УХВАЛА

12 липня 2024 року

м. Київ

cправа № 925/384/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кібенко О.Р. - головуючий, Губенко Н.М., Студенець В.І.,

розглянувши матеріали заяви приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пилипчука Віталія Григоровича

про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасигаз збут"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України"

про стягнення 585 033 070,89 грн,

В С Т А Н О В И В:

1. Верховний Суд постановою від 03.06.2024 касаційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пилипчука В.Г. задовольнив, ухвалу Господарського суду Черкаської області від 23.08.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.03.2024 у справі №925/384/21 в частині про часткове задоволення скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасигаз Збут" від 22.09.2022 та визнання неправомірними дій приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пилипчука В.Г. щодо винесення постанови від 22.09.2022 про відкриття виконавчого провадження №69922312 з виконання ухвали Господарського суду Черкаської області від 31.01.2022 скасував та ухвалив в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасигаз Збут" від 22.09.2022 на дії приватного виконавця.

2. 19.06.2024 до Верховного Суду надійшла подана 18.06.2024 через систему Електронний суд заява представника приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пилипчука В.Г. адвоката Воробйова О.В. про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасигаз Збут" судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених під час розгляду скарги на дії приватного виконавця.

3. Відповідно до п.3 ч.1 ст.244 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

4. Судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника (ст.344 ГПК).

5. Пунктом 1 ч.3 ст.123 ГПК встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

6. Відповідно до ч.1 ст.124 ГПК разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

7. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (ч.2 ст.126 ГПК).

8. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

9. Згідно з вимогами ч.8 ст.129 ГПК розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

10. Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

11. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

12. Право сторони, яка має намір отримати за результатами розгляду спору по суті відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за рахунок іншої сторони, виходячи з положень статей 124, 129 ГПК, кореспондується з її обов`язками: по-перше, зазначити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла або очікує понести у зв`язку із розглядом справи у першій заяві по суті спору; по-друге, заявити про це до закінчення судових дебатів у справі; по-третє, подати до суду докази на підтвердження розміру таких витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду (п.1.20 постанови Верховного Суду від 19.07.2021 у справі №910/16803/19).

13. Вимога щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні (п.53 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц).

14. У випадку розгляду справи у порядку спрощеного провадження, коли проведення судових дебатів процесуальним законом взагалі не передбачено, учасник справи має дотримуватися встановленого п.2 ч.8 ст.129 ГПК п`ятиденного строку для подання заяви про розподіл судових витрат та доказів понесення таких витрат, а в разі його пропуску - належним чином обґрунтувати поважність причин (п.24 постанови Верховного Суду від 30.09.2021 у справі №918/853/20).

15. Згідно з ч.4 ст.13 ГПК кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

16. Відповідно до ст.118 ГПК право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

17. Частиною 1 ст.119 ГПК передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

18. Постанову Верховного Суду ухвалено 03.06.2024 у порядку письмового провадження, тому докази на підтвердження витрат на правову допомогу заявник мав право подати до 10.06.2024 (з урахуванням вихідних днів).

19. Разом з тим заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу разом з доказами заявник подав 28.12.2023, тобто з пропуском 5-денного строку, встановленого ч.8 ст.129 ГПК.

20. При цьому приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Пилипчука В.Г. не заявив клопотання про поновлення такого строку із наведенням відповідних обґрунтувань поважності причин його пропуску.

21. З огляду на те, що заявник не дотримався вимог ч.8 ст.129 ГПК щодо строку подання доказів понесених витрат на професійну правничу допомогу і не заявив клопотання про його поновлення із наведенням відповідного обґрунтування, Верховний Суд дійшов висновку про залишення заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у справі №925/384/21 без розгляду.

Керуючись статтями 118, 123, 129, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

Заяву приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пилипчука Віталія Григоровича про ухвалення додаткового судового рішення щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у справі №925/384/21 залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. Кібенко

Судді Н. Губенко

В. Студенець