УХВАЛА

про закриття провадження у справі

м. Київ

04.07.2024Справа № 910/5976/24

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція"

до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "МЕГА-СІТІ 19-Б"

про стягнення 71 802,82 грн.

Суддя Літвінова М.Є.

Без виклику представників сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "МЕГА-СІТІ 19-Б" про стягнення заборгованості в розмірі 71 802,82 грн, з якої основна сума заборгованості за спожиті з постачання теплової енергії - 71 726,39 грн, 3 % річних - 76,43 грн.

Ухвалою Господарського суду міста від 21.05.2024 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція" залишено без руху.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.06.2024 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №910/5976/24, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

17.06.2024 через систему «Електронний суд» від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просив суд закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю предмета спору та повернути судовий збір.

26.06.2024 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якому останній зазначив відповідач погасив заборгованість за спожиті з постачання теплової енергії - 71 726,39 грн та просив суд стягнути з відповідача сплачений судовий збір.

03.07.2024 через систему «Електронний суд» від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких останній просив закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю предмета спору та повернути судовий збір.

Розглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі, з огляду на наступне.

Згідно з частиною 1 статті 11 ГПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено право на ефективний засіб юридичного захисту, встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

У п. 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) 119961 ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02).

Ефективний засіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

За приписами пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття рішення у зв`язку з виявленням після відкриття провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми Господарського процесуального кодексу України можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи.

При цьому предмет спору - це об`єкт спірних правовідносин щодо якого виник спір між позивачем і відповідачем. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

В даному випадку, предметом спору є стягнення з відповідача грошових коштів у розмірі 71 802,82 грн.

Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Як вбачається з наданих сторонами доказів, спір у даній справі припинив своє існування після звернення позивача до суду з позовом, що підтверджується платіжними інструкціями та актом звірки взаємних розрахунків станом на 21.06.2024.

Отже, між сторонами відсутній предмет спору, а тому провадження у справі №910/5976/24 підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, оскільки спір врегульовано сторонами після направлення позовної заяви до суду.

Суд роз`яснює сторонам, що у відповідності до ч. 3 ст. 231 ГПК України, у разі закриття провадження у справі, повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Згідно із частиною 4 статті 231 Господарського процесуального кодексу України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Відповідно до частини 2 статті 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Суд відзначає, що статтею 7 Закону України "Про судовий збір" врегульовано загальні питання повернення сплачених сум судового збору з підстав, які визначено цією статтею і перелік яких є вичерпним.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; повернення заяви або скарги; відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі; залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням); закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов до висновку про наявність підстав для повернення суми судового збору з Державного бюджету України.

Враховуючи викладене вище та керуючись ст. 123, 183 231, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Закрити провадження у справі № 910/5976/24.

2. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція" (02094, місто Київ, вулиця Гната Хоткевича, будинок 20, ) з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп., сплачений згідно із платіжною інструкцією кредитного переказу коштів № від 02.05.2024.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку у строки, встановлені ст.ст. 255, 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя М.Є. Літвінова