СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2024 року м. Харків Справа № 905/357/24

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Гребенюк Н.В., суддя Слободін М.М. , суддя Шутенко І.А.,

за участю секретаря судового засідання Пляс Л.Ф.,

учасники справи в судове засідання не з`явились;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз Трейдинг (вх. №1374 Д/2 ) на рішення господарського суду Донецької області від 20.05.2024 (повний текст рішення підписано 20.05.2024, суддя Левшина Г.В.)

у справі №905/357/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз Трейдинг, м.Київ,

до Військової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ,

про стягнення заборгованості в сумі 402 569,23 грн,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз Трейдинг звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення заборгованості в сумі 402569,23 грн, з яких: основна заборгованість в сумі 211081,64 грн, 3% річних в сумі 13891,03 грн, інфляційне збільшення в сумі 82691,14 грн та пеня в сумі 94905,42 грн.

Рішенням господарського суду Донецької області від 20.05.2024 у справі №905/357/24 позов задоволено частково.

Стягнуто з Військової частини НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз Трейдинг основну заборгованість в сумі 211081,64 грн, 3% річних у сумі 13891,03 грн, інфляційне збільшення у сумі 82691,14 грн, пеню в сумі 18981,08 грн, всього заборгованість в сумі 326644,89 грн, судовий збір в сумі 4830,83 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване наступним:

- матеріалами справи доведений факт неналежного виконання відповідачем своїх грошових зобов`язань зі своєчасної оплати за поставлений позивачем природний газ за договором №04-1112/21-БО-Т від 11.11.2021;

- здійснивши перевірку розрахунку інфляційних втрат та відсотків річних, обґрунтованим є стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних втрат у сумі 82691,14 грн та 3% річних у сумі 13891,03 грн;

- перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, судом встановлено, що останній здійснено позивачем методологічно та арифметично правильно;

- враховуючи загальні засади цивільного законодавства, передбачені статтею 3 ЦК України, необхідність забезпечення балансу інтересів сторін, наявні правові підстави для зменшення розміру суми пені на 80 %, з огляду на що сума пені, яка підлягає стягненню, складає 20% від заявленої суми, а саме - 18981,08 грн, в іншій частині у задоволенні позовних вимог суд відмовляє внаслідок зменшення пені за власною ініціативою.

Позивач 30.05.2024, тобто в межах строку, встановленого ч.1 ст.256 ГПК України, через систему "Електронний суд" направив до Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить: рішення господарського суду Донецької області від 20.05.2024 у справі №905/357/24 в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення пені в розмірі 75924,34 грн скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позовних вимог в цій частині; стягнути з відповідача судові витрати зі сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" посилається на те, що:

- місцевим господарським судом, застосовуючи дискреційні повноваження щодо можливості зменшення розміру нарахованої до стягнення неустойки, не було забезпечено дотримання балансу інтересів сторін правовідносин, оскільки не було досліджено їх майновий стан;

- позивач забезпечує галузі національної економіки і населення природним газом, тобто є об`єктом, що має стратегічне значення для економіки, суспільства і безпеки держави; відсутність можливості вчасно розраховуватись за природний газ і, як наслідок, відсутність можливості вчасно надати послуги з постачання природного газу, спричинить значні соціально та економічно негативні наслідки для всієї України;

- у даному випадку відсутні підстави для зменшення нарахованого розміру неустойки, натомість відповідач не обмежений у способах виконання своїх зобов`язань.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 30.05.2024 для розгляду справи №905/357/24 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Фоміна В.О., судді Пуль О.А., Мартюхіна Н.О.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 03.06.2024 у справі №905/357/24, зокрема, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз Трейдинг вх. №1374 Д/2 на рішення Господарського суду Донецької області від 20.05.2024 у справі №905/357/24; повідомлено учасників справи, що розгляд апеляційної скарги відбудеться "09" липня 2024 р. об 11:00 у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань № 104; доведено до відома учасників справи, що явка їх представників в судове засідання не є обов`язковою; встановлено учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу - до 24.06.2024; встановлено учасникам справи строк до 27.06.2024 для подання заяв, клопотань, тощо.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 03.06.2024 у справі №905/357/24 витребувано у господарського суду Донецької області матеріали справи №905/357/24.

05.06.2024 до Східного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №905/357/24.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 20.06.2024 у справі №905/357/24 заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" адвоката Єгорова Валерія Сергійовича про участь у судових засіданнях в межах справи №905/357/24 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів задоволено; судове засідання у справі №905/357/24, призначене на "09" липня 2024 р. об 11:00 годині та наступні судові засідання, в апеляційному провадженні за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" вх. №1374 Д/2 на рішення Господарського суду Донецької області від 20.05.2024 у даній справі, встановлено провести за участю представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" адвоката Єгорова Валерія Сергійовича в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку; зобов`язано заявника невідкладно направити копії зазначеної заяви про проведення судового засідання в режимі відеоконференції іншим учасникам справи в порядку ст. 42 ГПК України, докази направлення надати суду.

У зв`язку зі звільненням у відставку судді ОСОБА_1 відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу справ між суддями від 03.07.2024 для розгляду справи №905/357/24 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Гребенюк Н.В., судді Слободін М.М., Шутенко І.А.

В судовому засіданні представник апелянта, адвокат Єгоров В.С., був запрошений секретарем судового засідання, однак не приєднався до відеоконференції та засобами зв`язку відмовився від участі в даному судовому засіданні, посилаючись на зайнятість в іншому судовому процесі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд апеляційної інстанції не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Враховуючи те, що явка сторін судом апеляційної інстанції не визнавалась обов`язковою, судова колегія дійшла висновку про можливість завершення розгляду справи в даному судовому засіданні за відсутності представників сторін.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі доводи, заслухавши апелянта, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлених обставин справи, розглянувши справу в порядку ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено місцевим господарським судом, відповідно до Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальній послуг (НКРЕКП), від 04.09.2018 №962 Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» здійснює ліцензійне постачання природного газу на території України.

11.11.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (далі постачальник) та Військовою частиною НОМЕР_1 (далі - споживач) було укладено договір №04-1112/21-БО-Т постачання природного газу, за змістом п.1.1 якого, постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ, а споживач зобов`язується прийняти його та оплатити на умовах цього договору.

EIC-код споживача - 56XS0000Е8ХК600V.

Природний газ, що постачається за цим договором, використовується споживачем для власних потреб (п.1.2 договору).

Згідно п.1.4 договору споживач підтверджує та гарантує, що на момент підписання цього договору у споживача є в наявності укладений договір на розподіл природного газу між споживачем та оператором газорозподільної мережі (надалі - Оператор ГРМ) та присвоєний оператором ГРМ персональний ЕІС-код та/або укладений договір транспортування природного газу між споживачем та оператором газотранспортної системи (надалі - Оператор ГТС) та присвоєний оператором ГТС персональний ЕІС-код (якщо об`єкти споживача безпосередньо приєднані до газотранспортної мережі). Відповідальність за достовірність інформації, зазначеної в цьому пункті, несе споживач.

У разі якщо об`єкти споживача підключені до газорозподільних мереж, розподіл природного газу, який постачається за цим договором, здійснює(ють) оператор(и) газорозподільних мереж, а саме: ПАТ по газопостачанню та газифікації «Маріупольгаз», з яким (якими) споживач уклав відповідний договір (п.1.5 договору).

Відповідно до п.2.1 договору постачальник передає споживачу на умовах цього договору замовлений споживачем обсяг (об`єм) природною газу у період з листопада 2021 року по грудень 2022 року (включно), в кількості 116,0 тис.куб.метрів (п.2.1 договору).

Загальний обсяг природного газу, замовлений споживачем за цим договором, складається з сум загальних обсягів природного газу, замовлених споживачем на всі розрахункові періоди протягом строку дії договору (п.2.1.3 договору).

Споживач підтверджує, що замовлені ним обсяги природного газу, які визначені в п.2.1 цього договору повністю покривають потреби споживача у відповідному розрахунковому періоді для потреб, визначених пунктом 1.2 цього договору. Відповідальність за правильність визначення замовлених обсягів газу покладається виключно на споживача (п.2.2 договору).

Перегляд та коригування замовлених споживачем обсягів природного газу за цим договором може відбуватися шляхом підписання сторонами додаткової угоди, в тому числі протягом відповідного розрахункового періоду. Споживач зобов`язується самостійно контролювати обсяги використання природного газу і своєчасно обмежувати (припиняти) використання природного газу у разі перевищення замовлених обсягів або своєчасно (до кінця відповідного розрахункового періоду) надавати постачальнику для оформлення відповідну додаткову угоду на коригування замовлених обсягів за цим договором. В будь-якому випадку, обсяг, визначений в акті приймання-передачі природного газу, оформленого відповідно до пункту 3.5 цього договору, вважається фактично використаним за цим договором обсягом природного газу (п.2.4 договору).

За змістом п.3.1 договору постачальник передає споживачу у загальному потоці природний газ у внутрішній точці виходу з газотранспортної системи. Право власності на природний газ переходить від постачальника до споживача після підписання актів приймання-передачі. Після переходу права власності на природний газ споживач несе всі ризики і бере на себе відповідальність, пов`язану з правом власності на природний газ.

Пунктом 3.2 договору сторони погодили, що постачання газу за цим договором здійснюється постачальником виключно за умови включення споживача до Реєстру споживачів постачальника, розміщеного на інформаційній платформі оператора ГТС.

Приймання-передача газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі газу (п.3.5 договору).

Підпунктом 3.5.1 договору визначено, що споживач зобов`язується надати постачальнику не пізніше 5-го (п`ятого) числа місяця, наступного за розрахунковим періодом завірену належним чином копію відповідного акту надання послуг з розподілу/транспортування газу за такий період, що складений між оператором(ами) ГРМ та/або оператором ГТС та споживачем, на підставі даних комерційного вузла обліку споживача, відповідно до вимог Кодексу ГТС/Кодексу ГРМ.

На підставі отриманих від споживача даних та даних щодо остаточної алокації відборів споживача на Інформаційній платформі оператора ГТС постачальник готує та надає споживачу два примірники акту приймання-передачі за відповідний розрахунковий період (далі - акт), підписані уповноваженим представником постачальника (п.3.5.2 договору).

Споживач протягом 2-х (двох) робочих днів з дати одержання акту зобов`язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акту, підписаний уповноваженим представником споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від його підписання (п.3.5.3 договору).

У відповідності до п.3.5.4 договору у випадку неповернення споживачем підписаного оригіналу акту до 15-го числа місяця, наступною за розрахунковим періодом, а також у випадку розбіжностей між даними, отриманими від споживача відповідно до підпункту 3.5.1 цього пункту, та даних щодо остаточної алокації відборів споживача на Інформаційній платформі Оператора ITC обсяг (об`єм) спожитого газу вважається встановленим (узгодженим) відповідно до даних Інформаційної платформи Оператора ГТС та переданим у власність споживачу, а вартість поставленого протягом відповідного розрахункового періоду газу розраховується з урахуванням цін, визначених в розділі 4 цього договору.

Звірка фактично використаного обсягу газу за цим договором на певну дату чи протягом відповідного розрахункового періоду, ведеться сторонами на підставі даних комерційних вузлів обліку газу та інформації про фактично поставлений споживачу обсяг газу згідно з даними Інформаційної платформи Оператора ГТС (п.3.6 договору).

Згідно п.4.1 договору ціна та порядок зміни ціни на природний газ, який постачається за цим договором, встановлюється наступним чином: ціна природного газу за 1000 куб. м. газу без ПДВ - 13658,42 грн., крім того податок на додану вартість за ставкою 20%, крім того тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи - 124,16 грн. без ПДВ, коефіцієнт, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед у відповідному періоді на рівні 1,10 умовних одиниць, всього з коефіцієнтом - 136,576 грн., крім того ПДВ 20%, всього з ПДВ - 163,89 грн. за 1000 куб.м.

Всього ціна газу за 1000 куб.м. з ПДВ, з урахуванням тарифу на послуги транспортування та коефіцієнту, який застосовується при замовленні потужності на добу, за цим договором становить 16554,00 грн.

Відповідно до п.4.3 договору загальна вартість цього договору на дату укладання становить 1600220,00 грн., крім того ПДВ 320044,00 грн., разом з ПДВ 1920264,00 грн.

Оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно грошовими коштами в наступному порядку: 70% вартості фактично переданого відповідно до акту приймання-передачі природного газу - до останнього числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання газу.

Остаточний розрахунок за фактично переданий відповідно до акту приймання-передачі природний газ здійснюється до 15 числа (включно) місяця, наступного за місяцем в якому споживач повинен був сплатити 70% грошових коштів за відповідний розрахунковий період. У разі відсутності акту приймання-передачі, фактична вартість використаного споживачем газу розраховується відповідно до умов підпункту 3.5.4 пункту 3.5 цього договору (п.5.1 договору).

Оплата за природний газ здійснюється споживачем шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника, зазначений в розділі 14 цього договору. Споживач зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі розрахуватися за поставлений природний газ відповідно до пункту 5.1 цього договору (п.5.3 договору).

Пунктом 6.2 договору визначені обов`язки споживача, зокрема, споживач зобов`язаний самостійно контролювати власне використання природного газу за цим договором і своєчасно коригувати замовлені обсяги шляхом підписання додаткової угоди, прийняти газ на умовах цього договору, своєчасно оплачувати вартість поставленого природного газу в розмірі та порядку, що передбачені цим договором.

Пунктом 7.2 договору сторони визначили, що у разі прострочення споживачем строків остаточного розрахунку згідно пункту 5.1 та/або строків оплати за пунктом 8.4 цього договору, споживач зобов`язується сплатити постачальнику 3% річних, інфляційні збитки та пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Згідно п.13.1 договору останній набирає чинності з дати його укладання і діє в частині поставки до 31 грудня 2022 року включно, а в частині розрахунків - до повного їх виконання.

Договір підписаний уповноваженими представниками сторін без зауважень та скріплений печатками підприємств.

Додатковими угодами №1 та №2 до договору №04-1112/21-БО-Т від 11.11.2021р. постачання природного газу сторони погодили внести зміни до пунктів 2.1 та 4.3 договору.

Зокрема, додатковою угодою №2 сторони погодили викласти пункти 2.1 та 4.3 договору в наступній редакції:

2.1 Постачальник передає споживачу на умовах цього договору замовлений споживачем обсяг (об`єм) природною газу у період з 11.11.2021 року по грудень 2022 року (включно), в кількості 108,189 тис.куб.метрів.

4.3 Загальна вартість цього договору на дату укладання становить 1492467,26 грн., крім того ПДВ 298493,45 грн., разом з ПДВ 1790960,71 грн.

На виконання вказаних умов договору, з урахуванням укладених додаткових угод, позивачем здійснювалось постачання природного газу протягом листопада 2021 року - лютого 2022 року на загальну суму 946625,30 грн., на підтвердження чого до позовної заяви додані наступні акти приймання-передачі природного газу:

- від 30.11.2021р. про передачу 8,18900 тис. куб.м природного газу у листопаді 2021 на суму 135560,66 грн., у тому числі ПДВ 22593,44 грн.;

- від 31.12.2021р. про передачу 19,93500 тис. куб.м природного газу у грудні 2021 на суму 330003,89 грн., у тому числі ПДВ 55000,65 грн.;

- від 31.01.2022р. про передачу 16,30900 тис. куб.м природного газу у січні 2022 на суму 269979,11 грн., у тому числі ПДВ 44996,52 грн.;

- від 28.02.2022р. про передачу 12,75110 тис. куб.м природного газу у лютому 2022 на суму 211081,64 грн., у тому числі ПДВ 35180,27 грн.

Вказані акти відповідачем не підписані, акти приймання-передачі природного газу за спірні періоди направлялись на електронну пошту відповідача , яка вказана ним у договорі №04-1112/21-БО-Т від 11.11.2021р.

На підтвердження обсягів споживання газу позивач надав роздруківки з інформаційної платформи оператора ГТС, які були надані останнім разом з листом №ТОВВИХ-24-2218 від 14.02.2024р.

Відповідач в свою чергу здійснив часткову оплату вартості поставленого природного газу за договором на суму 735543,66 грн., що вбачається з реєстру надходження коштів від відповідача на банківський рахунок позивача, наданого АТ «Державний ощадний банк України».

За твердженням позивача станом на момент пред`явлення позову відповідач має заборгованість в розмірі 211081,64 грн. (за зобов`язаннями лютого 2022 року).

Несплата відповідачем боргу стала підставою стало підставою для нарахування 3% річних та інфляційних втрат, пені, а також звернення позивача до суду з даним позовом.

Відповідно до наданого розрахунку позивачем нараховано:

- на 268903,10 грн. (несвоєчасно сплачена заборгованість за січень 2022 року) 3% річних за період прострочення з 16.03.2022р. по 28.11.2022р. у розмірі 5702,22 грн. та інфляційні втрати за період з квітня 2022 року по листопад 2022 року у розмірі 43246,13 грн.;

- на 211081,64 грн. (несплачена заборгованість за лютий 2022 року) 3% річних за період прострочення з 16.04.2022р. по 31.07.2023р. у розмірі 8188,81 грн. та інфляційні втрати за період з травня 2022 року по липень 2023 року у розмірі 39445,01 грн.

Крім цього, позивачем заявлено про стягнення з відповідача пеню у розмірі 94905,42 грн.

Відповідно до наданого розрахунку позивачем нараховано пеню на борг 268903,10 грн за період прострочення з 16.03.2022 по 15.09.2022 у розмірі 50 318,03 грн. та на борг 211081,64 грн. за період прострочення з 16.04.2022 по 15.10.2022 у розмірі 44587,39 грн.

Місцевий господарський суд з доводами та розрахунками позивача погодився, задовольнив позовні вимоги, однак зменшив нараховану відповідачеві до стягнення суму пені на 80%.

Надаючи власну правову кваліфікацію спірним правовідносинам в порядку статті 269 Господарського процесуального кодексу України в частині доводів та вимог апеляційної скарги, а саме в частині зменшення судом нарахованої до стягнення з відповідача суми неустойки у вигляді пені, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Стаття 11 Цивільного кодексу України вказує, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Згідно положень статті 174 Господарського кодексу України, господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Таке ж положення міститься і в статті 173 Господарського кодексу України.

Спірні правовідносини виникли між сторонами у справі, у зв`язку із невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором поставки щодо своєчасного і у повному обсязі розрахунку за поставлений позивачем природний газ.

Судова колегія зазначає, що відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України та статті 265 Господарського кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник) зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 вказаного Кодексу передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Приписами статті 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Місцевим господарським судом встановлено і не спростовано відповідачем, що останнім розрахунок за поставлений газ був здійснений з порушенням встановлених договором строків, що стало підставою для нарахування позивачем, зокрема, неустойки у вигляді пені.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що останній здійснено позивачем методологічно та арифметично правильно.

Водночас, в силу приписів статті 233 Господарського кодексу України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій.

При цьому повинно бути взято до уваги, ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно з частиною 3 статті 551 Цивільного кодексу України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що зменшення розміру заявленої до стягнення пені та штрафу є правом суду, а за відсутності переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення пені та штрафу.

У постанові від 23.03.2021 у справі №921/580/19 Верховний Суд вказує, що зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, і за відсутності в законі переліку обставин, які мають істотне значення, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

При цьому, виходячи з принципів добросовісності, розумності, справедливості та пропорційності, суд, в тому числі і з власної ініціативи, може зменшити розмір неустойки (пені) до її розумного розміру (постанова Верховного Суду від 30.03.2021 у справі №902/538/18).

Нормами законодавства України не визначено розмір, на який суд може зменшити неустойку, а тому при вирішенні цього питання суди мають забезпечувати дотримання балансу інтересів сторін у справі з урахуванням правового призначення неустойки.

У постанові від 16.03.2021 у справі №922/266/20 Верховний Суд зазначає, що загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення.

Одним із принципів цивільного права є компенсація майнових втрат особи, що заподіяні правопорушенням, вчиненим іншою особою. Неустойка спрямована на забезпечення компенсації майнових втрат постраждалої сторони. Для того, щоб неустойка не набула ознак каральної санкції, діє правило частини 3 статті 551 Цивільного кодексу України про те, що суд вправі зменшити розмір неустойки, якщо він є завеликим порівняно зі збитками, які розумно можна було би передбачити.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №902/417/18 вказано, що неустойка - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності.

Водночас, неустойка не є каральною санкцією, а має саме компенсаційний характер.

Господарські санкції, що встановлюються відповідно до договору чи закону за неналежне виконання зобов`язання, спрямовані передусім на компенсацію кредитору майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку боржника. Такі санкції не можуть розглядатися кредитором як спосіб отримання доходів, що є більш вигідним порівняно з надходженнями від належно виконаних господарських зобов`язань.

Тобто, при вирішенні питання про зменшення розміру штрафних санкцій судам належить брати до уваги як обставини, прямо визначені у статті 233 Господарського кодексу України та статті 551 Цивільного кодексу України, так і інші обставини, на які посилаються сторони і які мають бути доведені ними.

При цьому, суд не зобов`язаний встановлювати всі можливі обставини, які можуть вплинути на зменшення штрафних санкцій; це не входить в предмет доказування у справах про стягнення штрафу. Відповідно до принципу змагальності суд оцінює лише надані сторонами докази і наведені ними аргументи.

Суд повинен належним чином мотивувати своє рішення про зменшення неустойки, із зазначенням того, які обставини ним враховані, якими доказами вони підтверджені, які аргументи сторін враховано, а які відхилено (статті 86, 236-238 Господарського процесуального кодексу України).

Такий висновок міститься, зокрема у постанові Верховного Суду від 17.07.2021 у справі №916/878/20.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач під час вирішення спору у цій справі не надав, та, відповідно, матеріали справи не містять доказів, які підтверджують понесення ним збитків або можливість їх понесення позивачем у зв`язку з несвоєчасним виконанням відповідачем прийнятих на себе зобов`язань за Договором.

Місцевий господарський суд, оцінивши доводи позивача, дійшов висновку про те, що єдиними збитками, заподіяними позивачу внаслідок прострочення оплати за отриманий газ, є лише збитки від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів, позовні вимоги про стягнення яких також заявлені у даній справі та задоволені судом у повному обсязі. Також грошові втрати, які поніс позивач внаслідок інфляційних процесів у державі за період наявності заборгованості, відшкодовуються шляхом стягнення 3% річних.

Натомість, місцевим господарським судом враховано, що в Україні з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 введено воєнний стан строком на 30 діб (Закон України від 24.02.2022 №2102-IX "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні"). Воєнний стан неодноразово продовжувався та триває станом на цей час.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 75 від 25 квітня 2022 року, зареєстрований в у Міністерстві юстиції України 25 квітня 2022 року за № 453/37789, в редакції наказу № 169 від 27.07.2022, затверджено Перелік територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні).

До вказано переліку відноситься Маріупольська міська територіальна громада.

Відомості про окупацію міста Маріуполь є загальновідомими.

Відповідачем у даній справі є Військова частина НОМЕР_1 , особовий склад якої бере участь у відсічі збройній агресії рф проти України шляхом ведення воєнних (бойових) дій.

Судом першої інстанції враховано, що у зв`язку із наведеним виконанням завдань за призначенням, існує потреба закупівлі відповідних товарів, робіт та послуг, що, враховуючи ситуацію, яка склалась у Державі, безумовно має пріоритетне значення та має бути враховано судом.

Таким чином, з огляду на фактичні обставини справи, приймаючи до уваги відсутність доказів понесених позивачем збитків, а також виходячи із загальних засад цивільного законодавства, а саме, справедливості, добросовісності, розумності, суд першої інстанції дійшов висновку за можливе зменшити розмір суми пені, яку слід стягнути, на 80 %, з урахуванням чого сума пені, яка підлягає стягненню, складає 20% від заявленої суми 18981,08 грн, в іншій частині у задоволенні позовних вимог суд відмовив внаслідок зменшення пені за власною ініціативою.

Колегія суддів враховує правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 13.07.2022 у справі № 925/577/21, де, зокрема, вказано на те, що на підставі частини 3 статті 551 Цивільного кодексу України, частини 1 статті 233 Господарського кодексу України, а також виходячи із принципів добросовісності, розумності, справедливості та пропорційності, суд, у тому числі і з власної ініціативи, має право зменшити розмір неустойки (штрафу, пені) до її розумного розміру.

З огляду на фактичні обставини справи, приймаючи до уваги відсутність доказів понесених позивачем збитків, а також виходячи із загальних засад цивільного законодавства, а саме, справедливості, добросовісності, розумності, господарський суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про зменшення розміру пені, заявленої до стягнення, до 18981,08 грн та задовольнив позов в цій частині.

При цьому, судова колегія зазначає, що зменшення розміру штрафних санкції не має негативного впливу на фінансовий стан позивача, оскільки стягнення неустойки має компенсаторний характер, і не може бути засобом збагачення іншої сторони договору.

Судова колегія зазначає, що зменшення розміру штрафних санкцій не є дискримінаційним по відношенню до позивача, оскільки у даних правовідносинах його інтереси достатньо захищені покладенням на відповідача обов`язку судовим рішенням щодо погашення 3% річних, інфляційних втрат та пені у задоволеному обсязі.

Відтак, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність у спірних правовідносинах підстав для зменшення розмірів пені на 80%.

З огляду на викладене, враховуючи, що місцевий господарський суд забезпечив дотримання вимог чинного законодавства щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження усіх фактичних обставин, що мають значення для справи, та дав належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, а доводи апелянта не є підставою для скасування рішення суду, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу позивача слід залишити без задоволення, а рішення господарського суду Донецької області від 20.05.2024 у справі №905/357/24 - без змін.

Відповідно до частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись статтями 129, 269, 270, п.1 ч.1 ст. 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз Трейдинг (вх. №1374 Д/2 ) на рішення господарського суду Донецької області від 20.05.2024 у справі №905/357/24 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 20.05.2024 у справі №905/357/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені статтями 286-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 12.07.2024

Головуючий суддя Н.В. Гребенюк

Суддя М.М. Слободін

Суддя І.А. Шутенко