком є окремим правочином (договором), включеним в текст Договору поруки, і тому виконання Поручителем Боргових зобов`язань здійснюється згідно з цим застереженням, що міститься в Договорі поруки, та не потребує укладення Сторонами окремого договору чи будь-якого іншого додаткового підтвердження чи погодження.

Повідомлення про порушення. У разі порушення Боргових зобов`язань та/або умов Договору поруки, тобто невиконання та/або неналежне виконання Боргових зобов`язань Клієнтом та/або Поручителем в порядку та строки, встановлені Договором, Банк направляє/надсилає Клієнту/Поручителю письмове(і) повідомлення про порушення, (надалі - Повідомлення про порушення), суттєво за формою, що наведена в пункті 19 Договору поруки. В Повідомленні про порушення, зокрема, зазначається стислий зміст порушених зобов`язань/умов, загальний розмір не виконаної/них вимоги/умов, а також вимога про виконання порушених зобов`язанпя/умов протягом певного строку.

Згідно з п. 15 Договору поруки Поручитель заявляє та гарантує Банку, що має належну здатність набувати, надавати та виконувати свої зобов`язання, а також нести відповідальність за Договором поруки.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як встановлено судом, між позивачем та третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, укладено Договір про надання банківських послуг № СR 22-428/28-2 від 16.11.2022, умови якого та відповідні положення статей параграфів 1, 2 глави 71 ЦК України та статей 345-349 параграфа 1 глави 35 Господарського кодексу України (далі - ГК України) визначають права та обов`язки сторін з надання та повернення грошових коштів (кредиту) та сплати процентів.

Згідно норми ч. 2 ст. 345 ГК України кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов`язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов`язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 ("Позика") глави 71, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ч. 1 ст. 1046 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу статей 525, 526 Цивільного кодексу України та статті 193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов договору та вимог зазначених Кодексів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За змістом частини першої статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, порукою.

Відповідно до статі 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку (ч. 1). Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником (ч. 2). Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі (ч. 3).

Відповідно до статті 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (ч. 1). Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч. 2). Особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки (ч. 3).

Згідно з приписами статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що на виконання зобов`язань за Договором про надання банківських послуг № СR 22-428/28-2 від 16.11.2022, Банк (позивач) надав Клієнту (ТОВ "ЯЛИНІВКА НОВА") кредит, перерахувавши останньому кредитні кошти у загальній сумі 13 200 000,00 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи меморіальними ордерами № 23546579 від 17.11.2022, № 31173536 від 23.11.2022, № 34501092 від 25.11.2022, № 37484716 від 28.11.2022, № 41002353 від 30.11.2022, № 10307006 від 08.12.2022, № 9922641 від 08.12.2022, № 11672674 від 09.12.2022, та випискою з особового рахунку ТОВ "ЯЛИНІВКА НОВА"

У свою чергу, Клієнт згідно умов Договору про надання банківських послуг № СR 22-428/28-2 від 16.11.2022, був зобов`язаний використати кредит за цільовим призначенням, сплатити проценти за користування кредитом та повернути Банку кредит в повному обсязі, в порядку та в строки, обумовлені Договором.

За умовами пункту 8 Договору Банк вправі вимагати виконання Боргових зобов`язань в цілому або у визначеній Банком частині за умови, зокрема, настання Випадку невиконання Клієнтом умов Договору. Таке виконання Боргових зобов`язань повинно бути здійснене Клієнтом протягом 7 (семи) банківських днів з дня пред`явлення Банком Клієнту відповідної письмової вимоги про це.

Відповідно до п. 8 Договору Банк (позивач) направив Клієнту (ТОВ "ЯЛИНІВКА НОВА") вимогу № 73-3-2-73-3-1/8677 від 30.11.2023, відповідно до якої вимагав від Клієнта погасити протягом 7 (семи) банківських днів з дня пред`явлення вимоги заборгованість по кредиту за Договором у загальній сумі 14 365 473,15 грн (станом на 30.11.2023), з яких: 13 200 000,00 грн сума заборгованості по тілу кредиту, 1 165 473,15 грн - сума заборгованості по відсоткам за користування кредитом). Направлення позивачем наведеної вимоги ТОВ "ЯЛИНІВКА НОВА" підтверджується наявними в матеріалах справи копіями фіскального чеку, накладної АТ "Укрпошта" та опису вкладення у цінний лист № 874 від 30.11.2023.

ТОВ "ЯЛИНІВКА НОВА" не виконало вимогу Банку № 73-3-2-73-3-1/8677 від 30.11.2023 щодо погашення заборгованості за Договором, докази протилежного в матеріалах справи відсутні.

За розрахунком позивача, наявним в матеріалах справи, станом на 27.12.2023 заборгованість ТОВ "ЯЛИНІВКА НОВА" за Договором склала 14 574 333,32 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту - 13 200 000,00 грн, заборгованості по процентам - 1 374 333,32 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач та третя особа не заперечили щодо заборгованості ТОВ "ЯЛИНІВКА НОВА" за Договором, жодних належних та допустимих доказів на спростування факту наявності та суми такої заборгованості суду не надали.

Судом встановлено, що згідно укладеного між позивачем (Банк) та відповідачем (Ващенко А.В., поручитель) Договору поруки, відповідач поручився перед позивачем за виконання зобов`язань ТОВ "ЯЛИНІВКА НОВА" за Договором про надання банківських послуг № СR 22-428/28-2 від 16.11.2022 у повному обсязі.

Станом на час розгляду справи по суті Договір поруки є чинним, докази протилежного в матеріалах справи відсутні.

У зв`язку з настанням випадку невиконання зобов`язань за Договором про надання банківських послуг № СR 22-428/28-2 від 16.11.2022, позивач відповідно до п. 14 Договору поруки направив відповідачу повідомлення про порушення № 73-3-2/8836 від 07.12.2023, відповідно до якого вимагав від відповідача, як поручителя, виконати порушене за Договором про надання банківських послуг № СR 22-428/28-2 від 16.11.2022 зобов`язання у триденний строк з моменту направлення Банком поручителю цієї вимоги. Направлення позивачем повідомлення про порушення відповідачу підтверджується наявними в матеріалах справи копіями фіскального чеку, накладної АТ "Укрпошта" та опису вкладення у цінний лист № 789 від 07.12.2023.

Умовами пункту 14 Договору поруки передбачено, що якщо протягом встановленого у Повідомленні про порушення строку вимога про виконання порушеного зобов`язання залишається без задоволення, Банк вправі звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку.

Відповідачем залишено без задоволення вимогу позивача про виконання порушеного зобов`язання за Договором про надання банківських послуг № СR 22-428/28-2 від 16.11.2022, докази протилежного в матеріалах справи відсутні.

Отже, матеріалами справи підтверджується невиконання Клієнтом (ТОВ "ЯЛИНІВКА НОВА") своїх грошових зобов`язань за Договором про надання банківських послуг № СR 22-428/28-2 від 16.11.2022 та наявність у ТОВ "ЯЛИНІВКА НОВА" простроченої заборгованості, зокрема, заборгованості по тілу кредиту в сумі 13 200 000,00 грн.

Докази погашення ТОВ "ЯЛИНІВКА НОВА" та/або ОСОБА_1 заборгованості по тілу кредиту у наведеній сумі станом на час розгляду спору по суті матеріали справи не містять, а третьою особою та відповідачем такі докази суду не подано.

Згідно з статтею 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Здійснивши оцінку доказів у порядку статті 86 ГПК України, враховуючи факт невиконання третьою особою зобов`язань за Договором про надання банківських послуг № СR 22-428/28-2 від 16.11.2022 та умови Договору поруки, згідно яких відповідач (поручитель) несе солідарну відповідальність з Клієнтом перед Банком за виконання зобов`язань по Договору та право позивача вимагати виконання зобов`язань частково або в повному обсязі як від Клієнта та поручителя разом, так і від будь-кого з них окремо, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача (поручителя) заборгованості за тілом кредиту за Договором про надання банківських послуг № СR 22-428/28-2 від 16.11.2022 в сумі 13 200 000,00 грн є обгрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

Стосовно розподілу судових витрат.

Частиною 1 статті 124 ГПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Позивачем у позовній заяві зазначено про понесення ним судових витрат у вигляді сплати судового збору в сумі 158 400,00 грн за подання позовної заяви (із застосуванням коефіцієнту 0,8 для пониження розміру ставки судового збору згідно з ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір"). Також зазначено, що позивачем не очікується понесення будь-яких додаткових витрат.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.04.2024 задоволено заяву позивача про забезпечення позову. За подання заяви про забезпечення позову позивачем сплачено судовий збір у сумі 1 211,20 грн (із застосуванням коефіцієнту 0,8 для пониження розміру ставки судового збору згідно з ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір").

Відповідач не подав до суду попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи приписи статті 129 ГПК України та задоволення позовних вимог, судові витрати позивача по сплаті судового збору в загальній сумі 159 611,20 грн покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 4, 13, 73, 74, 76-80, 86, 123, 124, 129, 165, 232, 236-238, 240, 241, 327 ГПК України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "ОТП БАНК" (Україна, 01033, місто Київ, вулиця Жилянська, будинок 43; ідентифікаційний код 21685166) 13 200 000,00 грн (тринадцять мільйонів двісті тисяч гривень 00 коп.) заборгованості, 159 611,20 грн (сто п`ятдесят дев`ять тисяч шістсот одинадцять гривень 20 коп.) судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (частини 1, 2 статті 241 ГПК України).

Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 253, 254, 256-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Повне рішення складено 16.07.2024

Суддя Оксана ГУМЕГА