ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

15.07.2024м. ХарківСправа № 922/2365/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Добрелі Н.С.

розглянувши заяву

заявникаТовариства з обмеженою відповідальністю "КОСМОС 24" (61165, м. Харків, вул. Космічна, 24)
до боржникаПриватного підприємства "ОЛІС" (63631, Харківська обл., Куп`янський р-н, с Старовірівка)
про видачу судового наказу про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "КОСМОС 24" звернулося до Господарського суду Харківської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ПП "ОЛІС" заборгованості за Договором на надання послуг по утриманню будинку та прибудинкової території від 01.04.2016 №16-ОФ-2 в розмірі 123.679,68 грн, судового збору та витрат на правничу допомогу в розмірі 2.000,00 грн.

Вищезазначена заява подана з порушенням пунктів 4 частини третьої статті 150 ГПК України. Зокрема, до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Так, для задоволення заяви про видачу судового наказу, суд повинен перевірити виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, на підставі викладених у ній обставин та доданих до заяви доказів. З цією метою, насамперед, необхідно встановити факт поставки товару за договором, настання строку виконання боржником зобов`язання, перевірити його розмір тощо.

В обґрунтування своїх вимог про стягнення з ПП "ОЛІС" грошових коштів у розмірі 123.679,68 грн заявник стверджує, що дана заборгованість виникла на підставі Договору на надання послуг по утриманню будинку та прибудинкової території від 01.04.2016 №16-ОФ-2, що підтверджується довідкою ТОВ "КОСМОС 24" від 01.07.2024 №24/07-01.

Зі змісту довідки ТОВ "КОСМОС 24" від 01.07.2024 №24/07-01 вбачається, що за боржником обліковується заборгованості за надані в період з лютого 2023 до червня 2024 заявником послуги в розмірі 102.319,89 грн, а також штрафу в розмірі 21.359,79 грн.

Натомість суд зазначає, що сама по собі довідка від 01.04.2016 №16-ОФ-2 про наявність у боржника ПП "ОЛІС" заборгованості, яка видана в односторонньому порядку самим заявником ТОВ "КОСМОС 24" не є належним доказом факту здійснення будь-яких господарських операцій: поставки, надання послуг тощо, оскільки не є первинним бухгалтерським обліковим документом.

До заяви про видачу судового наказу заявником будь-яких доказів на підтвердження інформації щодо надання послуг з утримання майна, власником якого є боржника, в період з лютого 2023 до грудня 2023.

Окрім цього, згідно з пунктом 5.1. Договору на надання послуг по утриманню будинку та прибудинкової території від 01.04.2016 №16-ОФ-2 розмір плати за надані житлово-комунальні послуги та структура тарифу на момент укладення цього Договору визначається виконавцем та погоджується з замовником на підставі калькуляції, яка є невід`ємною частиною даного Договору (Додаток №1).

Натомість, до заяви про видачу судового наказу заявником не доданий Додаток №1 до договору, що унеможливлює встановити розмір погодженої між сторони плати за надання ТОВ "КОСМОС 24" послуг з утримання майна, власником якого є боржника.

Таким чином, за висновками суду заявлена до стягнення заборгованість за період з лютого 2023 до червня 2024 у розмірі 102.319,89 грн є необґрунтованою, оскільки з поданих матеріалів не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги саме в заявленому розмірі.

Крім цього суд зазначає, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежного виконання зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Разом із тим, умовами Договору на надання послуг по утриманню будинку та прибудинкової території від 01.04.2016 №16-ОФ-2 не передбачено нарахування боржнику штрафу за порушення строків оплати наданих заявником послуг, а тому їх стягнення є безпідставним. Окрім цього, штраф за своєю правовою природою не є основною грошовою заборгованістю за договором в розумінні статті 148 ГПК України, а є санкцією за невиконання (неналежне виконання) грошового зобов`язання.

З урахуванням зазначеного, вимоги про сплату штрафу, хоча й мають грошовий характер, але за своєю правовою природою не можуть вважатись основним зобов`язанням за письмовим договором (заборгованістю, щодо якої відсутній спір, про яку йде мова в статтях 12, 148 ГПК України), оскільки безпосередньо не входять до складу предмету такого договору, та не можуть бути розглянуті судом саме в порядку наказного провадження.

Щодо вимоги заявника про стягнення з боржника витрат на правничу допомогу в розмірі 2.000,00 грн, суд зазначає наступне.

Зі змісту глави 8 "Судові витрати" ГПК України вбачається, що судові витрати на професійну правничу допомогу можуть бути предметом розгляду у позовному провадженні, де учасниками справи, в порядку частини першої статті 41 ГПК України, зокрема, є сторони, які мають право доводити розмір витрат, а суд за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу та здійснити їх розподіл за результатами розгляду справи.

Разом з тим, згідно з частиною другою статті 41 ГПК України при розгляді вимог у наказному провадженні учасники справи мають статус заявника та боржника.

Окрім того, слід зазначити, що стягнення з боржника витрат на правову допомогу за укладеним між заявником та адвокатом договором про правову допомогу суперечить самій суті наказного провадження, оскільки договір не є укладеним між заявником та боржником, а також не є неоспорюваною заборгованістю.

Аналізуючи норми процесуального закону в сукупності, можна дійти висновку, що процесуальний закон не передбачає розподілу будь-яких судових витрат, окрім судового збору в порядку здійснення судочинства у наказному провадженні, що свідчить про те, що заявлена заявником вимога не підлягає розгляду в порядку наказного провадження.

Враховуючи, що ГПК України не передбачено розподілу судових витрат за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу, суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні заяви боржника про стягнення з заявника витрат на правничу допомогу в розмірі 2.000,00 грн.

Згідно з пунктами 1, 3,8 частини першої статті 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу та заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу.

У відповідності до частини другої статті 152 ГПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає достатніх правових підстав для видачі судового наказу про стягнення з боржника ПП "ОЛІС" заборгованості за Договором на надання послуг по утриманню будинку та прибудинкової території від 01.04.2016 №16-ОФ-2 в розмірі 102319,89 грн. на підставі п.1, 8. ч.1. ст. 152 ГПК України, в частині заяви про стягнення штрафу у розмірі 21359,79 грн. та 2000,00 грн. витрат на правничу допомогу відмовити на підставі п.3. ст. 152 ГПК України .

На підставі викладеного, керуючись статтями 147, 150, 152, 153, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "КОСМОС 24" про стягнення з Приватного підприємства "ОЛІС" заборгованості за Договором на надання послуг по утриманню будинку та прибудинкової території від 01.04.2016 №16-ОФ-2 в розмірі 123.679,68 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня набрання нею законної сили.

Ухвалу підписано 15.07.2024.

СуддяДобреля Н.С.