ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2024 року Справа № 906/337/22

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Олексюк Г.Є., суддя Гудак А.В. , суддя Мельник О.В.

секретар судового засідання Ткач Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Мединівський край" на рішення Господарського суду Житомирської області від 29.01.2024 у справі № 906/337/22 (суддя Соловей Л.А., повний текст рішення складено 08.02.2024)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Мединівський край"

до відповідачів: 1) Управління соціальної політики Коростенської районної державної адміністрації Житомирської області; 2) Обиходівської сільської ради; 3) Коростенської міської ради

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Помаранчева абрикоса"

про визнання недійсними та скасування розпоряджень райдержадміністрації, рішення сільської ради та визнання права власності на земельні ділянки

за участю представників сторін:

позивача - не з`явився;

відповідача - 1 - не з`явився;

відповідача - 2 - не з`явився;

відповідача - 3 - не з`явився;

третьої особи - не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Мединівський край" (далі - позивач, ТОВ "Мединівський край") звернулося до Господарського суду Житомирської області із позовом до Управління соціальної політики Коростенської районної державної адміністрації Житомирської області (далі - відповідач-1, Управління соціальної політики), Обиходівської сільської ради (далі - відповідач-2, Сільська Рада) та Коростенської міської ради (далі - відповідач - 3, Міська Рада) про:

- визнання недійсним та скасування розпоряджень Коростенської РДА від 19.08.2003 №275, яким припинено право колективної власності КСП "Мединівське" на земельні ділянки площею 689,03 га, у т.ч. ріллі - 481 га, сіножатей 10,0 га, пасовищ 197,39 га, які не використовуються у сільськогосподарському виробництві із віднесенням їх на підставі акту обстеження до лісів (671,54 га) та боліт (17,49 га);

- визнання недійсним та скасування розпорядження Коростенської РДА від 11.08.2009 №427, яким затверджено протокол про розподіл земельних ділянок між власниками сертифікатів реформованого КСП "Мединівське" Мединівської сільської ради та передано у власність земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва 116 членам загальною площею 437,7925 га;

- визнання недійсними та скасування п. 2, 3 рішення Обиходівської сільської ради № 174 від 30.06.2020, якими затверджено документацію із землеустрою щодо інвентаризації земельних ділянок комунальної власності (колишнього КСП "Мединівське") загальною площею 1137,155 га та частину земельних ділянок під будівлями та спорудами загальною 35,2489 га прийнято в комунальну власність;

- визнання права власності за позивачем на земельні ділянки з кадастровими номерами (згідно прохальної частини позовної заяви).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що оскаржувані рішення, прийняті Коростенською РДА та Обиходівською сільською радою, порушують право власності на земельні ділянки правонаступників реформованого КСП "Мединівське".

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 29.01.2024 в позові відмовлено.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції зазначив наступне:

- позивачем не доведено належними і допустимими доказами обставини набуття ним права власності на земельні ділянки в порядку правонаступництва, а саме внаслідок реорганізації КСП "Мединівське" шляхом його перетворення у СТОВ "Мединівське" та в подальшому трансформації ПОСП "Мединівське" та ТОВ "Мединівський край";

- суд першої інстанції дійшов висновку про правомірність прийняття оспорюваних розпоряджень/рішень та набуття Обиходівською сільською радою права комунальної власності на земельні ділянки, загальною площею 709,1108 га в силу вимог п. 21 Перехідних положень ЗК України (у редакції, чинній з 01.01.2019);

- позивач у встановленому порядку не набув права на спірні земельні ділянки; позивачем не доведено належними та допустимими доказами обставин правонаступництва, що свідчить про відсутність порушеного, оспорюваного, чи невизнаного права позивача, за захистом якого він звернувся до суду, що є підставою для відмови в задоволенні даного позову.

До Північно - західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга ТОВ "Мединівський край" на рішення Господарського суду Житомирської області від 29.01.2024 у справі № 906/337/22, в якій позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови в позові про визнання недійсними та скасування розпоряджень райдержадміністрації та рішення сільської ради, прийняти в цій частині нове рішення, яким задоволити позовні вимоги.

Доводи апеляційної скарги зводяться до наступних аргументів:

- оскаржувані рішення, прийняті Коростенською РДА та Обиходівською сільською радою, порушують право власності позивача на земельні ділянки, який як правонаступник отримав їх у власність;

- членами реформованого КСП "Мединівське" не приймалося рішення про припинення права власності та передачу земель колективної власності до земель запасу Мединівської сільської ради, вказане питання на загальних зборах, як того вимагає Закон України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" не розглядалося; СТОВ "Мединівське", будучи правонаступником реформованого КСП, добровільної згоди на припинення права власності на земельні ділянки відповідно до положень ст. 142 ЗК України, не надавало;

- припинення права колективної власності земельними ділянками та відведення їх до земель запасу на підставі оскаржуваного розпорядження районної державної адміністрації від 19.08.2003 № 275 суперечить нормам законодавства, оскільки перелік підстав припинення права власності на земельні ділянки є конкретно визначеним;

- розпорядження від 11.08.2009 № 427 прийнято з порушенням вимог ст. 140, 142 ЗК України, ч. 2, 3 ст. 8 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство", а тому підлягає визнанню недійсним (скасуванню);

- спірне рішення Обиходівської сільської ради № 174 від 30.06.2020 (п. 2) щодо прийняття спірних земельних ділянок в комунальну власність прийнято за відсутності підстав, визначених ч. 5 ст. 83 ЗК України; сільська рада визнала комунальною власністю земельні ділянки, які на той час перебували у власності ПОСП "Мединівське", порушивши принцип непорушності права власності, визначений ст. 321 ЦК України;

- передача ТОВ "Помаранчева абрикоса" в оренду решту земельних ділянок загальною площею 1101,9066 га під виглядом нерозподілених та невитребуваних земельних і земельних часток (паїв) суперечить ст. ст. 78, 122 ЗК України, ст. 13 ЗУ "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)";

- відповідачі в суді першої інстанції подали заяви про застосування позовної давності у зв`язку з тим, що ТОВ "Мединівський край" як правонаступник мав знати про існування оскаржуваних рішень. Тобто відповідачі по справі визнали правонаступництво КСП "Мединівське" в ТОВ "Мединівський край", а визнання відповідачем правонаступництва КСП "Мединівське" в подальшому в ТОВ "Мединівський край" суперечить висновкам суду.

Автоматизованою системою документообігу суду визначено колегію суддів для розгляду справи у складі головуючий суддя Олексюк Г.Є., суддя Петухов М.Г., суддя Гудак А.В.

Листом від 27.03.2024 матеріали справи витребувано з Господарського суду Житомирської області.

02.04.2024 до суду надійшли матеріали справи.

Ухвалою Північно - західного апеляційного господарського суду від 23.04.2024 позивачу поновлено пропущений строк на апеляційне оскарження рішення суду. Відкрито провадження у справі № 906/337/22. Розгляд апеляційної скарги призначено на 05.06.2024 о 14:30 год.

Ухвалою Північно - західного апеляційного господарського суду від 05.06.2024 розгляд справи було відкладено на 10.07.2024 об 15:00 год.

Розпорядженням в.о. керівника апарату суду від 04.07.2024 № 01-05/390 у зв`язку із перебуванням у відпустці судді - члена колегії у даній справі - Петухова М.Г., відповідно до ст. 32 ГПК України, ст. 155 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", пунктів 18, 20 розділу VIII Положення про автоматизовану систему документообігу суду та п. 8.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Північно-західному апеляційному господарському суді, призначено заміну судді-члена колегії у судовій справі.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.07.2024 для розгляду справи визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Олексюк Г.Є., суддя Гудак А.В., суддя Мельник О.В.

Ухвалою Північно - західного апеляційного господарського суду від 05.07.2024 апеляційну скаргу прийнято до провадження у новому складі суду.

Управління соціальної політики Коростенської районної державної адмінстрації Житомирської області надіслало до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги ТОВ "Мединівський край", а рішення суду першої інстанції залишити без змін. Відповідач у відзиві зазначає наступне:

- враховуючи, що реорганізація здійснювалась без збереження кількісного складу суб`єктів колективної власності, перетворення КСП "Мединівське" у СТОВ не відбулось. СТОВ "Мединівське" не було створено внаслідок зміни організаційно правової форми КСП "Мединівське", а є новоствореною юридичною особою, що виключає можливість визначити позивача як правонаступника КСП "Мединівське" щодо земельних ділянок, реєстрацію котрих проведено позивачем;

- зазначення у статті 1 статуту ПОСП "Мединівське", що підприємство є правонаступником СТОВ "Мединівське", а також те, що ПОСП було реорганізовано в наступній послідовності: 23.10.1993 колгосп "40-річчя Жовтня" було реорганізовано в КСП "Обиходівське", а 05.03.1995 КСП "Обиходівське" реорганізовано в КСП "Мединівське", 06.03.2000 КСП "Мединівське" реорганізовано в СТОВ "Мединівське", яке в свою чергу 13.12.2005 реорганізовано в ПОСП "Мединівське", не слід приймати до уваги, оскільки статут юридичної особи є одностороннім актом цієї юридичної особи, який не є підставою правонаступництва щодо іншої юридичної особи, та не є доказом набуття майнових прав і обов`язків щодо окремих майнових об`єктів (у цьому випадку - земельних ділянок), якщо таке правонаступництво не виникає відповідно до закону;

- ідентифікаційний код юридичної особи має бути унікальним, а присвоєння новоствореній юридичній особі ідентифікаційного коду іншої юридичної особи, яка не є правопопередником новоствореної юридичної особи, не допускається. Водночас помилкове присвоєння новоствореній юридичній особі ідентифікаційного коду іншої юридичної особи, яка не є правопопередником цієї новоствореної юридичної особи, свідчить про порушення законодавства, але така помилка не є підставою правонаступництва.

Відповідачем також подано до суду клопотання про поновлення строку на подання до суду відзиву на апеляційну скаргу. Дане клопотання мотивоване тим, що ухвала про відкриття провадження у справі від 23.04.2024, якою учасників справи зобов`язано подати відзиви на апеляційну скаргу до 05.06.2024 отримана заявником 04.06.2024.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 8 ст. 165 ГПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Частинами 1, 2 ст. 119 ГПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Таким чином, пропущений процесуальний строк може бути поновлений лише за заявою учасника справи у разі, якщо суд визнає наведені причини пропуску цього строку поважними.

З огляду на викладене, враховуючи, що Управління соціальної політики Коростенської районної державної адмінстрації Житомирської області звернулося до суду із клопотанням про поновлення строку на подання відзиву та обґрунтувало причини пропуску встановленого судом строку, тому суд дійшов висновку поновити пропущений процесуальний строк для подання відзиву.

В судові засідання учасники справи не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Представник ТОВ "Мединівський край" - адвокат Алейников О.С. надіслав до суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із тим, що 10.07.2024 відповідно до повістки йому необхідно з`явитися в ТЦК м. Житомира для уточнення даних та проходження ВЛК, тому він не зможе прийняти участь як представник відповідача у судовому засіданні.

Розглянувши в судовому засіданні 10.07.2024 клопотання представника ТОВ "Мединівський край" - адвоката Алейников О.С. про відкладення розгляду справи, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 216 ГПК України суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених ч. 2 ст. 202 цього Кодексу.

Статтею 202 ГПК України встановлено наслідки неявки в судове засідання учасників справи.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (ст. 202 ГПК України).

Подаючи до суду клопотання про відкладення розгляду справи, представник ТОВ "Мединівський край" - адвокат Алейников О.С. жодним чином не обґрунтовує необхідність такого відкладення з метою вчинення будь-яких процесуальних дій, що потребують особистої його явки в судове засідання. Одночасно, позивач мав достатньо часу для подання до суду всіх необхідних доказів та пояснень для підтвердження своїх доводів.

Також суд вказує, що господарський суд із урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв`язку з відсутністю його представника (з причин, пов`язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т. п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов`язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах.

Апеляційний господарський суд приймає до уваги те, що інші представники позивача (з числа як його працівників, так і осіб, не пов`язаних з ним трудовими відносинами) не були позбавлені права взяти участь у судовому засіданні, зокрема і в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Також представник позивача у клопотанні про відкладення розгляду справи посилається на те, що 10.07.2024 відповідно до повістки йому необхідно з`явитися в ТЦК м. Житомира для уточнення даних та проходження ВЛК. Натомість будь - яких доказів в підтвердження вказаних обставин суду не надає.

Разом з тим, суд вказує, що згідно ч. 1 ст. 273 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції розглядається протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Так, ухвалою суду від 23.04.2024 відкрито провадження у справі № 906/337/22, а ухвалою суду від 05.06.2024 за клопотанням представника ТОВ "Мединівський край" - адвоката Алейников О.С. розгляд справи вже відкладався.

Отже, встановивши дані обставини, враховуючи те, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, а також беручи до уваги відсутність будь - яких інших обґрунтованих доводів необхідності відкладення розгляду справи, колегія суддів дійшла висновку відмовити в задоволенні клопотання представника ТОВ "Мединівський край" - адвоката Алейников О.С. про відкладення розгляду справи.

Враховуючи те, що судом вчинено всі необхідні дії для повідомлення всіх учасників справи про день, час та місце розгляду справи, явка сторін в судове засідання обов`язковою не визнавалась, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу в даному судовому засіданні за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів апеляційного господарського суду, беручи до уваги межі перегляду справи в суді апеляційної інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, зазначає наступне.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом, на підставі рiшення Коростенської РДА від 26.12.1996, КСП "Мединівське" видано Державний акт на право колективної власності на землю серії ЖТ №15-000002 від 28.12.1995 про передачу у колективну власність землі площею 4876,1га для сільськогосподарського використання (т. 1, а. с. 34-38).

Рішенням Коростенської районної Ради народних депутатів від 26.12.1995 затверджено розроблений проект роздержавлення і приватизації земель КСІІ "Мединівське", яким передбачено, що загальна площа земель, яка передається в колективну власність на території Обиходівської сільської ради становить 3101,05га, в т.ч. земель загального користування 1137,9га; площа земель, які передаються в постійне користування 1107,5 га, з них: землі водного фонду 94,7га; землі лісового фонду 869,3га, землі резервного фонду 143,5 га (т.1, а.с. 40).

Рішенням Коростенської районної Ради народних депутатів від 26.12.1995 затверджено розроблений проект роздержавлення і приватизації земель КСІІ "Мединівське", яким передбачено, що площа земель, яка передається в колективну власність на території Мединівської сільської ради становить 1773,5 га, в тому числі земель загального користування 144,8 га; площа земель, які передаються в постійне користування 830,5 га, з них: землі водного фонду 68,4га; землі лісового фонду 680,1га, землі резервного фонду 82,0 га (т.1, а.с. 41).

КСП "Мединівське" 06.03.2000 перетворено у СТОВ "Мединівське", що стверджується витягом з протоколу № 2 засідання правління КСП "Мединівське" від 07.02.2000 (т.1, а.с.42).

Відповідно до розподільчого балансу на підставі рішення загальних зборів від 07.02.2000 КСП "Мединівське" передало СТОВ "Мединівське" майно, у тому числі земельні ділянки, які не підлягали паюванню загальною площею 2800,00га, що підтверджується актом прийомки-передачі землі від 06.03.2000 (т. 1, а.с. 43-44).

Фактично розпаювання земель КСП "Мединівське" між членами реформованого КСП відбувалось у 2003 році на території Мединівської сільської ради та у 2009 році на території Обиходівської сільської ради.

Розпорядження голови Коростенської РДА № 275 від 19.08.2003 затверджено акт обстеження земельних угідь та припинено право колективної власності земельними ділянками площею 689,03га, в тому числі: ріллі - 481,64га, сіножатей 10,00га, пасовищ 197, 39га, які не використовуються в сільськогосподарському виробництві, класифікувати їх згідно актів обстеження земельних ділянок, як ліси 671,54га, болота 17, 49га. Дані земельні ділянки площею 689, 03га віднести до земель запасу Мединівської сільської ради. Пунктом 2 вказаного розпорядження надано дозвіл на складання проектно-технічної документації громадянам по виділенню в натурі на місцевості земельної частки (паю) та виготовлення державних актів на право власності на землю взамін сертифікатів на право на земельну частку/пай із земель колективної власності реформованого КСІІ "Мединівське" (т. 1, а.с. 45-47).

Розпорядженням голови Коростенської РДА № 435 від 26.12.2003 затверджено протокол про розподіл земельних ділянок між власниками сертифікатів реформованого КСП "Мединівське"; передано у власність земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно додатку №1 (т.1, а.с. 47-53).

Загальними зборами учасників (засновників) СТОВ "Мединівське" від 30.05.2005 вирішено реорганізувати СТОВ "Мединівське" шляхом перетворення у ПОСП "Мединівське" (т.1, а.с. 54).

Відповідно до розподільчого балансу від 30.11.2005, СТОВ "Мединівське" передало 2800,00 га земель ПОСП "Мединівське", що залишились після розпаювання КСП "Мединівське" (т.1, а.с.55-56).

Розпорядженням голови Коростенської РДА № 180 від 01.04.2009 створено комісію по обстеженню сільськогосподарських угідь реформованого КСП "Мединівське" Обиходівської сільської ради (т. 2, а.с. 13).

Розпорядженням голови Коростенської РДА № 186 від 03.04.2009 затверджено акт обстеження фактичного стану земель, що підлягають поділу на земельні частки/паї, реформованого КСП "Мединівське" Обиходівської сільської ради Коростенського району Житомирської області, згідно якого встановлено, що ділянки ріллі загальною площею 676,94 га (контури № 60-71, 73-77, 79-82, 85, 87-92, 94-107), ділянки пасовищ загальною площею 254, 9 га (контури №63, 70, 72, 75, 78, 80, 81, 83- 9.3,97-100, 102, 104, 106, 107), ділянки сіножатей загальною площею 193, 7 га (контури №59, 63, 66, 71, 73-77, 80. 83, 87, 89, 91, 92, 94, 97, 100. 102, 103, 105- 107) заросли чагарниковою рослинністю і становить разом 1125, 54 га. Дані земельні ділянки класифікувати чагарниками та передати до земель запасу Обиходівської сільської ради. Ділянки ріллі загальною площею 38, 41 га (контури № 61, 63, 70, 71, 84, 96); ділянки пасовищ загальною площею 4,0га (контури № 84, 63); ділянки сіножатей загальною площею 33,6га (контури № 71, 63) заболочені землі і становить разом 76,01га. Дані землі класифікувати болотами та передати до земель запасу Обиходівської сільської ради. Ділянки саду площею 20,00 га в контурах 84, 93, які у зв`язку з безгосподарською діяльністю втратили своє сільськогосподарське призначення, рекомендовано перевести до земель запасу Обиходівської сільської ради. Земельні ділянки під ріллею, сіножаттю, пасовищем, садом, які заросли чагарниковою рослинністю, заболотилися та втратили своє пряме сільськогосподарське призначення передати до земель запасу Обиходівської сільської ради загальною площею 1221,55 га. Після трансформації сільськогосподарських угідь площа сільськогосподарських угідь, які підлягає поділу на земельні частки/паї становить 713, 3790га (т. 2, а.с. 14-15, 17).

Відповідно до протоколу зборів по розподілу земельних ділянок між власниками сертифікатів реформованого КСП "Мединівське" Обиходівської сільської ради Коростенського району Житомирської області від 06.08.2009, присутніми на зборах 110 осіб з 187 осіб власників на земельні частки паї вирішено, затвердити проект землеустрою щодо організації територій земельних часток (паїв) та складання державних актів на право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель реформованого КСП "Мединівське" Обиходівської сільської ради Коростенського району. Всього земель по угіддям, що підлягають розпаюванню 713,3790га, в тому числі ріллі 713, 3790 га (т.2, а.с.18).

Розпорядженням голови Коростенської РДА № 427 від 11.08.2009 припинено право постійного користування земельними ділянками загальною площею 1221,55га, в тому числі: ріллі 715, 25 га, пасовище - 258, 9 га, сіножаті 27, 3 га, сад 20,0 га та передано їх до земель запасу Обиходівської сільської ради. Крім того, затверджено проект землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) із земель реформованого КПІ "Мединівське" Обиходівської сільської рад, яким передбачено, що площа сільськогосподарських угідь, що підлягає розпаюванню 713, 3790 га в тому числі ріллі 713, 3790 га (т. 2, а.с. 64-67).

Обиходівська сільська рада, з метою набуття у комунальну власність земельних ділянок реформованого КСП "Мединівське" 21.10.2019 прийняла рішення № 145 "Про проведення інвентаризації земель Обиходівської сільської ради (т. 1, а.с. 68).

Рішенням Обиходівської сільської ради № 174 від 30.06.2020 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земельних ділянок комунальної власності (колишнього КСП "Мединіське" загальною площею 1137,155га, які розташовані на території Обиходівської сільської ради Коростенського району Житомирської області, а саме: :09:000:0107, :09:000:0030, :09:000:0105, :09:000:0104, :06:000:0012, :07:000:0082, :07:000:0020, :07:000:0082, :07:000:0020, :03:000:0154, :03:000:0150, :03:000:0005, :03:000:0153, :03:000:0151, :03:000:0152, :03:000:0008, :04:000:0047, :04:000:0048, :04:000:0045, :04:000:0044, :04:000:0041, :04:000:0043, :04:000:0040, :04:000:0042, :04:000:0046, :05:000:0095, :03:000:0007, :07:000:0021, :07:000:0083, :06:000:0070, :06:000:0072, :08:000:0050, :06:000:0013, :09:000:0103, :09:000:0106, :06:000:0071; прийнято у комунальну власність земельні ділянки під будівлями та спорудами загальною площею 35,2489га, які знаходяться за адресою: Житомирська область, Коростенський район, територія Обиходівської сільської ради, за межами населених пунктів, а саме: :09:000:0107, :09:000:0030, :09:000:0105, :09:000:0104, :06:000:0012, :07:000:0082, :07:000:0020; передано ТОВ "Помаранчева абрикоса" в оренду терміном на 49 років земельні ділянки загальною площею 1101,9066га, які розташовані на території Обиходівської сільської ради Коростенського району Житомирської області для ведення товарного сільськогосподарського товаровиробництва, а саме: ділянки з кадастровими номерами: :03:000:0154, .03.000:0150, :03:000:0005, :03:000:0153, :03:000:0151, :03:000:0152, :03:000:0008, :04:000:0047, :04:000:0048, :04:000:0045, :04:000:0044, :04:000:0041, :04:000:0043, :04:000:0040, :04:000:0042, :04:000:0046, :05:000:0095, :03:000:0007, :07:000:0021, :07:000:0083, :06:000:0070, :06:000:0072, :08:000:0050, :06:000:0013, :09:000:0103, :09:000:0106, :06:000:0071 (т.1, а. с. 69-71).

Обиходівською сільською радою 02.07.2020 подано скаргу на дії державного реєстратора Пиріжківської сільської ради Малинського району, який здійснив реєстрацію права власності на земельні ділянки за ПОСП "Мединівське" згідно Державного акту на право колективної власності на землю серія та номер: ЖТ-15-000002, виданого 28.12.1995 КСП "Мединівське".

Наказом Міністерства юстиції України від 22.07.2020 №2507/5 "Про задоволення скарги" вказану скаргу задоволено, рішення державного реєстратора щодо реєстрації земельних ділянок з наступними кадастровими номерами: :04:000:0046, :04:000:0042, :04:000:0040, :04:000:0043, :04:000:0041, :04:000:0044, :05:000:0095, :04:000:0045, :04:000:0006, :03:000:0152, :03:000:0153, :03:000:0150, :03:000:0151, :09:000:0103, :06:000:0070, :06:000:0072, :06:000:0071, :08:000:0050, :03:000:0154, :03:000:0005, :06:000:0013, :06:000:0126, :06:000:0012, :09:000:0030, :07:000:0021 скасовано (т. 1, а.с. 78-88).

Відповідно до інформації, що міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ПОСП "Мединівське" () з 12.01.2022 перебуває в стадії припинення, правонаступником ПОСП "Мединівське" зазначено ТОВ "Мединівський край" () (т.1, а.с. 138-147).

У зв`язку із вказаними обставинами, до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно внесені зміни про право власності та зареєстровано право власності на спірні земельні ділянки за ТОВ "Мединівський край" (т. 2, а.с.21-93).

Звертаючись до суду із вказаним позовом, ТОВ "Мединівський край" посилається на те, що він є власником спірних земель, переданих в колективну власність КСП "Мединівське" згідно Державного акту на право колективної власності на землю від 28.12.1995, а тому з метою захисту порушених, на його думку прав, просить визнати недійсним та скасувати розпорядження Коростенської РДА № 275 від 19.08.2003, № 427 від 11.08.2009, п.п. 2,3 рішення Обиходівської сільської ради № 145 21.10.2019, які не відповідають вимогам законодавства та є незаконними, оскільки порушують принцип непорушності права власності позивача та конституційні гарантії цього права, а також просить визнати право власності на спірні земельні ділянки.

Надаючи оцінку обставинам у справі, колегія суддів зазначає, що з огляду на положення ст. 4 ГПК України, ст. ст. 15, 16 ЦК України, підставою для захисту цивільного права чи охоронюваного законом інтересу є його порушення, невизнання чи оспорення.

Отже задоволення судом позову можливе лише за умови доведення позивачем обставин щодо наявності у нього відповідного права (охоронюваного законом інтересу), а також порушення (невизнання, оспорення) цього права відповідачем з урахуванням належно обраного способу судового захисту.

Згідно зі статтею 14 Конституції України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до ст. 3 ЗК України (в редакції, чинній на час видачі державного акта на право колективної власності на землю), власність на землю в Україні мала такі форми: державну, колективну, приватну. Усі форми власності визнавались рівноправними. Власник землі міг вільно володіти, користуватись та розпоряджатись нею.

Суб`єктами права колективної власності на землю були колективні сільськогосподарські підприємства, сільськогосподарські кооперативи, садівницькі товариства, сільськогосподарські акціонерні товариства, у тому числі створені на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств (ст. 5 ЗК України).

Згідно зі ст. 60 ЗК України, землі, передані колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам у колективну власність, поділялися на землі загального несільськогосподарського використання і землі сільськогосподарського використання.

Відповідно до ст. ст. 22, 23 ЗК України, право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Державний акт на право колективної власності на землю видається колективному сільськогосподарському підприємству, сільськогосподарському кооперативу, сільськогосподарському акціонерному товариству із зазначенням розмірів земель, що перебувають у власності підприємства, кооперативу, товариства і у колективній власності громадян.

Згідно з положеннями ст. 10 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство", земля може належати підприємству на праві колективної власності, право власності на землю посвідчується державним актом.

Досліджуючи питання правонаступництва ТОВ "Мединівський край" за КСП "Мединівське", яким позивач обґрунтовує наявність права на спірні земельні ділянки, суд встановив наступне.

Відповідно до Установчого договору про створення та діяльність СТОВ "Мединівське", затвердженого установчими зборами засновників СТОВ (протокол № 1 від 06.03.2000, вбачається,що засновники (учасники) у кількості 7 осіб вирішили створити цей кооператив (т.4, а.с.204-209).

Пунктом 1.2 Установчого договору СТОВ "Мединівське" визначено, що товариство є юридичною особою з моменту його державної реєстрації.

Згідно п. 1.8 Установчого договору СТОВ "Мединівське" майно товариства складається з вкладів із майнових паїв, грошових внесків його учасників, продукції, товарів вироблених в результаті господарської діяльності товариства, надходжень від робіт, а також іншого майна придбаного на підставах не заборонених чинним законодавством України.

Для забезпечення фінансово-господарської діяльності, а також для гарантії майнових зобов`язань товариства, за рахунок майнових внесків, майнових та земельних паїв учасників формується статутний фонд, який не може бути менший 100 розмірів мінімальних зарплат на час реєстрації статуту (п. 3.1 Установчого договору).

Згідно ст. 13 Установчого договору учасниками товариства є: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

Також у матеріалах справи міститься Установчий договір про створення та діяльність СТОВ "Мединівське", затверджений установчими зборами засновників СТОВ (протокол № 1 від 30.01.2001), у якому визначено, що засновники (учасники) у кількості 4 осіб, а саме: ОСОБА_2 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 вирішили створити цей кооператив (т. 4, а.с.198-203).

Відповідно до витягу з протоколу № 3 загальних зборів учасників (засновників) СТОВ "Мединівське" прийнято рішення, зокрема, про реорганізацію СТОВ "Мединівське" шляхом перетворення на ПОСП (т. 4, а.с. 210 на звороті).

Згідно п. 2.1 статуту ПОСП "Мединівське", зареєстрованого Коростенською РДА, засновником підприємства є громадянин України ОСОБА_10 .

Засновник одноосібно здійснює право власності на майно та інші активи підприємства, в тому числі й через призначених ним осіб.

Відповідно до ст. 4 статуту ПОСП "Мединівське", підприємство є правонаступником СТОВ "Мединівське" Коростенського району Житомирської області.

Згідно ст. 6 статуту ПОСП "Мединівське" підприємство в процесі своєї діяльності у відповідності до чинного законодавства використовує угіддя, передані йому засновником і орендовані землі членів реструктуризованого КСП та інших громадян. Засновник передає Підприємству земельні угіддя на умовах безстрокового платного користування, а члени КСП свої земельні паї - на умовах оренди (т. 4, а.с. 210-214).

Законом України "Про підприємства в Україні" (у редакції до 1 січня 2004) передбачено, що колективне підприємство визначено як вид підприємств в Україні; ліквідація та реорганізація яких, відповідно до статті 34 (злиття, приєднання, поділ, виділення, перетворення), здійснюється за рішенням власника з дотриманням вимог антимонопольного законодавства, а у випадках, передбачених цим Законом, - за рішенням власника та за участю трудового колективу або органу, уповноваженого створювати такі підприємства, чи за рішенням суду або арбітражного суду. Підприємство вважається реорганізованим або ліквідованим з моменту виключення його з державного реєстру України. При перетворенні одного підприємства в інше до підприємства, яке щойно виникло, переходять усі майнові права і обов`язки колишнього підприємства.

Аналогічно були врегульовані питання реорганізації та ліквідації підприємств приписами статті 31 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство", зокрема, частинами 1, 6 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" передбачено, що реорганізація (злиття, приєднання, поділ, виділення, перетворення) та ліквідація підприємства провадяться за рішенням загальних зборів (зборів уповноважених) його членів або за рішенням суду чи арбітражного суду; при перетворенні одного підприємства в інше до новоствореного підприємства переходять усі майнові права і обов`язки колишнього підприємства.

З огляду на вищезазначене, перетворення у даному випадку не було передбачено законодавством як реорганізація і, відповідно й, припинення юридичної особи.

Як зазначено судом вище, згідно ст. 1 Установчого договору про створення та діяльність СТОВ "Мединівське" від 14.03.2000 та від 22.02.2001 засновниками вирішено створити СТОВ, що є юридичною особою згідно з чинним законодавством України. У ст. 13 Установчого договору від 14.03.2000 наведено перелік з 7 засновників СТОВ, в той час як в Установчому договорі від 22.02.2001 засновниками є 4 лише особи.

Суд вказує, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.09.2020 у справі №907/29/19 зазначено, що навіть у випадку прийняття рішення про реорганізацію КСП шляхом перетворення в іншу юридичну особу колишні члени КСП автоматично повинні були б стати учасниками цієї юридичної особи, позаяк перетворенням юридичної особи є саме зміна її організаційно-правової форми, а не складу її учасників.

Разом з тим, члени КСП "Мединівське" не стали автоматично членами СТОВ "Мединівське", засновниками якого у 2000 році було 7, а у 2001 році 4 особи; судом не встановлено обставин, які б засвідчували вихід членів КСП "Мединівське" з його складу.

Враховуючи, що майно колективних сільськогосподарських підприємств належить на праві спільної часткової власності його членам, а тому його співвласники здійснюють свої права за спільною згодою і жоден з співвласників самостійно або за згодою декількох власників не вправі вирішувати долю спільного майна без згоди всіх співвласників. Вказана вище правова позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 08.04.2019 у справі №132/2483/16 та від 18.12.2019 у справі № 131/475/16-ц.

Колегія суддів вказує, що оскільки засновниками КСП "Мединівське" стали у 2000 році - 7, а у 2001 році - 4 особи, тому статутний капітал підприємства міг бути сформований виключно за рахунок їх вкладів, а не усього майна КСП "Мединівське".

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що оскільки реорганізація здійснювалась без збереження кількісного складу суб`єктів колективної власності, тому перетворення КСП "Мединівське" у СТОВ не відбулось. СТОВ "Мединівське" не було створено внаслідок зміни організаційно-правової форми КСП "Мединівське", а є новоствореною юридичною особою, що виключає можливість визначити позивача як правонаступника КСП "Мединівське" щодо земельних ділянок, реєстрацію котрих проведено позивачем.

При цьому суд зауважує, що у жодній з редакцій Установчих договорів про створення та діяльність СТОВ "Мединівське" відсутні відомості, що СТОВ "Мединівське" є правонаступником КСП "Мединівське".

Разом з тим, зазначення у ст. 1 статуту ПОСП "Мединівське", що підприємство є правонаступником СТОВ "Мединівське", а також те, що ПОСП було реорганізовано в наступній послідовності: 23.10.1993 колгосп "40-річчя Жовтня" було реорганізовано в КСП "Обиходівське", а 05.03.1995 КСП "Обиходівське" реорганізовано в КСП "Мединівське", 06.03.2000 КСП "Мединівське" реорганізовано в СТОВ "Мединівське", яке в свою чергу 13.12.2005 реорганізовано в ПОСП "Мединівське", не приймається судом до уваги, оскільки статут юридичної особи є одностороннім актом цієї юридичної особи, який не є підставою правонаступництва щодо іншої юридичної особи, та не є доказом набуття майнових прав і обов`язків щодо окремих майнових об`єктів (у цьому випадку - земельних ділянок), якщо таке правонаступництво не виникає відповідно до закону. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.09.2020 у справі № 907/29/19.

Окрім того, суд звертає увагу, що згідно п. 15 Положення про Єдиний державний реєстр підприємств та організацій України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 січня 1996 № 118, у разі включення суб`єкта господарської діяльності до Державного реєстру йому присвоюються ідентифікаційний код і коди класифікаційних ознак. Суб`єктам підприємницької діяльності ідентифікаційний код присвоюється органами державної реєстрації під час реєстрації. Ідентифікаційний код є єдиним для всього інформаційного простору України і зберігається за суб`єктом протягом усього періоду його існування. У разі перереєстрації (створення) суб`єкта господарської діяльності, що є правонаступником прав і майнових зобов`язань свого попередника, за ним зберігається ідентифікаційний код попередника.

З огляду на викладене, суд зазначає, що ідентифікаційний код юридичної особи має бути унікальним, а присвоєння новоствореній юридичній особі ідентифікаційного коду іншої юридичної особи, яка не є правопопередником новоствореної юридичної особи, не допускається. Водночас помилкове присвоєння новоствореній юридичній особі ідентифікаційного коду іншої юридичної особи, яка не є правопопередником цієї новоствореної юридичної особи, свідчить про порушення законодавства, але така помилка не є підставою правонаступництва. Аналогічний висновок викладено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 01.9.2020 у справі №907/29/19.

В той же час, суд констатує те, що за допомогою доступу до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань встановлено, що відомості про КСП "Мединівське" за критерієм пошуку - код 02137690, відсутні. Разом з тим, за ідентифікаційним кодом 02137690 зареєстровано - ПОСП "Мединівське" (з 12.01.2022 перебуває в стані припинення), дані про юридичних осіб, правонаступником яких є зареєстрована юридична особа, відсутні.

Посилання позивача на те, що ТОВ "Мединівський край" є власником всіх земель, переданих в колективну власність КСП "Мединівське" (за виключенням розпайованих), оскільки відповідно до розподільчого балансу на підставі рішення загальних зборів від 07.02.2000 КСП "Мединівське" передало СТОВ "Мединівське" майно, в тому числі земельні ділянки, які не підлягали паюванню, загальною площею 2800,0 га, суд оцінює критично враховуючи наступне.

Із матеріалів справи вбачається, що відбулася зміна організаційно - правової форми власності, що призвело до зміни форми власності. Так, на зборах КСП "Мединівське" було утворено СТОВ "Мединівське", яке в подальшому перетворене на ПОСП "Мединівське" з єдиним засновником. Тобто, виробничий кооператив (підприємство колективної власності) перетворився на приватне (приватно-орендне) сільськогосподарське підприємство (приватне підприємство) з єдиним засновником.

При цьому суд звертає увагу на те, що відповідно до ст.1 Закону України "Про сільськогосподарську кооперацію" (в редакції на момент створення кооперативу) - сільськогосподарський виробничий кооператив - підприємство, створене для спільного виробництва продукції сільського, рибного і лісового господарства, з обов`язковою трудовою участю в його діяльності.

В свою чергу, приватним підприємством за ст. 113 ГК України визнається підприємство, що діє на основі приватної власності одного або кількох громадян, іноземців, осіб без громадянства та його (їх) праці чи з використанням найманої праці. Приватним є також підприємство, що діє на основі приватної власності суб`єкта господарювання - юридичної особи.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство", право колективної власності здійснюють загальні збори членів підприємства, збори уповноважених або створений ними орган управління підприємства, якому передано окремі функції по господарському управлінню колективним майном.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що автоматичного переходу об`єктів права колективної власності у приватну власність у зв`язку зі змінами законодавства, якими визначено інші форми власності, ніж ті, що існували раніше, відповідне законодавство не передбачало. У контексті зазначеного необхідно враховувати правовий режим права колективної власності та права приватної власності, які є різними з огляду, зокрема на те, що майно у колективному підприємстві належить на праві спільної часткової власності його членам і право колективної власності здійснюють загальні збори членів підприємства (ст. ст. 7, 8 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство"), натомість право приватної власності, в цьому випадку юридичної особи здійснюється такою особою за своєю волею, незалежно від волі інших осіб та на власний розсуд (ст.ст. 316-319 ЦК України). Подібна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.02.2022 у справі № 924/250/19.

Із урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що позивачем не доведено належними і допустимими доказами обставини набуття ним права власності на земельні ділянки в порядку правонаступництва, а саме внаслідок реорганізації КСП "Мединівське" шляхом його перетворення у СТОВ "Мединівське" та в подальшому трансформації ПОСП "Мединівське" та ТОВ "Мединівський край".

В той же час. суд зазначає, що згідно з імперативними вимогами п. 21 Розділу Х (Перехідні положення) ЗК України (у редакції, чинній з 01.01.2019), установлено, що з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні" (тобто з 01.01.2019) землі колективних сільськогосподарських підприємств, що припинені (крім земельних ділянок, які на день набрання чинності зазначеним Законом перебували у приватній власності), вважаються власністю територіальних громад, на території яких вони розташовані. Зазначений Закон є підставою для державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки, сформовані за рахунок земель, які в силу зазначеного Закону переходять до комунальної власності.

Беручи до уваги викладене, колегія суддів дійшла висновку про правомірність прийняття оспорюваних розпоряджень/рішень та набуття Обиходівською сільською радою права комунальної власності на земельні ділянки, загальною площею 709,1108 га в силу вимог п. 21 Перехідних положень ЗК України (у редакції, чинній з 01.01.2019).

Щодо здійсненої за ТОВ "Мединівський край" державної реєстрації права приватної власності на спірні земельні ділянки, суд зазначає наступне.

Статтею 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; обтяження - заборона розпоряджатися та/або користуватися нерухомим майном, яка встановлена або законом, або актами уповноважених на це органів державної влади, їх посадових осіб або яка виникає на підставі договорів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону обов`язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме: право власності на нерухоме майно.

Тобто, державна реєстрація - це не підстава набуття права власності, а засвідчення державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації. Відповідне положення міститься у постанові Верховного Суду від 24.01.2020 у справі № 910/10987/18.

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 20.02.2018 у справі № 917/553/17, досліджуючи обставини наявності в особи права власності, насамперед необхідно з`ясувати підстави, з яких особа набула такого права, оскільки факт реєстрації права власності є лише елементом юридичного складу, що зумовлює визнання права власності, а не підставою набуття цього права. Сама по собі реєстрація права не є підставою виникнення права власності, оскільки такої підстави закон не передбачає.

Разом з тим, із матеріалів справи вбачається, що позивач у передбаченому законом порядку не набув права на спірні земельні ділянки. Позивачем не доведено належними та допустимими доказами обставин правонаступництва, що свідчить про відсутність порушеного, оспореного, чи невизнаного права позивача за захистом якого позивач і звернувся до суду, що в свою чергу є підставою для відмови в задоволенні даного позову.

Щодо заяви відповідача-3 про застосування до спірних правовідносин позовної давності, то суд вказує, що перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи було порушене право, за захистом якого позивач звернувся до суду. Якщо це право порушене не було, суд відмовляє у позові через необґрунтованість останнього. І тільки якщо буде встановлено, що право позивача дійсно порушене, але позовна давність за відповідними вимогами спливла, про що заявила інша сторона у спорі, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності у разі відсутності визнаних судом поважними причин її пропуску, про які повідомив позивач (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22.05.2018 у справі №369/6892/15-ц).

З огляду на те, що суд дійшов висновку про наявність самостійних підстав, за яких позов у даній справі не підлягає задоволенню, заява відповідача-3 про застосування наслідків спливу строків позовної давності судом не розглядається.

Колегія суддів вказує, що апелянтом, в порушення вимог ст. ст. 76, 77 ГПК України, висновків суду першої інстанції не спростовано, а його посилання, викладені в апеляційній скарзі є такими, що зводяться до переоцінки доказів та встановлених судом обставин. Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Суд вказує, що ЄСПЛ у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" зазначав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. ЄСПЛ зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення ЄСПЛ у справі "Трофимчук проти України").

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Статтею 276 ГПК України унормовано, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, Північно-західний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що рішення Господарського суду Житомирської області від 29.01.2024 у справі № 906/337/22 необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу ТОВ "Мединівський край" - без задоволення.

На підставі ст. 129 ГПК України судовий збір за розгляд апеляційної скарги покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Мединівський край" на рішення Господарського суду Житомирської області від 29.01.2024 у справі № 906/337/22 - залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення до Верховного Суду, відповідно до ст. ст. 287-291 ГПК України.

3. Справу повернути до Господарського суду Житомирської області.

Повний текст постанови складений 15 липня 2024

Головуючий суддя Олексюк Г.Є.

Суддя Гудак А.В.

Суддя Мельник О.В.