ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2024 року Справа № 924/262/24

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Олексюк Г.Є., суддя Гудак А.В. , суддя Мельник О.В.

секретар судового засідання Ткач Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 15.04.2024 у справі № 924/262/24 (суддя Кочергіна В.О., повний текст рішення складено 25.04.2024)

за позовом Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Елтранс Україна"

про стягнення 93 366 грн пені, 167 580 грн штрафу 7 %, 478 800 грн штрафу 20 %

за участю представників сторін:

позивача - не з`явився;

відповідача - не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (далі - позивач, АТ "НАЕК "Енергоатом") звернулося до Господарського суду Хмельницької області про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Елтранс Україна" (далі - відповідач, ТОВ "Елтранс Україна") 93 366 грн пені, 167 580 грн 7 % штрафу та 478 800 грн 20 % штрафу.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки № 53-124-08-22-17972 від 28.06.2022 в частині своєчасної поставки товару.

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 15.04.2024 позов задоволено частково. Стягнуто з ТОВ "Елтранс Україна" на користь АТ "НАЕК "Енергоатом" 46 683 грн пені, 83 790 грн штрафу 7 %, 239 400 грн штрафу 20 % та 8 876, 95 грн витрат по оплаті судового збору. В решті суми у позові відмовлено.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач допустив прострочення виконання зобов`язання щодо поставки товару з 11.12.2022 по 18.01.2023 (39 календарних днів). Перевіривши розрахунок заявлених до стягнення суми 93 366 грн пені, 167 580 грн штрафу у розмірі 7 % та 478 800 грн штрафу у розмірі 20 % за період з 11.12.2022 по 18.01.2023 включно, суд першої інстанції вказав, що він є арифметично вірним. В той же час, із урахуванням доводів та наданих відповідачем доказів до клопотання відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій на 90 %, реалізуючи своє право на зменшення розміру штрафних санкцій відповідно до положень ч. 3 ст. 551 ЦК України та ст. 233 ГК України, суд першої інстанції зменшив розмір пені та штрафу на 50 %.

До Північно - західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга АТ "НАЕК "Енергоатом" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 15.04.2024 у справі № 924/262/24, в якій позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову про стягнення заборгованості в загальній сумі 369 873 грн, прийняти в цій частині нове рішення, яким позов задоволити; в решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що в ході розгляду справи у суду першої інстанції були відсутні передбачені законом підстави для зменшення розміру штрафних санкцій, а вказані у рішенні суду висновки про їх наявність є безпідставними і необґрунтованими припущеннями, які непідтверджені належними і допустимим доказами, та такими, що не спростовують правомірності і обґрунтованості позову. Апелянт звертає увагу, що посилання суду першої інстанції на практику ЄСПЛ щодо мінімального конвенційного стандарту мотивування є очевидно нерелевантними з огляду на те, що встановлений ГПК України стандарт мотивування судових рішень є вищим (суворішим) за мінімальний конвенційний стандарт, визначений усталеною практикою ЄСПЛ.

Автоматизованою системою документообігу суду визначено колегію суддів для розгляду справи № 924/262/24 у складі головуючий суддя Маціщук А.В., суддя Василишин А.Р., суддя Філіпова Т.Л.

Листом від 13.05.2024 матеріали справи витребувано з Господарського суду Хмельницької області.

22.05.2024 до суду надійшли матеріали справи.

Розпорядженням керівника апарату суду від 27.05.2024 № 01-05/224 у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю головуючого судді (судді-доповідача) по справі № 924/262/24 - Маціщук А.В. у період з 27.05.2024 по 30.05.2024 включно, відповідно до ст. 32 ГПК України, ст. 155 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", Положення про автоматизовану систему документообігу суду та п. 9.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Північно-західному апеляційному господарському суді, призначено повторний автоматизований розподіл справи.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи від 27.05.2024 визначено колегію суддів для розгляду справи № 924/262/24 у складі головуючий суддя Олексюк Г.Є., суддя Василишин А.Р., суддя Філіпова Т.Л.

Ухвалою Північно - західного апеляційного господарського суду від 29.05.2024 відкрито провадження за апеляційною скаргою АТ "НАЕК "Енергоатом" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 15.04.2024 у справі № 924/262/24. Розгляд апеляційної скарги призначено на 27.06.2024 о 15:15 год.

У зв`язку із тимчасовою непрацездатністю головуючого судді Олексюк Г.Є. судове засідання у справі 27.06.2024 о 15:15 год. не відбулося.

Розпорядженням керівника апарату суду від 03.07.2024 № 01-05/378 у зв`язку із перебуванням у відпустці суддів - членів колегії у даній справі - Філіпової Т.Л. та Василишина А.Р., відповідно до ст. 32 ГПК України, ст. 155 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", пунктів 18, 20 розділу VIII Положення про автоматизовану систему документообігу суду та п. 8.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Північно-західному апеляційному господарському суді, призначено заміну суддів - членів колегії у судовій справі.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.07.2024 для розгляду справи визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Олексюк Г.Є., суддя Гудак А.В., суддя Мельник О.В.

Ухвалою Північно - західного апеляційного господарського суду від 03.07.2024 прийнято апеляційну скаргу АТ "НАЕК "Енергоатом" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 15.04.2024 у справі № 924/262/24 до провадження у новому складі суду. Розгляд апеляційної скарги призначено на 10.07.2024 о 14:10 год.

Відповідач відзиву на апеляційну скаргу до суду на подав.

В судове засідання учасники справи не з`явилися, про день, час та місце судового розгляду повідомлялися належним чином.

Враховуючи те, що судом вчинено всі необхідні дії для повідомлення всіх учасників справи про день, час та місце розгляду справи, явка сторін в судове засідання обов`язковою не визнавалась, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу в даному судовому засіданні за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Північно - західний апеляційний господарський суд зазначає наступне.

Як встановлено апеляційним судом, 28.06.2022 між ДП "НАЕК "Енергоатом" від імені якого діє відокремлений підрозділ "Хмельницька атомна електрична станція" (покупець) та ТОВ "Елтранс Україна" (постачальник) було укладено договір поставки № 53-124-08-22-17972.

Відповідно до п. 1.1 договору, постачальник зобов`язується поставити і передати у власність покупцю у передбачені цим договором строки товар, а покупець зобов`язується прийняти і оплатити даний товар згідно з найменуванням, асортиментом, виробником, кількістю, ціною, та з кодом згідно УКТ ЗЕД товару, які зазначаються в специфікації №1 (додаток №1 до договору), та є невід`ємною частиною договору.

Предметом поставки по даному договору є товар: код ДК 021:20-4 Теплообмінники, кондиціонери повітря, холодильне обладнання та фільтрувальні пристрої (п. 1.2 договору).

Згідно п. 1.3 договору, місцем виконання цього договору є м. Нетішин Хмельницької області.

Відповідно до п. 3.1 договору, строк поставки товару становить 90 днів з дати укладення сторонами цього договору, але не пізніше дати припинення воєнного стану оголошеного Указом Президента від 24.02.2022 № 64 "Про введення воєнного стану в Україні" (із змінами).

Пунктом 3.2 договору передбачено, що поставка товару здійснюється транспортом і за рахунок постачальника на умовах DDP згідно з ІНКОТЕРМС 2020 на склад вантажоодержувача за адресою: Хмельницьке відділення ВП "Складське господарство" / склад №10, вул. Енергетиків, 36, м. Нетішин, Хмельницька обл., 30100.

Пунктом 3.5. договору визначено, що датою поставки товару вважається дата підписання видаткової накладної / товарно-транспортної накладної вантажоодержувачем.

Згідно з п. п. 3.7, 3.8, 3.9 договору, приймання товару здійснюється на складі Вантажоодержувача у відповідності до супровідних документів.

Приймання товару за якістю та кількістю здійснюється згідно з вимогами стандарту ДП "НАЕК "Енергоатом" СОУ НАЕК 038:2021 "Управління закупівлями продукції. Організація вхідного контролю продукції для ВП Компанії".

Якщо під час приймання-передачі товару на складі вантажоодержувача буде встановлено, що товар за технічними характеристиками, технічною супровідною документацією, не відповідає умовам договору, нормам, вантажоодержувач має право в односторонньому порядку відмовитись від подальшого приймання такого товару та повернути його постачальнику без будь - яких фінансових наслідків для себе.

Відповідно до п.п. 3.10, 3.11 договору, у разі поставки неякісного, некомплектного, дефектного товару, товару, що не відповідає умовам договору, а також при недопоставці товару - Покупець письмово повідомляє (рекомендованим листом з описом вкладення та з повідомленням про вручення) постачальника про виявлені невідповідності товару

Постачальник зобов`язується здійснити за свій рахунок заміну неякісного (некомплектного) товару, товару, що не відповідає умовам договору чи допоставити його в 20-ти денний строк з моменту одержання повідомлення покупця про виявлення невідповідностей товару, та/або про установлення факту недопоставки (недоукомплектування) товару.

Згідно з п. п. 4.1, 4.2 договору, ціна товару по договору становить 1 995 000 грн, крім того ПДВ 20 % 399 000 грн, всього ціна договору 2 394 000 грн.

Ціна за одиницю товару, кількість та загальна ціна товару по договору визначається специфікацією № 1 (додаток 1 до договору).

Відповідно до п. п. 6.3.1, 6.3.2, 6.3.4, 6.35 п. 6.3 договору, постачальник зобов`язаний, зокрема, забезпечити поставку товару у строки, встановлені договором; забезпечити відповідність якості товару, що поставляється, умовам договору; протягом гарантійного строку товар та/або його складові частини, які виявляться дефектними чи такими, що не відповідають умовам договору, усунути за свій рахунок виявлені недоліки чи замінити дефектні частини у строки погоджені з покупцем, але не більше 20 календарних днів з дати отримання повідомлення (направлене рекомендованим листом з описом вкладення та з повідомленням про вручення) від покупця про виявленні недоліки; поставлені товари, які не відповідають специфікації договору (неналежної якості, без належного оформлення документів тощо) на вимогу покупця вивезти такий товар зі складів вантажоодержувача в строк 3 днів або укласти з вантажоодержувачем договір про надання послуг відповідального зберігання на період з дати, коли товар мав бути вивезений до повного врегулювання (усунення) невідповідностей, виявлених в процесі вхідного контролю. У випадку відмови постачальника від укладання договору про відповідальне зберігання, останній зобов`язаний відшкодувати вантажоодержувачу відповідні витрати, пов`язані із відповідальним зберіганням, які підтверджуються розрахунками вантажоодержувача.

Пунктами 8.2, 8.3 договору, сторони погодили, що за порушення строку поставки товару постачальник сплачує покупцю пеню в розмірі 0,1 % від вартості непоставленого (недопоставленого) в строк товару за кожен день прострочення, а за прострочення поставки понад 30 днів постачальник додатково сплачує покупцю штраф в розмірі 7 % від вказаної вартості.

У випадку невиконання постачальником зобов`язань, визначених п. 3.11 та п. 6.3.4 договору, постачальник зобов`язується сплатити покупцю штраф, за порушення строку заміни або допоставки (доукомплектування) товару, в розмірі 20 % від вартості товару, який підлягає заміні або допоставці (доукомплектування).

Пунктом 9.4 договору визначено, що даний договір пов`язаний з діяльністю відокремленого підрозділу "Хмельницька АЕС" ДП "НАЕК "Епергоатом", якому надано право здійснювати повноваження сторони від імені юридичної особи (ДП "НАЕК "Енергоатом"), в зв`язку з чим територіальна підсудність справ за участю ВП ХАЕС відповідно до вимог статті 29 ГПК України визначається за місцезнаходженням ВП ХАЕС.

Відповідно до п. п. 11.1, 11.4 договору, цей договір вважається укладеним і набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками (за наявності печатки) і діє до 31.12.2022, а в частині оплати за поставлений товар та виконання гарантійних зобов`язань. що передбачені цим договором - до повного виконання сторонами узятих на себе зобов`язань.

Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії договору.

Згідно з п. п. 13.1, 13.2 договору, додатками до договору є: специфікація №1 (додаток № 1 до договору) та технічна специфікація (додаток № 2 до договору).

Договір підписаний директорами сторін та скріплений відтиском печаток сторін.

14.10.2022 між сторонами підписано додаткову угоду № 1, згідно якої сторони прийшли до згоди прийняти до виконання специфікацію додаток № 1 до додаткової угоди № 1 договору від 28.06.2022 та технічну специфікацію додаток № 2 до додаткової угоди № 1 договору від 28.06.2022 (п. 1 угоди).

Специфікація додаток № 1 до договору від 28.06.2022 та технічна специфікація додаток № 2 до договору від 28.06.2022 втрачає чинність з дати підписання даної додаткової угоди (п. 2 угоди).

У п. 3 додаткової угоди сторони погодили продовжити до 21.11.2022 строк поставки по договору від 28.06.2022.

По всіх інших питаннях, що не обумовлені даною додатковою угодою, сторони керуються умовами договору поставки від 28.06.2022 (п. 4 угоди).

Дана угода є невід`ємною частиною договору поставки від 28.06.2022 (п. 5 угоди).

Додатками до угоди є: специфікація № 1 (додаток №1) та технічна специфікація (додаток №2).

28.11.2022 між сторонами підписано додаткову угоду № 2, згідно якої, відповідно до п. 12.2 договору від 28.06.2022 сторони погодили продовжити до 10.12.2022 строк поставки товару за договором від 28.06.2022 (п. 1 угоди).

По всіх інших питаннях, що не обумовлені даною додатковою угодою, сторони керуються умовами договору поставки від 28.06.2022 (п. 2 угоди).

Додаткова угода № 2 набирає чинності з дати її підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками (п. 3 угоди).

Дана угода є невід`ємною частиною договору поставки від 28.06.2022 (п. 4 угоди).

14.12.2022 позивач звернувся із листом за № 61-12292/15800 до відповідача, в якому, посилаючись на умови розділу 3 договору від 28.06.2022 та п. 1 додаткової угоди № 2 від 28.11.2022, просив виконати постачання кондиціонерів автономних 2АК25-60/6 у кількості 2 шт. згідно специфікації №1.

Листом від 25.01.2023 за № 61-713/1314 позивач звернувся до відповідача, в якому повідомив про те, що при проведенні вхідного контролю продукції, яка надійшла від ТОВ "Елтранс Україна" згідно з договором від 28.06.2022 виявлені невідповідності умовам вищевказаного договору.

Відповідно до СОУ 038:2021 оформлено довідку про виявлені невідповідності на етапі ВК-1 від 20.01.2022 № Д1-10-8-24. В листі позивач просив невідкладно прийняти відповідні міри щодо врегулювання невідповідностей. До листа долучено копію довідки № Д1-10-8-24 від 20.01.2022.

Листом від 03.02.2023 за № 61-936/1881 позивач звернувся до відповідача, в якому повідомив, що на продукцію, яка була поставлена згідно з договором від 28.06.2022 оформлено акт на забраковану продукцію від 23.01.2023 № 0.ЦВ.0064.АК-23. В листі позивач, посилаючись на п. 3.11 договору, просив організувати вивезення забракованої продукції, а саме, кондиціонер автономний 2АК25-60/6 в кількості 2 шт, що зберігається в ізоляторі траку складу № 10 ХВ ВП СГ. До листа долучено акт на забраковану продукцію від 23.01.2023 № 0.ЦВ.0064.АК-23.

19.01.2023 згідно видаткової накладної № 209 від 23.12.2022 відповідач поставив позивачу товар (кондиціонер автономний 2АК25-60/6 (код УКТ ЗЕД 8415) в кількості 2 шт. на суму 2 394 000 грн (з ПДВ).

Вказаний товар не був прийнятий вантажоодержувачем (покупцем), оскільки в ході приймання цієї продукції і проведення згідно з умовами пунктів 3.7. та 3.8 договору вхідного контролю ВК-1 було встановлено факт невідповідності такої продукції умовам договору (комплект поставки кондиціонерів автономних 2АК25-60/6 не відповідав технічній специфікації до договору, відсутнє заводське маркування), про що було складено довідку про виявлені невідповідності на етапі ВК-1 від 20.01.2023 № Д1-10-8-24, а також складено відповідний акт на забраковану продукцію від 23.01.2023 № 0.ЦВ.0064.АК-23, які знаходяться в матеріалах справи.

Листом від 29.03.2023 № 0163/03-23 відповідач звернувся до позивача, в якому повідомив про те, що в період з 04.04.2023 по 06.04.2023 ним будуть направлені для покупця автономні кондиціонери 2АК25-60/6 в кількості 2 шт. з технічними характеристиками відповідно до технічних вимог ВП "Хмельницька АЕС", а також просив прийняти продукцію та погодити вивезення автономних кондиціонерів, які були відвантажені 23.12.2022 згідно видаткової накладної від 23.12.2022 № 209.

05.04.2023 згідно видаткової накладної № 56 відповідач поставив позивачу кондиціонер автономний 2АК25-60/6 (код УКТ ЗЕД 8415) в кількості 2 шт. на суму 2 394 000 грн (з ПДВ), які позивач отримав, про що відповідальний працівник підприємства засвідчив своїм підписом на відповідній накладній.

25.04.2023 позивачем на адресу відповідача було надіслано претензію за № 45-30-828/6779 з проханням у семиденний строк з моменту її отримання сплатити штрафні санкції, передбачені умовами договору від 28.06.2022, у зв`язку із простроченням поставки товару.

Претензія залишена останнім без відповіді та належного реагування.

Предметом позову у справі є вимоги позивача про стягнення з відповідача 93 366 грн пені та 167 580 грн штрафу у розмірі 7 % на підставі п. 8.2 договору та 478 800 грн штрафу у розмірі 20 % на підставі п. 8.3 договору у зв`язку із порушенням відповідачем термінів поставки товару, визначених умовами договору від 28.06.2022 із урахуванням внесених до нього змін додатковими угодами № 1 від 14.10.2022 та № 2 від 28.11.2022.

Надаючи правову оцінку обставинам у справі, колегія суддів зазначає, що за приписами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені частиною 2 статті 16 ЦК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 175 ГК України майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Правочином, згідно ч. 1 ст. 202 ЦК України, є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частинами 1, 2, 6 ст. 265 ГК України встановлено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. Договір поставки укладається на розсуд сторін або відповідно до державного замовлення. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 1 ст. 712 ЦК України).

Відповідно до ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Зазначене також кореспондується з положеннями статей 525, 526 ЦК України.

Частиною 1 статті 530 ЦК України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 230 ГК України, п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня).

Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Частиною другою ст. 551 ЦК України передбачено, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Пунктами 8.2, 8.3 договору, сторони погодили, що за порушення строку поставки товару постачальник сплачує покупцю пеню в розмірі 0,1 % від вартості непоставленого (недопоставленого) в строк товару за кожен день прострочення, а за прострочення поставки понад 30 днів постачальник додатково сплачує покупцю штраф в розмірі 7 % від вказаної вартості.

У випадку невиконання постачальником зобов`язань, визначених п. 3.11 та п. 6.3.4 договору, постачальник зобов`язується сплатити покупцю штраф, за порушення строку заміни або допоставки (доукомплектування) товару, в розмірі 20 % від вартості товару, який підлягає заміні або допоставці (доукомплектування).

Як встановлено судом апеляційної інстанції, 28.06.2022 між ДП "НАЕК "Енергоатом" від імені якого діє ВП "ХАЕС" (покупець) та ТОВ "Елтранс Україна" (постачальник) укладено договір поставки № 53-124-08-22-17972, відповідно до умов якого постачальник зобов`язується поставити і передати у власність покупцю у передбачені цим договором строки товар, а покупець зобов`язується прийняти і оплатити даний товар згідно з найменуванням, асортиментом, виробником, кількістю, ціною, та з кодом згідно УКТ ЗЕД товару, які зазначаються в специфікації №1 (додаток № 1 до договору), та є невід`ємною частиною договору.

Предметом поставки по даному договору є товар: код ДК 021:20-4 теплообмінники, кондиціонери повітря, холодильне обладнання та фільтрувальні пристрої (п. 1.2 договору).

В силу п. 3.1 договору, строк поставки товару становить 90 днів з дати укладення сторонами цього договору, але не пізніше дати припинення воєнного стану оголошеного Указом Президента від 24.02.2022 № 64 "Про введення воєнного стану в Україні" (із змінами).

В подальшому, сторонами погоджено та підписано додаткову угоду № 1 від 14.10.2022, якою, зокрема продовжено до 21.11.2022 строк поставки товару, та додаткову угоду № 2 від 28.11.2022, якою зокрема продовжено строк поставки товару до 10.12.2022.

Так, згідно видаткової накладної № 209 від 23.12.2022, відповідач поставив позивачу товар (кондиціонер автономний 2АК25-60/6 (код УКТ ЗЕД 8415) в кількості 2 шт. на суму 2 394 000 грн (з ПДВ), який не відповідав умовам договору та технічній специфікації до договору, про що відповідальними працівниками підприємства позивача складено довідку про виявлені невідповідності на етапі ВК-1 від 20.01.2023 № Д1-10-8-24 та акт на забраковану продукцію від 23.01.2023 № 0.ЦВ.0064.АК-23.

В той же час, 05.04.2023 згідно видаткової накладної № 56, відповідач поставив позивачу кондиціонер автономний 2АК25-60/6 (код УКТ ЗЕД 8415) в кількості 2 шт. на суму 2 394 000 грн (з ПДВ), які позивач прийняв, про що відповідальний працівник підприємства засвідчив своїм підписом на відповідній накладній.

З урахуванням викладеного, колегія суддів встановила, що відповідач здійснив виконання зобов`язань щодо поставки товару з порушенням строків, визначених п. 3.1 договору від 28.06.2022, додаткової угоди № 1 від 14.10.2022 та додаткової угоди № 2 від 28.11.2022. Відповідач допустив прострочення виконання зобов`язання щодо поставки товару з 11.12.2022 по 18.01.2023 (39 календарних днів).

Суд апеляційної інстанції, перевіривши розрахунок заявлених до стягнення сум пені в розмірі 93 366 грн, 7 % штрафу в розмірі 167 580 грн та 478 800 грн штрафу у розмірі 20 % за період з 11.12.2022 по 18.01.2023 включно, вважає їх арифметично вірними та правомірно нарахованими.

В той же час, відповідач подав до суду першої інстанції клопотання, в якому просив зменшити розмір штрафних санкцій на 90 %. Дане клопотання мотивоване тим, що з початком збройної агресії проти України, через масований ракетний обстріл у ряді областей застосували аварійні відключення електроенергії, зокрема і в Запорізькій області були періодичні відключення, через, що виробник і відповідач також не мав можливості працювати в повному обсязі. Територія Запорізької області майже на 60 % є окупованою, а саме м. Запоріжжя стало прифронтовим, що в свою чергу призводить до несподіваних наслідків, що стало також причиною належного виконання відповідачем умов договору від 28.06.2022.

Колегія суддів зазначає, що згідно ч. 1 ст. 233 ГК України у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому, повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником, майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

За приписами ч. 4 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо вона значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Реалізуючи своє право на зменшення розміру штрафних санкцій відповідно до положень частини 3 статті 551 ЦК України та статті 233 ГК України, суди повинні виходити з фактичних обставин, встановлених у кожній справі на підставі доказів, наданих учасниками справи на підтвердження їх вимог і заперечень, яким повинна надаватися оцінка згідно з вимогами статті 86 ГПК України, тобто судами повинні досліджуватися конкретні обставини справи щодо ступеня виконання умов договорів, розміру заборгованості, майнового стану сторін тощо.

Застосоване у статті 233 ГК України та статті 551 ЦК України словосполучення "суд має право" та "може бути зменшений за рішенням суду" свідчить про те, що саме суд користується певною можливістю розсуду щодо зменшення розміру штрафних санкцій (неустойки), оцінюючи обставини, які мають істотне значення.

При цьому, ні у зазначеній нормі, ні в чинному законодавстві України не міститься переліку виняткових випадків (обставин, які мають істотне значення), за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку, тому вирішення цього питання покладається безпосередньо на суд, який розглядає відповідне питання з урахуванням всіх конкретних обставин справи в їх сукупності.

Справедливість, добросовісність, розумність належать до загальних засад цивільного законодавства, передбачених статтею 3 ЦК України, які обмежують свободу договору, встановлюючи певну межу поведінки учасників цивільно-правових відносин.

Ці загальні засади втілюються у конкретних нормах права та умовах договорів, регулюючи конкретні ситуації таким чином, коли кожен з учасників відносин зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки, захищати власні права та інтереси, а також дбати про права та інтереси інших учасників, передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам і інтересам інших осіб, закріпляти можливість адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу.

Загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення. Одним з принципів цивільного права є компенсація майнових втрат особи, що заподіяні правопорушенням, вчиненим іншою особою.

Так, зокрема, неустойка спрямована на забезпечення компенсації майнових втрат постраждалої сторони. Для того щоб неустойка не набула ознак каральної санкції, діє правило ч. 3 ст. 551 ЦК України про те, що суд вправі зменшити розмір неустойки, якщо він є завеликим порівняно зі збитками, які розумно можна було б передбачити.

Частиною 2 ст. 216 ГК України унормовано, що застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання.

Якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення. Він може бути несправедливим щодо боржника, а також щодо третіх осіб, оскільки майновий тягар відповідних виплат може унеможливити виконання боржником певних зобов`язань, зокрема з виплати заробітної плати своїм працівникам та іншим кредиторам, тобто цей тягар може бути невиправдано обтяжливим чи навіть непосильним. Правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 902/417/18.

Суд апеляційної інстанції бере до уваги, що господарсько - правова відповідальність передбачена за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. Отже, справедливість, добросовісність, розумність як загальні засади цивільного законодавства є застосовними у питаннях застосування господарсько-правової відповідальності.

Господарські санкції, що встановлюються відповідно до договору чи закону за несвоєчасне виконання зобов`язання, спрямовані передусім на компенсацію кредитору майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку боржника. Такі санкції не можуть розглядатися кредитором як спосіб отримання доходів, що є більш вигідним порівняно з надходженнями від належно виконаних господарських зобов`язань.

В той же час, реалізуючи свої дискреційні повноваження суд у відповідному рішенні визначає конкретні обставини справи, які мають юридичне значення, з огляду на мотиви про компенсаційний, а не каральний характер заходів відповідальності. Наявність у кредитора можливості стягувати з споживача надмірні грошові суми як неустойку, спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.

Суд, в даному випадку, враховує, що відповідачем добровільно поставлено товар у зв`язку з несвоєчасною поставкою якого, позивачем нараховано та заявлено до стягнення штрафні санкції, а непоставка товару існувала протягом нетривалого періоду. В матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували ймовірність завдання чи наявність реальних збитків у позивача через неналежне виконання відповідачем своїх договірних зобов`язань.

Також судом приймаються до уваги доводи відповідача про те, що з початком збройної агресії проти України, через масований ракетний обстріл у ряді областей застосували аварійні відключення електроенергії, зокрема і в Запорізькій області були періодичні відключення, через, що виробник і відповідач також не мав можливості працювати в повному обсязі. Територія Запорізької області майже на 60 % є окупованою, а саме м. Запоріжжя стало прифронтовим, що в свою чергу призводить до несподіваних наслідків, що стало також причиною належного виконання відповідачем умов договору від 28.06.2022.

Із урахуванням важливості та необхідності дотримання балансу інтересів сторін у даному конкретному випадку, виходячи з міркувань розумності та справедливості, беручи до уваги матеріальні інтереси обох сторін, характер господарської діяльності, її суспільне значення, а також сумлінне виконання відповідачем своїх зобов`язань щодо поставки товару, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про наявність низки виняткових обставин, з якими законодавством пов`язується можливість реалізації судом дискреційних повноважень для зменшення розміру пені та штрафу.

Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції правомірно скористався правом, наданим йому ст. 551 ЦК України та ст. 233 ГК України та дійшов обґрунтованого висновку про зменшення розміру присудженої до стягнення пені та штрафу на 50 %.

При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що чинним законодавством не врегульований розмір (відсоткове співвідношення) можливого зменшення штрафних санкцій. Відповідно, таке питання вирішується господарським судом згідно зі статтею 86 ГПК України, тобто за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Також апеляційним судом враховується, що стягнення на користь позивача 46 683 грн пені, 83 790 грн 7 % штрафу та 239 400 грн 20 % штрафу у зв`язку з несвоєчасною поставкою товару є достатньою компенсацією кредитору майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного виконання відповідачем своїх зобов`язань.

З огляду на викладене, апеляційний господарський суд не бере до уваги посилання позивача в апеляційній скарзі на неправильне застосування судом першої інстанції норм ст. 233 ГК України, ст. 551 ЦК України, оскільки суд з`ясував обставини, передбачені зазначеними нормами, з урахуванням наявних у справі доказів.

Позивачем, в порушення вимог ст. ст. 76, 77 ГПК України, висновків суду першої інстанції не спростовано, а його посилання, викладені в апеляційній скарзі є такими, що зводяться до переоцінки доказів та встановлених судом обставин. Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для зменшення розміру пені та штрафу на 50 %.

Суд вказує, що ЄСПЛ у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" зазначав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. ЄСПЛ зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення ЄСПЛ у справі "Трофимчук проти України").

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Статтею 276 ГПК України унормовано, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, Північно-західний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що рішення Господарського суду Хмельницької області від 15.04.2024 у справі № 924/262/24 необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу АТ "НАЕК "Енергоатом" - без задоволення.

На підставі ст. 129 ГПК України судовий збір за розгляд апеляційної скарги покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 15.04.2024 у справі № 924/262/24 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок та строк оскарження до Верховного Суду встановлений статтями 286-291 ГПК України.

3. Справу повернути до Господарського суду Хмельницької області.

Повний текст постанови складений 12 липня 2024

Головуючий суддя Олексюк Г.Є.

Суддя Гудак А.В.

Суддя Мельник О.В.