ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.07.2024м. ДніпроСправа № 904/1621/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сади Дніпра", м. Підгороднє, Дніпровський район, Дніпропетровська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ-МАРКЕТ", м. Дніпро

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Міністерство юстиції України, м. Київ

про стягнення заборгованості за договором поставки в розмірі 1 501 000, 44 грн.

Суддя Ліпинський О.В.

Секретар судового засідання Вереніч Д.Е.

Представники:

від позивача Біднина О.І.

від відповідача Вітович О.Я.

від третьої особи Бобровська К.О.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Сади Дніпра (далі Позивач) звернулось господарського до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю АТБ-Маркет (далі Відповідач) про стягнення заборгованості в розмірі 1 501 000,44 грн., з яких: 1 386 930,11 грн. сума основного боргу, 96 497,00 грн. пеня, 9 477,89 грн. три проценти річних, 11 095,44 грн. інфляційні втрати.

Заявлені вимоги мотивовано неналежним виконання Відповідачем своїх зобов`язань щодо здійснення повної та своєчасної оплати товару, поставленого Позивачем за договором поставки № ОФ80190 від 01.01.2024 року.

Ухвалою від 19.04.2024 року суд відкрив провадження у справі №904/1621/24 та призначив її до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, за змістом якого визнав наявність певної заборгованості перед Позивачем, але зазначив, що дана заборгованість не підлягає оплаті в силу вимог закону.

Так, за доводами Відповідача, станом на 28.04.2020 року кінцевим бенефіціарним власником Позивача був ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 громадянин Республіки Кіпр.

Рішенням Ради Національної Безпеки і Оборони України, яке введено в дію Указом Президента України № 850/2023 від 23.12.2023 року відносно ОСОБА_1 застосовано персональні спеціальні економічні та інші обмежувальні заходи (санкції), передбачені Законом України «Про санкції», в тому числі у вигляді блокування активів ? тимчасового позбавлення права користуватися та розпоряджатися активами, що належать фізичній або юридичній особі, а також активами, щодо яких така особа може прямо чи опосередковано (через інших фізичних або юридичних осіб) вчиняти дії, тотожні за змістом здійсненню права розпорядження ними.

Згідно відомостей з ЄДР, на даний момент кінцевим бенефіціарним власником Позивача з долею 50% є ОСОБА_2 , яка за даними з відкритих джерел, являється дочкою ОСОБА_1 . Таким чином, Відповідач вважає, що ОСОБА_1 потенційно може опосередковано вчиняти дії тотожні за змістом здійсненню розпорядження активами ТОВ «Сади Дніпра», що підпадає під визначення блокування активів згідно п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про санкції».

У відповіді на відзив, Позивач заперечив проти доводів Відповідача, посилаючись, в тому числі на відсутність будь-яких прийнятних доказів, що ОСОБА_1 може впливати на Позивача через ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 16.05.2024 року до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, залучено Міністерство юстиції України.

Третя особа надала суду письмові пояснення, за змістом яких підтвердила, що ОСОБА_2 є пов`язаною особою у розумінні ст. 1 Закону України «Про захист економічної конкуренції» з фізичною особою-громадянином Кіпру ОСОБА_1 , стосовно якого Указом Президента України від 23.12.2023 року № 850/2023 введено в дію рішення РНБО про застосування персональних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій).

Третя особа також зазначила, що на цей час, Мін`юст у взаємодії з органами влади, правоохоронними органами встановлює наявність у підсанкційної особи активів, якими вона володіє та щодо яких може прямо чи опосередковано (через інших фізичних або юридичних осіб) вчиняти дії, тотожні за змістом здійсненню права розпорядження ними. Як тільки доказова база для звернення до суду буде сформована, Мін`юст звернеться до ВАКС з відповідною позовною заявою.

Ухвалою від 11.06.2024 року суд закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті в засіданні на 27.06.2024року.

26.06.2024 року, тобто до початку розгляду справи по суті, Позивач подав заяву про відмову від позовних вимог в частині стягнення пені в розмірі 96 497,00 грн., трьох процентів річних у розмірі 9 477,89 грн., інфляційних втрат у розмірі 11 095,44 грн.

В судовому засіданні 27.06.2024 року суд роз`яснив представнику Позивача процесуальні наслідки відмови від частини позовних вимог.

В засіданні 27.06.2024 року судом оголошено перерву до 04.07.2024 року, відповідно до ст. 216 ГПК України.

В порядку ст.ст. 233, 240 ГПК України, в судовому засіданні 04.07.2024 року оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення, складання повного рішення відкладено на строк до п`яти днів із дня закінчення розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи у відкритому судовому засіданні, заслухавши стислий зміст та підстави вимог і заперечень сторін, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.01.2024 року між Позивачем (Постачальником) та Відповідачем (Покупцем) укладено Договір поставки № ОФ80190 (надалі - Договір).

Згідно п. 1.1. Договору Постачальник зобов`язується в порядку і строки, встановлені Договором, передати товар у власність Покупцю, у певній кількості, відповідної якості та за погодженою ціною, а останній прийняти товар і оплатити його на умовах, визначених у цьому Договорі.

Відповідно до п. 1.2. Договору найменування, асортимент і ціна товару, що поставляється, зазначаються в Додатку № 1 до цього Договору (Специфікація), який є його невід`ємною частиною. Сторони в обов`язковому порядку заповнюють усі графи Специфікації.

Згідно умов п. 1.3. Договору, Постачальник гарантував, що є власником товару, який поставляється за цим Договором, і що товар будь-яким чином не відчужений, не закладений, не знаходиться в спорі й під арештом, прав щодо нього у третіх осіб немає.

Товар поставляється партіями. Постачальник зобов`язаний здійснити поставку товару на умовах DDP (згідно з правилами ІНКОТЕРМС у редакції 2010 р.) за адресами РЦ, що зазначені у Додатку №6 до цього Договору, якщо інша адреса не зазначена у заявках. У окремих випадках, Покупець має право змінити адресу доставки, зазначену у заявці, після письмового погодження із Постачальником. Сторони погодили, що конкретний спосіб обміну електронними документами, що зазначені у п. 2.1., 2.2. визначається сторонами у Додатку №15 до цього Договору. Такими способами є направлення електронних документів через платформу електронної комерції EDI NETWORK або ECOD або електронною поштою. Якщо сторони, у Додатку №15 до цього Договору погодили направлення електронних документів певним способом, то направлення електронних документів іншими способами не допускається (п. 2.1. Договору).

Пунктом 3.1. Договору передбачено, що Покупець після прийняття товару і необхідних документів на товар зобов`язаний здійснити оплату за товар у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Постачальника протягом 14 (чотирнадцять) календарних днів від дня поставки. Належним виконанням Покупцем зобов`язання з оплати за товар є момент (день) списання коштів з банківського рахунку Покупця уповноваженим банком Покупця на підставі платіжного доручення Покупця про перерахування платежу на користь Постачальника. У момент списання коштів з банківського рахунку Покупця зобов`язання Покупця з оплати, передбачене цим Договором, визнається сторонами виконаним у частині суми, списаної з поточного банківського рахунку Покупця. У випадку, коли останній день строку оплати припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день банківської установи, днем виконання зобов`язань є перший за ним робочий день.

Відповідно до п 6.1. Договору Постачальник при прийманні товару Покупцем зобов`язаний забезпечити присутність свого повноважного представника, який знаходиться в трудових відносинах з Постачальником та оформлений на підприємстві Постачальника згідно штатного розкладу

Згідно п. 3.2. Договору Покупець має право затримати оплату за товар, якщо ТТН, податкові накладні і додатки до них, накладні на повернення, накладні на тару або інші товаросупроводжувальні документи не надані Постачальником або не відповідають вимогам, які передбачені чинним законодавством України або містять помилки або невідповідності, пропорційно кількості днів, протягом яких помилки або невідповідності будуть виправлені або документи будуть приведені у відповідність з чинним законодавством України і передані Покупцю.

На виконання умов договору Позивач поставив Відповідачеві товар на загальну суму 1 386 930,11 грн. з урахуванням ПДВ., що підтверджується: Актами прийняття товару (накладними):

№ 78564383 від 02.01.2024р. яблуко Гала 1 гат у кількості 11 541,2 кг; яблуко Ред Чіф 1 гат у кількості 4 072,1 кг, на загальну суму 283 091,84 грн. з урахуванням ПДВ;

№ 78567027 від 03.01.2024р. яблуко Ред Чіф 1 гат у кількості 6 857,6 шт, на суму 173 222,98 грн. з урахуванням ПДВ;

№ 240651328 від 04.01.2024р. яблуко Голден 1 гат у кількості 3 144,2 кг; яблуко зелене 1 гат у кількості 5 479,2 кг; яблуко Ред Чіф 1 гат у кількості 7 201,4 кг на загальну суму 332 089,80 грн. з урахуванням ПДВ;

№ 78569312 від 04.01.2024р. яблуко Гала 4 шт 1 гат у кількості 10 164,1 кг; на суму 162 462,97 грн. з урахуванням ПДВ;

№ 78572798 від 06.01.2024р. яблуко Ред Чіф 1 гат у кількості 17 213,9 кг, на суму 436 062,52 грн. з урахуванням ПДВ.

Відповідач за отриманий товар не розрахувався, у зв`язку з чим, в останнього виникла заборгованість перед Позивачем в сумі 1 386 930,11 грн.

На час розгляду справи в суді, доказів сплати заборгованості сторонами не надано.

Згідно вимог статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до положень статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що у якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

З урахуванням наведених вище обставин, вимоги Позивача в частині стягнення суми основного боргу в розмірі 1 386 930,11 грн., є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відносно заперечень Відповідача з посиланням на відсутність підстав для сплати заявленої до стягнення суми заборгованості через дію Закону України «Про санкції», суд зазначає наступне.

Рішенням Ради Національної Безпеки і Оборони України, яке введено в дію Указом Президента України № 850/2023 від 23.12.2023 року відносно ОСОБА_1 застосовано персональні спеціальні економічні та інші обмежувальні заходи (санкції), передбачені Законом України «Про санкції», в тому числі у вигляді блокування активів ? тимчасового позбавлення права користуватися та розпоряджатися активами, що належать фізичній або юридичній особі, а також активами, щодо яких така особа може прямо чи опосередковано (через інших фізичних або юридичних осіб) вчиняти дії, тотожні за змістом здійсненню права розпорядження ними.

Згідно ч. 8 ст. 4 Закону України «Про санкції», забезпечення реалізації санкції у виді блокування активів здійснюється відповідними органами державної влади, органами місцевого самоврядування та іншими суб`єктами у межах наданих їм повноважень.

Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері стягнення в дохід держави активів осіб, щодо яких застосовано санкції, вживає заходів щодо виявлення та розшуку активів фізичних та юридичних осіб, зазначених у відповідних рішеннях Ради національної безпеки і оборони України.

Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері стягнення в дохід держави активів осіб, щодо яких застосовано санкції, має право залучати до виявлення та розшуку таких активів інші органи державної влади та органи місцевого самоврядування. Ці органи забезпечують сприяння центральному органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері стягнення в дохід держави активів осіб, щодо яких застосовано санкції, у виявленні та розшуку відповідних активів у межах прав та можливостей, наданих їм законодавством, яке регулює статус та організацію їхньої діяльності.

У разі виявлення незаблокованих активів центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері стягнення в дохід держави активів осіб, щодо яких застосовано санкції, звертається до відповідних органів та/або посадових осіб з вимогою вчинити дії, спрямовані на тимчасове позбавлення відповідних осіб права користуватися та розпоряджатися цими активами. Така вимога центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері стягнення в дохід держави активів осіб, щодо яких застосовано санкції, є обов`язковою та підлягає негайному виконанню.

Відповідно до Положення про Міністерство юстиції України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 228 від 02.07.2014 року, Мін`юст є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері стягнення в дохід держави активів осіб, щодо яких застосовано санкції.

Згідно підпункту 210 пункту 3 Положення, основними завданнями Мін`юсту є забезпечення реалізації державної політики у сфері стягнення в дохід держави активів осіб, щодо яких накладено санкцію у виді блокування активів, у тому числі вжиття заходів до виявлення та розшуку активів таких фізичних та юридичних осіб, зазначених у відповідних рішеннях Ради національної безпеки і оборони України.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що уповноважений державний орган - Міністерство юстиції України вживав передбачені законом заходи з виявлення та реалізації санкцій (забезпечення блокування) щодо активів, стягнення яких є предметом даного спору. При цьому, господарський суд не наділений повноваженнями на виявлення незаблокованих активів, щодо яких підсанкційні особи можуть прямо чи опосередковано (через інших фізичних або юридичних осіб) вчиняти дії, тотожні за змістом здійсненню права розпорядження ними,

За викладених обставин, доводи Відповідача відносно того, що заявлена до стягнення заборгованість підпадає під дію введених санкції, слід визнати такими, що не підтверджені допустимими доказами.

Щодо стягнення пені в розмірі 96 497,00 грн., трьох процентів річних у розмірі 9 477,89 грн. та інфляційних втрат у розмірі 11 095,44 грн., Позивачем подано заяву про відмові від позову у відповідній частині вимог.

Згідно частин 1 - 3 статті 191 Господарського процесуального кодексу України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст.231 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне прийняти відмову Позивача від позову в частині стягнення пені в розмірі 96 497,00 грн., трьох процентів річних у розмірі 9 477,89 грн., інфляційних втрат у розмірі 11 095,44 грн. та закрити провадження у відповідній частині вимог на підставі п. 4 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

За змістом ч. 1 ст. 130 ГПК України, у разі відмови позивача від позову до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи викладені приписи процесуального закону, на користь Позивача підлягає поверненню з державного бюджету 50 відсотків судового збору (684,42 грн.), сплаченого за подання позовної заяви, в частині вимог за якими судом прийнято відмову від позову.

Крім того, Позивач просить суд повернути зайво сплачену суму судового збору на підставі приписів частини третьої статті 4 Закону України "Про судовий збір" щодо застосування коефіцієнта 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору у разі подання до суду процесуальних документів в електронній формі.

Враховуючи ціну позову, належним розміром судового збору по цій справі є 18 012,01 грн. (1 501 000,44 грн. х 1,5% х 0,8). Надмірно сплаченим, є судовий збір у сумі 4503,00 грн.

Отже, загальна суми судового збору, що підлягає поверненню Позивачу з державного бюджету, складає 5 187,42 грн. (4503,00 + 684,42).

Згідно приписів ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 8, 73, 74, 76-79, 86, 129, 130, 231, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Прийняти відмову позивача від позову в частині стягнення пені в розмірі 96 497,00 грн., трьох процентів річних у розмірі 9 477,89 грн., інфляційних втрат у розмірі 11 095,44 грн. Закрити провадження у справі у відповідній частині вимог.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю АТБ-МАРКЕТ (49000 м. Дніпро проспект Олександра Поля, буд.40, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сади Дніпра" (52001, Дніпропетровська область, Дніпровський район, місто Підгородне, Автодорога Знам`янка-Луганськ -Ізварино 227 км+580м, ) 1 386 930,11 грн. основного боргу, 16 643,16 грн. витрат зі сплати судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Сади Дніпра" (52001, Дніпропетровська область, Дніпровський район, місто Підгородне, Автодорога Знам`янка Луганськ - Ізварино 227 км+580м, ) з Держаного бюджету України судовий збір в розмірі 5 187,42 грн., сплачений за платіжною інструкцією № 3046 від 10.04.2024 року.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 10.07.2024

Суддя О.В. Ліпинський