ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

11.07.2024 Справа № 904/1380/24

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вольт постач", м. Київ

до Відділу освіти, культури, молоді та спорту Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, с. Новоолександрівка Дніпропетровської області

про стягнення 149 549,58грн

Суддя Кеся Н.Б.

Секретар судового засідання Янкіна Г.Д.

Представник сторін в судове засідання не з`явились

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Вольт постач" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом, яким просить стягнути з Відділу освіти, культури, молоді та спорту Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області заборгованість у розмірі 149 549,58грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору №160222ВОНСР про постачання електричної енергії споживачу від 16 лютого 2022 року в частині повної та своєчасної оплати за поставлену електричну енергію.

29.05.2024 рішенням Господарського суду Дніпропетровської області стягнуто з Відділу освіти, культури, молоді та спорту Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області (ідентифікаційний код 40416097; вул. Сурська, 74, с. Новоолександрівка, Дніпровський район, Дніпропетровська область, 52070) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вольт постач" (ідентифікаційний код 42056129; вул. Болсуновська, 13-15, м. Київ, 01104) заборгованість у розмірі 149 549,58грн (сто сорок дев`ять тисяч п`ятсот сорок дев`ять гривень 58коп.) та витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 3028,00грн (три тисячі двадцять вісім гривень 00коп.).

На виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 29.05.2024, яке набрало законної сили 19.06.2024, 19.06.2024 року видано накази про примусове виконання.

03.07.2024 через "Електронний суд" Товариство з обмеженою відповідальністю "Вольт Технологія" звернулося із заявою до суду, в якій просить суд замінити стягувача у виконавчому документі по справі №904/1380/24 з Товариства з обмеженою відповідальністю "Вольт Постач" () на Товариство з обмеженою відповідальністю "Вольт Технологія" ().

За повторним розпорядженням керівника апарату від 04.07.2024 року №197 "Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу матеріалів справи", відповідно до пункту 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, у зв`язку із перебуванням судді Євстигнеєвої Н.М. у відпустці, згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.07.2024 для розгляду заяви про заміну стягувача призначено суддю - Кеся Н.Б.

05.07.2024 ухвалою суд прийняв справу №904/1380/24 в частині заяви про заміну стягувача до свого провадження та призначив розгляд заяви у судовому засіданні на 11.07.2024 о 15:00год.

Заявник, Позивач та Відповідач в судове засідання призначене на 11.07.2024 не з`явились, про дату та час розгляду заяви повідомлені належним чином.

10.07.2024 через "Електронний суд" Позивач подав заяву про розгляд заяви без участі уповноваженого представника Позивача, проти заяви про заміну сторони стягувача у виконавчому документі Позивач не заперечує.

11.07.2024 на електронну адресу суду від ТОВ "Вольт Технологія" надійшла заяву про розгляд заяви в судовому засіданні за відсутності ТОВ "Вольт Технологія", вимоги подані в заяві товариство підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити

Під час розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Вольт Технологія" про заміну стягувача у виконавчому документів встановлено таке.

10.06.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Вольт постач" (далі-Первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Вольт Технологія" (далі-Новий кредитор) укладено Договір про відступлення права вимоги (далі-Договір).

Відповідно до умов Договору:

1. В порядку та на умовах, визначених ним Договором. Первісний кредитор передає Новому кредитору, а Повий кредитор набуває право вимоги, належне Первісному кредитору, і стає кредитором за відповідним документом, визначеним відповідним Додатком до нього Договору.

2. Під час переданий Новому кредитору Первісним кредитором права вимоги Сторони укладають відповідний Додаток до цього Договору, в якому зазначаєтеся:

2.1. На чому засноване право вимоги;

2.2. Яке саме право вимоги відступається;

2.3. Сума грошових коштів, яку мас сплатити Новий кредитор Первісному кредитору за відступлення права вимоги.

2.4. Строк протягом якого Новий кредитор зобов`язується сплатити Первісному кредитору грошові кошти за відступлення права вимоги.

2.5. Боржник.

3. За ним Договором Новий кредитор одержує право (замість Первісного кредитора) вимагати від Боржника належного виконання зобов`язань та/або сплати і ротових коштів за зобов`язаннями та/або на підставі рішень суді» та/або виконання інших обов`язків (прав па отримання грошових коштів), право вимоги за якими відступлено Первісним кредитором на користь Нового кредитора та які зазначено у відповідному Додатку до нього Договору.

4. Документи, па підставі яких виникло (засноване) право вимоги, визначаються Сторонами у відповідному Додатку до Договору.

5. Під час підписання відповідного Додатку до Договору Первісний кредитор зобов`язується передати Новому кредитору оригінали або належним чином завірені копії документів, на підставі яких виникла право вимоги, визначене відповідним Додатком до Доктору.

6. Сума грошових коштів, яку Новий кредитор зобов`язаний сплатити на користі. Первісного кредитора за відступлення права вимоги, визначається у відповідному Додатку до Договору.

7. Новий кредитор зобов`язується сплатити Первісному кредитору суму грошових коштів строк, визначений у відповідному Додатку, але у будь-якому випадку не більше ніж протягом 20 (двадцяти) календарних днів з дня підписання Сторонами відповідного Додатку.

8. Після проведення розрахунку ча право вимоїн, визначене відповідним Додатком до нього Договору, Новий Кредитор може відступити таке право вимоги третім особам. Таке відступлення не потребує згоди або повідомлення Первісного Кредитора,

9. До Новою кредитора переходять в тому числі права, які забезпечують зобов`язання Боржника,

10. За дим Договором, а також за кожним Додатком до цього Договору внаслідок відступлення Первісним кредитором Новому кредитору права вимоги, визначеного відповідним Додатком, у Нового кредитора виникає грошове зобов`язання перед Первісним, кредитором з оплати відступлення права вимоги в грошовій сумі, що визначається у відповідному Додатку до Договору.

Новий кредитор зобов`язується виконувати грошове зобов`язання в безготівковій формі шляхом перерахування коштів платіжним дорученням на поточний рахунок Первісного кредитора,

11. У випадку порушення своїх зобов`язань за ним Договором Сторони несуть відповідальність, визначену цим Договором та чинним в Україні законодавством, Порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

12. Сторони не несуть відповідальності за порушення своїх зобов`язань за ним Договором, якщо воно сталося не з їх вини. Сторона вважається невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів для належного виконання зобов`язання.

13. Первісний кредитор відповідає перед Новим кредитором за недійсність переданого за цим Договором, Додатками до цього Договору орава вимоги.

27.06.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю "Вольт постач" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Вольт Технологія" підписали Додаток №3 до Договору про відступлення права вимоги від 10.06.2024, відповідно до якого, Первісний кредитор передав, а Новий кредитор набув право вимога, належне Первісному кредитору, і став кредитором за наказом про примусове виконання господарського суду Дніпропетровської області від 19.06.2024 року по справі №904/1380/24.

Процесуальне правонаступництво регулюється статтею 52 ГПК України. Вказана норма корелюється зі статтею 334 ГПК України та частиною п`ятою статті 15 Закону України "Про виконавче провадження", згідно з якими у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.11.2020 у справі №916/617/17 зазначено, що на стадії виконавчого провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 334 ГПК України, з урахуванням підстав, визначених статтею 52 цього Кодексу. У такому випадку приписи статті 334 ГПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва на стадії виконання судового рішення, застосовуються разом з положеннями статті 52 цього Кодексу.

Частинами першою та другою статті 334 ГПК України визначено, що у разі вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником; заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав та обов`язків від однієї особи до іншої. Виникнення процесуального правонаступництва безпосередньо пов`язане з переходом матеріальних прав між такими особами. Заміна сторони правонаступником відбувається, як правило, у випадках зміни суб`єкта права або обов`язку у правовідношенні, коли новий суб`єкт права (позивач, відповідач або третя особа) повністю або частково приймає на себе права чи обов`язки попередника.

Здійснення правонаступництва є результатом наявності визначеного юридичного складу, тобто сукупності юридичних фактів, необхідних і достатніх для того, щоб отримати відповідний ефект - наступництво в правах та обов`язках. У кожному конкретному випадку для вирішення питань можливості правонаступництва, господарському суду слід аналізувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

Наявність або відсутність процесуального правонаступництва підлягає встановленню окремо у кожному випадку.

За приписами статті 52 ГПК України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

Процесуальне правонаступництво в розумінні статті 52 ГПК України допускається на будь-якій стадії судового процесу.

Отже, процесуальне правонаступництво, передбачене статтею 52 ГПК України, є переходом процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Відповідно до статті 512 ЦК України підставами для заміни кредитора у зобов`язанні є: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4)виконання обов`язку боржника третьою особою.

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

У свою чергу, слід відрізняти поняття "правонаступництво юридичної особи", "правонаступництво прав та обов`язків юридичної особи" і "процесуальне правонаступництво юридичної особи-сторони у справі", що за своєю правовою суттю мають різний зміст.

Верховний Суд неодноразово зазначав про існування універсального та сингулярного правонаступництва (постанови Верховного Суду від 12.04.2023 у справі № 925/436/22, від 12.08.2021 у справі № 910/4288/20).

Правонаступництво юридичної особи має місце у випадку її припинення шляхом реорганізації: злиття, приєднання, поділу, перетворення (частина перша статті 104 ЦК України). У такому разі відбувається одночасне правонаступництво (передання) прав і обов`язків юридичної особи або, іншими словами, одночасне правонаступництво щодо майна, прав і обов`язків юридичної особи (частина друга статті 107 ЦК України). Тому правонаступництво юридичної особи, так само як і спадкове правонаступництво (стаття 1216 ЦК України), завжди є універсальним, тобто передбачає одночасний перехід до правонаступника за передавальним актом або розподільчим балансом (частина перша статті 104, статті 106 - 109 ЦК України) і прав, і обов`язків юридичної особи, яка припиняється шляхом реорганізації.

Сингулярне правонаступництво, на відміну від універсального, не охоплює переходу всієї сукупності прав та обов`язків до правонаступника, а тому іменується частковим правонаступництвом, і відбувається заміною осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін або вказівку закону. Тобто це можливість відступлення прав лише у певній частині, що обумовлюється сторонами, зокрема у договорі відступлення права вимоги.

В обох випадках для встановлення процесуального правонаступництва юридичної особи суд має визначити підстави такого правонаступництва, а також обсяг прав та обов`язків, який перейшов до правонаступника у спірних правовідносинах (постанова Великої Палати Верховного Суду від 30.06.2020 у справі №264/5957/17).

Відповідно до статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина перша статті 509 ЦК України). Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України (частина друга статті 509 Кодексу).

Суд зазначає, що внаслідок певної дії чи події сторону в зобов`язанні можливо замінити на іншу особу, яка є її правонаступником, або стосовно лише цивільних прав (обов`язків), або одночасно щодо цивільних прав і обов`язків.

Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони у матеріальному правовідношенні її правонаступником). У зв`язку з цим для вирішення судом питання про процесуальну заміну сторони у справі необхідне підтвердження факту вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника.

Процесуальне правонаступництво, передбачене статтею 52 ГПК України, є переходом процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Вольт постач" (Первісний кредитор) ані шляхом універсального, ані шляхом сингулярного правонаступництва не передавало свої права та обов`язки як сторони у справі №904/1380/24 третім особам (матеріали справи відповідних доказів не містять), а відтак стверджувати про вибуття ТОВ "Вольт постач" у матеріальному правовідношенні зі спірних правовідносин на підставі процесуального правонаступництва є помилковим.

Верховний Суд неодноразово наголошував, що виникнення процесуального правонаступництва безпосередньо пов`язане з переходом матеріальних прав між такими особами.

При цьому для настання такого процесуального правонаступництва суду необхідно встановити факт переходу до особи матеріальних прав правопопередника. Тобто підставою заміни учасника процесуальних правовідносин є факт набуття таким учасником відповідних прав у матеріальних правовідносинах, що, у свою чергу, має бути підтверджено відповідними первинними документами (зокрема, але не виключно, договором відступлення права вимоги, тощо).

Метою проведення реституції є відновлення між сторонами такого собі status quo у фактичному та правовому становищі, що існував до вчинення правочину, шляхом, так би мовити, абсолютного знищення юридичного значення будь-яких дій, що вчинялися суб`єктами - учасниками недійсного правочину. Такі наслідки недійсності правочину прямо передбачені нормою закону та не залежать від волевиявлення сторін.

Натомість здійснення процесуального (сингулярного) правонаступництва позивача/кредитора/стягувача передбачає заміну осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін, зокрема шляхом укладення договору відступлення права вимоги. Разом з тим, матеріали справи таких доказів не містять.

А відтак відсутні правові підстави вважати, що до ТОВ "Вольт Технологія" (Новий кредитор) перейшло право вимоги до Первісного кредитора за рішенням Господарського суду Дніпропетровської області у справі №904/1380/24 від 29.05.2024.

Враховуючи викладене, суд вважає, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Вольт Технологія" про заміну стягувача у виконавчому документі по справі №904/1380/24 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 52, 234, 235, 334 ГПК України, господарський суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Вольт Технологія" в задоволенні заяви про заміну стягувача у виконавчому документі по справі №904/1380/24.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Центрального апеляційного господарського суду в десятиденний строк у порядку, встановленому статтями 254-259 ГПК України.

Ухвалу підписано - 17.07.2024

Суддя Н.Б. Кеся