ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
25.06.2024 року м.Дніпро Справа № 904/138/21
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Дарміна М.О. (доповідач)
суддів: Кощеєва І.М., Чус О.В.
при секретарі судового засідання: Солодова І.М.
Представники сторін:
від Управління соціальної політики виконавчого комітету Нікопольської міської ради: Герман М.М. (в залі суду) адвокат;
від Акціонерного товариства "Українська залізниця в особі регіональної філії Придніпровська залізниця акціонерного товариства Українська залізниця: Русанова Вікторія Вікторівна (в режимі відеоконференції) адвокат;
від Нікопольської міської ради: Мкртчян Ольга Олександрівна (в режимі відеоконференції) самопредставництво, виписка з ЄДР.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції заяву Управління соціальної політики виконавчого комітету Нікопольської міської ради про ухвалення додаткового рішення у справі №904/138/21
за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця в особі регіональної філії Придніпровська залізниця акціонерного товариства Українська залізниця, м. Дніпро
до Управління соціальної політики виконавчого комітету Нікопольської міської ради, Дніпропетровська область, м. Нікополь
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Нікопольська міська рада, Дніпропетровська область, м.Нікополь
про стягнення 6 212 218, 95 грн.
Додатковою постановою Центрального апеляційного господарського суду від 02.11.2023 заяву Управління соціальної політики виконавчого комітету Нікопольської міської ради адвоката Самсонової Наталії про ухвалення додаткового рішення у справі №904/138/21 задоволено частково.
Стягнуто з Акціонерного товариства "Українська залізниця в особі регіональної філії Придніпровська залізниця акціонерного товариства Українська залізниця на користь Управління соціальної політики виконавчого комітету Нікопольської міської ради 7 000, 00 грн. витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.
В решті вимог заяви відмовлено.
Постановою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 27.02.2024 касаційні скарги Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" та Управління соціальної політики виконавчого комітету Нікопольської міської ради задоволено частково.
Додаткову постанову Центрального апеляційного господарського суду від 02.11.2023 у справі № 904/138/21 скасовано. Передано справу №904/138/21 на новий розгляд до Центрального апеляційного господарського суду.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.03.2024 для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючий суддя Дармін М.О. (доповідач), суддів Чус О.В., Кощеєв І.М.
Ухвалою суду від 20.03.2024 прийнято справу №904/138/21 до свого провадження. Розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення у справі №904/138/21 призначено у судовому засіданні на 08.04.2024 об 12:00 год.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 08.04.2024 по справі №904/138/21 оголошено перерву до 25.06.2024 на 12:30 год та надано Управлінню соціальної політики виконавчого комітету Нікопольської міської ради, можливість у строк до 21.06.2024 подати до суду апеляційної інстанції в порядку частини 5 статті 161 Господарського процесуального кодексу України власні письмові пояснення щодо питань, які виникли в судовому засіданнні. 24.06.2024 Акціонерним товариством «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» подано додаткові пояснення по справі.
25.06.2024 у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини додаткової постанови Центрального апеляційного господарського суду.
Управління соціальної політики Нікопольська міська рада, звертаючись до Центрального апеляційного господарського суду 19.03.2024р. із заявою про судові витрати, просило стягнути з Позивача на його користь витрати за послуги адвоката АБ «Герман і Партнери» в розмірі 90 000,00 грн.
При цьому, на підтвердження заявлених вимог було надано Договір № 9 від 27.01.2023 про надання правової допомоги відповідно до пункту 3.2 якого вартість Послуг, передбачених у п.1.1. цього Договору становить 90 000,00 грн без ПДВ. (т.5 а.с. 7-9). Відповідно до « Калькуляції до Договору № ____ (орієнтовний розрахунок вартості послуг)
п.1 Участь у судових засіданнях 3 15 000,00 грн,
п.2 Підготовка процесуальних документів, документів правового характеру та інша правова робота 15 75 000,00 грн. Всього на 90 000,00 грн.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів констатує, що відповідачем дотримано вимоги статті 124 Господарського процесуального кодексу України щодо надання до суду попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
25.09.2023р. Центральним апеляційним господарським судом винесено постанову за наслідками розгляду апеляційної скарги Акціонерного товариства "Українська залізниця в особі регіональної філії Придніпровська залізниця акціонерного товариства Українська залізниця на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.09.2022 у справі №904/138/21.
Частина друга та третя статті 126 ГПК України передбачає, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
29.09.2029р. в канцелярії Центрального апеляційного господарського суду зареєстровано клопотання Управління соціальної політики Нікопольська міська рада про приєднання доказів, подане в порядку частини 1 статті 221 Господарського процесуального кодексу України, до якого додано копію Додаткової угоди № 1 від 26.09.2023р. (т.5 а.с. 99) та акт приймання передачі наданих послуг від 26.09.2023р. (т.1 а.с. 100).
Стаття 221 ГПК України передбачає, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.
Відповідно, колегія суддів констатує дотримання відповідачем вимог процесуального закону в частині подання протягом встановленого строку доказів, що підтверджують розмір понесених ним судових витрат .
05.04.2024р. в системі « Електронний суд» Управлінням соціальної політики Нікопольської міської ради сформовано «Пояснення по справі 904/138/21», які подано Відповідачем з урахуванням висновків Суду касаційної інстанції від 27.02.2024р., згідно яких : « … 20.02.2023 Управлінням соціальної політики Нікопольської міської ради подано заяву про судові витрати, в якій Відповідач просить у разі залишення без задоволення апеляційної скарги Позивача, стягнути з Позивача на користь відповідача витрати на послуги адвоката в розмірі 90 000, 00 грн. До заяви долучено копію Договору про надання правової допомоги № 9 від 27.01.2023 (надалі -Договір).
Згідно п. 1.2. Договору Виконавець (АБ «Герман і Партнери») зобов`язується у 2023 році за плату надавати Клієнту юридичні послуги за кодом ДК 021:2015-79112000-2 Послуги з юридичного представництва, а саме: у вигляді правової допомоги Управлінню соціальної політики Нікопольської міської ради в Центральному апеляційному господарському суді за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.09.2022 у справі № 904/138/21, надання консультацій виключно щодо захисту та представництва Клієнта по зазначеній справі № 904/138/21.
02.10.2023 Відповідачем додаткової угоди направлено клопотання про приєднання доказів:№ 1 до Договору та копію акту прийому-передачі наданих послуг від 26.09.2023 р.
06.11.2023 р. управління соціальної політики Нікопольської міської ради на підставі рахунку-фактури № 114/23 від 26.09.2023 у відповідності до умов п. 1.2, 3.2., 3.3 Договору здійснило оплату за надані послуги в розмірі 90 000,00 грн. (рахунок-фактура та платіжна інструкція № 246 від 26.09.2023 додаються).
Зазначені документи підтверджують витрати, які поніс Відповідач на професійну правничу допомогу та дозволяють встановити види наданих послуг, їх обсяг а також загальну вартість послуг.
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Відповідач вважає, що справа 904/138/21 є складною, що підтверджується матеріалами справи.
Постановою Верховного Суду від 20.01.2022 касаційну скаргу Відповідача задоволено частково. Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.05.2021 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 16.11.2021 скасовано, а справу № 904/138/21 направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.
За результатами нового розгляду справи рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 28.09.2022, залишеним без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 25.09.2023, у задоволенні позову відмовлено.
Представники Адвокатського бюро «Герман і Партнери» завдяки професійній правничій допомозі успішно здійснювали захист інтересів Відповідача на всіх стадіях судового процесу, що дозволило не допустити безпідставного систематичного (кожного року) стягнення за рахунок місцевого бюджету м. Нікополя значних сум.
Це підтверджується наявними в матеріалах справи документами, зокрема відзивами на позовну заяву, апеляційну скаргу, поясненнями письмовими та усними під час розгляду справи 904/138/21 в суді першої та апеляційної інстанцій.
Дана справа 904/138/21 для Відповідача має фундаментальне значення, оскільки результати її розгляду формують єдину правозастосовну практику в Україні, пов`язану із здійсненням компенсаційних виплат за пільгові перевезення пасажирів залізничним транспортом загального
користування. І всі необхідні процесуальні дії, пов`язані із захистом інтересів Відповідача потребують значних зусиль.
Велике значення цієї справи є не тільки для Відповідача та третьої особи, але і для самого Позивача, оскільки саме він ініціював зупинення розгляду справи 904/138/21 на стадії апеляційного оскарження до прийняття відповідного рішення Верховним Судом у складі Об`єднаної палати
Касаційного господарського суду по справі № 916/3938/21.
У справі № 916/3938/21 Залізниця просила суд відступити від висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 20.01.2022 по справі № 904/138/21, від 01.02.2022 у справі № 904/141/20 щодо застосування статей 89 та 91 БК України, статті 9 Закону України "Про залізничний транспорт".
Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у справі № 916/3938/21 встановив, що збитки перевізника на перевезення пасажирів, яким пільги були надані законами України, мають компенсуватися за рахунок державного бюджету, а їх віднесення на видатки місцевих бюджетів може здійснюватися лише в межах субвенції державного бюджету місцевим бюджетам та/ або на договірній основі органу місцевого самоврядування з перевізником, та/або у разі прийняття цим органом рішення про здійснення видатків на такі цілі з відповідного бюджету. При цьому цей висновок стосується правовідносин, що виникли після набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Бюджетного Кодексу України" від 20.12.2016 N 1789-'ІІІ.
Враховуючи вищевикладене, а також надані Відповідачем документи, зокрема:
- договір № 09 від 27.01.2023 із зазначенням обсягу робіт та їх вартості;
- додаткова угода № 1 від 26.09.2023;
- акт прийому-передачі наданих послуг від 26.09.2023 р. (в якому відображено про участь у судових засіданнях та підготовки процесуальних документів);
- рахунок фактура № 114/23 ві 26.09.2023;
- платіжна інструкція № 246 від 26.09.2023 є тими доказами, що відповідають вимогам ч. ст. 126 ГПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Отже, фіксована сума правничої допомоги в розмірі 90 000,00 грн. співмірна з її складністю, ціною позову (враховуючи, що Відповідач є неприбутковою організацією, фінансується з місцевого бюджету та інших субвенцій з державного бюджету на вказані цілі не надходять), її значенням для сторін, оскільки формує єдину правозастосовну практику в Україні, пов`язану із здійсненням компенсаційних виплат за пільгові перевезення пасажирів залізничним транспортом загального користування.
На сьогодні, в Україні відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України» Про введення воєнного стану в Україні» 24.02.2022
введено та діє воєнний стан.
Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 27.07.2022 № 169 Нікопольську міську територіальну громаду було включено до Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні).
Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22.12.2022 № 309 «Про затвердження Переліку територій на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» Нікопольську міську територіальну громаду включено до Переліку територій, де ведуться активні бойові дії.
Вказані обставин перешкоджають забезпечити участь начальника управління соціальної політики Нікопольської міської ради Остапенко Н.М. у засіданні по справі 904/138/21…» (т.7 а.с. 10-25).
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 08.04.2024 по справі №904/138/21 оголошено перерву до 25.06.2024 на 12:30 год та надано Управлінню соціальної політики виконавчого комітету Нікопольської міської ради, можливість у строк до 21.06.2024 подати до суду апеляційної інстанції власні письмові пояснення щодо наступних питань:
- яким чином співвідносяться положення пунктів 3.1,3.2 щодо оплати послуг передбачених в п.1.1 Договору № 9 про надання правової допомоги (т.5 а.с.7) зі змістом пунктів 1.1 та 1.2 цього Договору;
- які одиниці виміру мали бути враховані в розділах "Послуга" калькуляції до Договору № ___ (т.5 а.с. 10); Додаткової угоди № 1 від 26.09.2023р. до договору про надання правової допомоги № 9 (т. 5 а.с. 99) та Акту прийому-передачі наданих послуг від 26.09.2022р. (т. 5 а.с. 100);
- які ж саме "процесуальні документи, документи правового характеру та інша правова робота" були надані Адвокатським бюро "ГЕРМАН ТА ПАРТНЕРИ" (т.5 а.с. 100).
19.06.2024р. в системі «Електронний суд» сформовано заяву представника відповідача Герман М.М. до якої додано листа Управління соціальної політики Нікопольської міської ради вих.№ 2238 від 27.06.2024р. на ім`я Голови адвокатського об`єднання «ГЕРМАН І ПАРТНЕРИ» за змістом якого: « … 13.12.2022 року нами була отримана ухвала Центрального апеляційного господарського суду від 12.12.2022 року по справі № 904/138/21. У зв`язку з тим, що наші інтереси по цій справі в Господарському суді Дніпропетровської області успішно представляло Адвокатське бюро «ГЕРМАН І ПАРТНЕРИ», було вирішено питання знову скористатись правовою допомогою щодо правового захисту інтересів в апеляційній інстанції.
З огляду на постійні обстріли м. Нікополь російською федерацією, відключеннями світла та закінченням банківського року - представники Управління соціальної політики Нікопольської міської ради не мали можливості своєчасно оформити договір на правову допомогу та передати у м. Дніпро адвокатам.
У зв`язку з чим, було домовлено про намір укласти договір на правову допомогу з АБ «Герман і партнери», в свою чергу адвокатами АБ «Герман і партнери» був підготовлений відзив на апеляційну скаргу, а так як повноважень на підписання відзиву не було, то сам відзив на апеляційну скаргу і було підписано керівником Управлінням соціальної політики Нікопольської міської ради.
Отже, наступним листом повідомляємо, що адвокатами було надано
правову допомогу щодо захистів інтересів Управлінню соціальної політики Нікопольської міської ради в Центральному апеляційному господарському суді в повному обсязі, як доказом на підтвердження цього було підписано акт наданих послуг…» (т. 7 а.с. 47-54).
Оскільки лист Управління соціальної політики Нікопольської міської ради вих.№ 2238 від 27.06.2024р., який, як зазначалося вище додано до заяви представника відповідача Герман М.М., сформованого 19.06.2024р. в системі «Електронний суд», зміст заяви оцінюється апеляційним господарським судом як такий, що подано представником відповідача в порядку частини 5 статті 161 Господарського процесуального кодексу України на виконання вищезазначеної ухвали Центрального апеляційного господарського суду від 08.04.2024 по справі №904/138/21.
Представник відповідача зазначає про те, що : « …1. 3 матеріалів справи вбачається, що між АДВОКАТСЬКИМ БЮРО «ГЕРМАН І ПАРТНЕРИ» (далі - адвокатське бюро) та Управлінням соціальної політики виконавчого комітету Нікопольської міської ради було укладено договір від 27 січня 2023 року № 9 про надання правової допомоги в Центральному апеляційному суді за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області.
До договору також була складена калькуляція у якій було зазначено, що це орієнтовний розрахунок вартості послуг. З огляду на те, що договір був складений після відкриття апеляційного провадження та до першого судового засідання - АДВОКАТСЬКЕ БЮРО «ГЕРМАН І ПАРТНЕРИ» не мало змогу визначити конкретний обсяг робіт (кількість судових засідань та процесуальних документів) котрий буде надано Клієнту.
З метою дотримання вимог чинного законодавства та повідомлення Клієнта про орієнтовний обсяг робіт, котрі будуть надані Адвокатським бюро, до договору була складена калькуляція у якій зазначена кількість судових засідань та часу, котрий буде витрачений на складення процесуальних документів, а також окремо наголошено, що це є орієнтовним розрахунком вартості послуг.
Після винесення постанови Центрального апеляційного господарського суду від 25.09.2023 року по справі № 904/138/21, була складена додаткова угода № 1 до договору про надання правової допомоги № 9 від 27.01.2023 року датована 26 вересня 2023 роком та акт прийому-передачі наданих послуг від 26 вересня 2023 року.
В подальшому, на електрону адресу Центрального апеляційного господарського суду, Відповідачем було направлено клопотанням про приєднання зазначених документів та зареєстровано канцелярією суду 29.09.2023 року за вх.№ 9655/23.
Такими документами було визначено фактичний обсяг наданих послуг та окремо зазначено, що представник АДВОКАТСЬКЕ БЮРО «ГЕРМАН І ПАРТНЕРИ» прийняв участь у 2 судових засіданнях та підготував 3 процесуальних документа (відзив на апеляційну скаргу від 22.12.22 року, заперечення від 20.02.2023 року та клопотання про поновлення провадження у справі № 904/138/21 від 29.06.2023 року).
Окремо зазначимо, що умовами договору, а саме п.9.1 розділу 9 Договору № 9 було встановлено, що: «Якщо інше прямо не передбачено цим Договором або чинним в Україні законодавством, зміни у цей Договір можуть
бути внесені тільки за домовленістю Сторін, яка оформлюється додатковою угодою до цього Договору».
У зв`язку з чим, самим договором було передбачена можливість внесення змін, а відмітка у додатку про орієнтовний розрахунок - вказувала на необхідність внесення відповідних змін у майбутньому. При цьому, додаткова угода та акт прийому-передачі наданих послуг були надані до суду у межах строку передбачений ГПК України.
Отже, фактичний обсяг наданих послуг був підтверджений документально, а надані документи містять усі необхідні реквізити та підписи сторін договору.
2. Під час останнього судового засідання судом було зазначено про певні недоліки виявлені у договорі про надання правової допомоги та поставлено під сумнів, що відзив на апеляційну скаргу готувався саме представником АДВОКАТСЬКЕ БЮРО «ГЕРМАН І ПАРТНЕРИ».
Так, у п. 3.2 розділу 3 Договору № 9 зазначено, що: «Вартість Послуг, передбачених у п. 1.1 цього Договору становить 90 000, 00 грн. (дев`яносто тисяч гривень 00 коп.) без ПДВ».
Судом було наголошено, що послуги, котрі надаються за договором зазначені у п. 1.2, а не у п. 1.1. У зв`язку з чим повідомляємо, що це була технічна помилка, котра жодним чином не вплинула на його виконання та на здійснення фактичної сплати за надані послуги.
При цьому, договором було чітко встановлено по якій справі необхідна юридична допомога, хто є скаржником та яким судом здійснюється розгляд такої справи.
Звертаємо увагу суд на правову позицію Верховного Суду викладену у постанові від 21.01.2021 року по справі № 747/839/18, якою було зроблено висновок про те, що порушення, які допущені в оформленні квитанцій та договорів, не можуть бути підставою для відмови у стягненні, а свідчать лише про наявність недоліків в оформленні документів, при цьому такі недоліки є формальними.
Стосовно того, що відзив на апеляційну скаргу був підписаний в.о. начальника управління соціальної політики Остапенко Н.М. зазначимо, що фактично текст відзиву готувався представником АДВОКАТСЬКЕ БЮРО «ГЕРМАН І ПАРТНЕРИ».
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 13.12.2022 року по справі № 904/138/21 було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.09.2022 року у справі №904/138/21 та надано Управлінню соціальної політики виконавчого комітету Нікопольської міської ради 10 днів на подання відзиву на апеляційну скаргу.
Як нами зазначалось раніше, договір про надання правової допомоги був укладений після отримання ухвали суду. Враховуючи, що територіально Управління соціальної політики виконавчого комітету Нікопольської міської ради знаходиться у м. Нікополь, а усі представники адвокатського бюро у м. Дніпро та враховуючи незначні строки для подання відзиву, представники адвокатського об`єднання не встигли підписати договір про надання правової допомоги завчасно.
Проте, з метою належного представництва інтересів Відповідача та надання відповідних документів та пояснень у строки встановлені судом,
сторони домовились, що текст відзиву буде підготовлений представниками адвокатського бюро, а підписаний та направлений посадовими особами Управління соціальної політики виконавчого комітету Нікопольської міської ради.
Положеннями п. 2 ст. 27 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що договір про надання правничої допомоги може
вчинятися усно у випадках, якщо клієнт невідкладно потребує надання правничої допомоги, а укладення письмового договору за конкретних обставин є неможливим - з подальшим укладенням договору в письмовій формі протягом трьох днів, а якщо для цього існують об`єктивні перешкоди - у найближчий можливий строк.
Відповідач, після отримання ухвали суду, повідомив адвокатське бюро, що потребує правничу допомогу для здійснення представництва та підготовки процесуальних документів.
Враховуючи, що ухвала суду була отримана Відповідачем наприкінці грудня, адвокатське бюро повідомило Управління соціальної політики виконавчого комітету Нікопольської міської ради, що не встигне підготувати та підписати договір про надання правової допомоги в межах строку встановленого судом для надання відзиву.
В подальшому сторонами було погоджено, що адвокатське бюро підготує необхідні матеріали та текст відзиву, а Відповідач підпише та направить лист до суду. В свою чергу Управління соціальної політики виконавчого комітету Нікопольської міської ради погодилось підписати договір у найкоротші строки.
Як наслідок, сторонами було погоджено включення підготовки відзиву до акту прийому-передачі виконаних робіт від 26 вересня 2023 року, що підтверджується відповідними підписами сторін договору та вбачається з матеріалів справи…» .
Згідно зі статтею 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.
Статтею 16 ГПК України передбачено право учасників справи користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" (далі - Закон № 5076-VI) адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правничої допомоги.
Згідно з положеннями статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.
За пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 5 липня 2012 року N 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон N 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
За пунктом 9 частини першої статті 1 Закону N 5076-VІ представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних
органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону N 5076-VI).
Відповідно до статті 19 Закону N 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Колегія суддів апеляційного господарського суду виходить з того, що за пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 вказаного вище Закону).
Діяльність адвоката є оплачуваною працею і така оплата у вигляді гонорару здійснюється на підставі укладеного між адвокатом та його клієнтом договору про надання правничої допомоги.
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини.
До договору про надання правничої допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права (частина третя статті 27 Закону № 5076-VI).
Згідно зі статтею 30 Закону № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги.
Адвокатський гонорар може існувати у двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата.
Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 07.09.2020 у справі № 910/4201/19).
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів констатує, що форма гонорару, визначена умовами укладеного між сторонами Договору № 9 від 27.01.2023р. про надання правової допомоги (т.5 а.с.7) в редакції Додаткової угоди № 1 від 26.09.2023р. до договору про надання правової допомоги № 9 (т. 5 а.с. 99) є фіксованою.
Обсяг наданих АБ «Герман і партнери» послуг, перелік яких наведено Акті прийому передачі наданих послуг від 26.09.2023р. (т.5 а.с.100) підтверджено:
- відзивом на апеляційну скаргу по справі 904/138/21 (т.4 а.с. 209-213);
- запереченнями щодо заявленого Позивачем клопотання про зупинення апеляційного провадження від 20.02.2023 ( т. 5 а.с. 23);
- клопотанням про поновлення провадження у справі № 904/138/21 (т.5 а.с. 65) та участю представника відповідача у двох судових засіданнях 20.02.2023р. (т.5 а.с. 18) та 25.09.2023р. (т.5 а.с. 88), відповідно, протоколами судових засідань.
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів констатує, що розподілу підлягає 90 000,00 грн, понесених відповідачем на професійну правничу допомогу за Договором № 9 від 27.01.2023р. про надання правової допомоги в редакції Додаткової угоди № 1 від 26.09.2023р.
Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що…
Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують…
Згідно з практикою ЄСПЛ заявник має право на компенсацію…
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 126 ГПК України розмір витрат …
Згідно ч.3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат…
Відповідно до ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із…
Підставою оплати наданої правничої допомоги клієнту за умовами договору є фактичне її надання, що має бути підтверджено належними та допустимими доказами, які б підтверджували і розкривали суть, внутрішню сторону наданих послуг, їх справжність, економічну вигоду й ділову мету. Без цього неможливо перевірити факт надання правової допомоги та встановити обгрунтованість і правомірність її оплати. Наведена правова позиція викладена у додатковій постанові Верховного Суду від 06.02.2020 у справі №916/1830/19.
Всупереч вимог чинного законодавства, Відповідачем не надано належних та допустимих документальних доказів, які б підтверджували розмір та обґрунтованість витрат на оплату послуг адвоката, який приймав участь у справі, через що неможливо встановити час, витрачений адвокатом на надання правничої допомоги, та обсяг наданих адвокатом послуг, а також вирішити питання обґрунтованості розміру цих витрат та його пропорційності предмету спору.
При цьому, слід врахувати, що представник Відповідача вже має відповідний досвід участі у аналогічних даній справах. Зокрема, у справах №№ 904/141/20, 904/142/22, які за предметом, підставами позову та складом учасників є аналогічними справі №904/138/21, представник Відповідача висловлював одну й ту саму правову позицію та надавав одні й ті самі документальні докази, що вказує на мінімум витраченого ним часу та зусиль при підготовці до справи, що розглядається.
Крім того, звертаємо увагу Суду, що АТ «Українська залізниця» як стратегічне підприємство залізничного транспорту, яке після початку збройної агресії виконує евакуаційні рейси, перевезення військових та військових вантажів по всій Україні, з 24.02.2022 року несе фінансові витрати та позбавлена можливості отримувати прибуток, внаслідок зменшення оплачуваних пасажирських і вантажних перевезень.
В умовах дії воєнного стану АТ «Українська залізниця» для збалансування доходів та витрат змушене було переходити до жорсткого регулювання всіх видів ресурсів, у тому числі, витрат на персонал шляхом введення режиму простою працівників, обмеження таких виплат як матеріальна допомога, одноразові заохочення та інші компенсаційні виплати. Стягнення судом на користь Відповідача 90 000,00 грн. витрат на оплату послуг адвоката буде несправедливим щодо роботодавця, а також щодо третіх осіб, оскільки майновий тягар відповідних виплат впливає певною мірою на виконання роботодавцем певних зобов`язань, зокрема з виплати «робітної плати іншим працівникам, тобто цей тягар є невиправдано обтяжливим призводити до негативних наслідків…». (т. 5 а.с. 126-128).
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів констатує, що заперечення позивача окрім посилання на норми права, які регулюють порядку розподілу судових витрат, грутуються лише на твердженнях позивача про неможливість встановити кількість витраченого представником відповідача часу на надання правничої допомоги та посиланням на його (позивача) стратегічне значення для економіки України в умовах воєнного стану і відсутність надходжень від пасажирських та грузових перевезень.
Відповідно, колегія суддів констатує, що позивач заперечуючи проти заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу (т. 5 а.с. 126-128) не заперечував проти самого факту надання послуг, наведених в акті Акті прийому передачі наданих послуг від 26.09.2023р. (т.5 а.с.100).
З огляду на встановлені вище колегією суддів обставини того, що формою гонорару за укладеним сторонами Договором № 9 від 27.01.2023р в редакції Додаткової угоди № 1 від 26.09.2023р. до договору про надання правової допомоги № 9 є фіксованих розмір оплати, а не погодинний, колегія суддів відхиляє помилкові доводи позивача щодо неможливості встановлення фактично витраченого представником відповідача часу на надання професійної правничої допомоги відповідачу, як такі, що грутуються на помилковому тлумаченні форми оплати наданих відповадачу послуг з професійної правничої допомоги.
Щодо тверджень позивача про його стратегічне значення для економіки України в умовах воєнного стану, колегія суддів виходить з наступного:
Згідно з частиною третьою статті 75 ГПК України обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.
Загальновідомі факти, коли вони визнані такими судом, не потребують доказування.
Загальновідомість того чи іншого факту може мати різні межі. Він може бути відомий у межах країни, окремої області, населеного пункту. Це об`єктивні межі загальновідомості певного юридичного факту.
Крім об`єктивних меж загальновідомість певного юридичного факту має і суб`єктивні межі: даний факт повинен бути відомий не тільки певним особам (наприклад, мешканцям населеного пункту), але й всьому складу суду, який розглядає справу ( Постанова КГС ВС від 19.06.2018 у справі № 922/3946/16)
Загальновідомість обставин полягає в тому, що вони відомі широкому загалу, зокрема й суду та учасникам справи.
Загальновідомість того чи іншого факту є відносною і залежить від різних факторів, у тому числі від:
- часу, що сплинув після події,
- поширеності інформації про подію (факт) загалом у державі чи в певній місцевості ( Постанова КГС ВС від 10.03.2020 у справі № 910/8395/19)
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів в порядку частини 3 статті 75 Господарського процесуального кодексу України визнає, як загально відому обставину той факт, що АТ «Укрзалізниця» в силу історико економічних факторів, а також положень статті 5 Закону України «Про природні монополії», займає монопольне становище у сфері користування залізничними коліями, диспетчерськими службами, вокзалами та іншими об`єктами інфраструктури, що забезпечують рух залізничного транспорту загального користування. В свою чергу, Відповідач, в силу своїх завдань є установою для забезпечення захисту потреб найбільш вразливих верств населення.
Згідно з статтею 74 ГПК України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Подані на підтвердження таких витрат докази мають окремо та у сукупності відповідати вимогам статей 75-79 ГПК України.
Колегія суддів констатує, що позивачем не надано належних і допустимих в розумінні статтей 76,77 Господарського процесуального кодексу України доказів на підтвердження його тверджень про відсутність надходжень коштів від пасажирських та грузових перевезень.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів доходить висновку, що позивачу надану вичерпні відповіді на усі його доводи, викладені у запереченнях (т. 5 а.с. 126-128).
Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правничу допомогу.
У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правничу допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правничу допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, у постановах Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19.
Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі № 916/2102/17, від 25.06.2019 у справі №909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі № 922/928/18, від 30.07.2019 у справі № 911/739/15 та від 01.08.2019 у справі № 915/237/18).
До того ж у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 сформовано правовий висновок про те, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, приписами статей 123 - 130 ГПК України, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Таким чином, вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до частини 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
Оскільки розмір понесених судових витрат у розмірі 90 000,00 грн становить лише 1,45% від ціни позову 6 212 218,95 грн, тобто є співрозмірним із ціною позову, є документально підтвердженим, враховуючи вищевстановлені в порядку частини 3 статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини та те, що спір між сторонами в 2021 році виник виключно через неправильні дії позивача у вигляді подання завідомо безпідставного позову до органу, який захищає інтереси найбільш вразливих верст населення, які проживають на території Нікопольської міської ради, колегія суддів не вбачає підстав для зменшення розміру понесених відповідачем витрат з отримання професійної правничої допомоги з власної ініціативи і в порядку частини 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України і покладає ці витрати на позивача в повному обсязі.
Керуючись ст.ст.129, 244, 281 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -
Заяву Управління соціальної політики виконавчого комітету Нікопольської міської ради про ухвалення додаткового рішення у справі №904/138/21 задовольнити.
Видачу відповідного наказу, з урахуванням необхідних реквізитів, доручити Господарському суду Дніпропетровської області.
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку в строки передбачені ст. 288 ГПК України.
Повний текст додаткової постанови складено 11.07.2024.
Головуючий суддя М.О. Дармін
Суддя І.М. Кощеєв
Суддя О.В. Чус