СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

11 липня 2024 року м. Харків Справа № 905/1358/23

Східний апеляційний господарський суд у складі судді-доповідача Крестьянінова О.О.,

розглянувши апеляційну скаргу Комунального підприємства Міське управління капітального будівництва (вх. №1609Д) на рішення Господарського суду Донецької області від 07.02.2024 та додаткове рішення Господарського суду Донецької області від 05.03.2024 у справі №905/1358/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Опитний завод М, смт. Вишково Хустського району Закарпатської області, ,

до відповідача Комунального підприємства Міське управління капітального будівництва, м. Маріуполь Донецької області, ,

про стягнення 1406016,24 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Донецької області від 07.02.2024 у справі №905/1358/23 (суддя Кротінова О.В.) позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Опитний завод М до Комунального підприємства Міське управління капітального будівництва про стягнення суми боргу у розмірі 1406016,24 грн. задоволено; стягнуто з Комунального підприємства Міське управління капітального будівництва на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Опитний завод М 1406016,24грн. суми основного боргу, а також відшкодування сплаченого судового збору у розмірі 21090,24 грн.

Додатковим рішення Господарського суду Донецької області від 05.03.2024 у справі №905/1358/23 стягнуто з Комунального підприємства Міське управління капітального будівництва на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Опитний завод М відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5122,50 грн.; у задоволенні іншої частини витрат Товариства з обмеженою відповідальністю Опитний завод М на професійну правничу допомогу відмовлено.

Комунальне підприємство Міське управління капітального будівництва звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Донецької області від 07.02.2024 у справі №905/1358/23 та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ Опитний завод М в повному обсязі; скасувати додаткове рішення Господарського суду Донецької області від 05.03.2024 у справі №905/1358/23 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ТОВ Опитний завод М про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в повному обсязі.

Також, заявник апеляційної скарги звернувся з клопотанням про поновлення строку для подання апеляційної скарги, в обґрунтування якого зазначає, що КП «Міське управління капітального будівництва» засноване на комунальній власності територіальної громади м. Маріуполя, від імені і в інтересах якої права суб`єкта комунальної власності здійснює Маріупольська міська рада.

До введення воєнного стану в Україні та окупації м. Маріуполя відповідач виступав замовником будівництва об`єктів комунальної власності на території м. Маріуполя та виконував функції ведення технічного нагляду за виконанням будівельних робіт. Джерелом доходів КП «МіськУКБ» були кошти на утримання служби замовника і здійснення технічного нагляду, які були передбачені інвесторською кошторисною документацією, згідно кошторисної норми. Після введення воєнного стану в Україні та окупації м. Маріуполя відповідач позбавлений можливості виступати замовником будівництва об`єктів комунальної власності на території м. Маріуполя та виконувати функції ведення технічного нагляду за виконанням будівельних робіт. У зв`язку з чим, доходи КП «МіськУКБ» відсутні, підприємство повністю утримується за рахунок коштів бюджету Маріупольської міської територіальної громади.

В свою чергу, з 01 липня 2023 року проведення сесії Маріупольської міської ради можливе лише в очному форматі. Сесія Маріупольської міської ради в період часу з введення воєнного стану в Україні по теперішній день не скликалась, у зв`язку з відсутністю кворуму для забезпечення повноважності такого засідання та прийняття рішень. У зв`язку з неможливістю проведення сесії Маріупольської міської ради з вищезазначених причин, місцевий бюджет на 2023 і 2024 роки не був затверджений.

Отже, враховуючи виклики воєнного стану, скрутне матеріальне становище і законодавчі обмеження щодо фінансування видатків, у період з 19.02.2024 по 02.06.2024 у Маріупольської міської ради була відсутня можливість виділення бюджетних коштів у розмірі, необхідному для сплати судового збору за подання апеляційної скарги до суду.

Рішення, яким передбачено виділення бюджетних коштів для оплати судового збору, було прийнято виконавчим комітетом Маріупольської міської ради 03.06.2024 № 165 «Про схвалення бюджету Маріупольської міської територіальної громади на 2024 рік у новій редакції», у рамках щомісячних бюджетних асигнувань місцевого бюджету, що не перевищують 1/12 обсягу бюджетних призначень. Після доведення фінансування в необхідному обсязі, відповідачем були подані документи до Управління Державної казначейської служби України у м. Маріуполі Донецької області для оплати судового збору. На підставі зазначеного, відповідач просить суд врахувати відсутність можливості оплатити судовий збір для подання апеляційної скарги, як поважну причину поновлення строку на апеляційне оскарження.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 02.07.2024 витребувано у Господарського суду Донецької області матеріали справи 905/1358/23; відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження матеріалів справи.

08.07.2024 до Східного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи 905/1358/23.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, суд дійшов висновку про залишення її без руху виходячи з такого.

1. Згідно положень ст. 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Розглянувши клопотання про поновлення строку для подання апеляційної скарги, суд зазначає, що лише сам факт його подання не передбачає обов`язок суду автоматично відновлювати пропущений строк, оскільки в кожному випадку суд має визначити, з якої причини такий строк було пропущено заявником, та чи підлягає він відновленню; у кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин справи оцінює доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та докази, що підтверджують доводи заявника, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Клопотання чи заява про відновлення процесуального строку повинна містити роз`яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. В клопотанні чи заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості.

Виходячи із системного аналізу норм процесуального закону, поважними причинами пропуску процесуального строку слід розуміти неможливість особи подати заяву у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Суд у кожному випадку, з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

У рішенні від 03.04.2008 у справі Пономарьов проти України, Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

Як свідчать матеріали справи, повний текст рішення від 07.02.2024 складено 19.02.2024; повний текст додаткового рішення від 05.03.2024 складено 05.03.2024.

Отже, останнім днем на подання апеляційної скарги на рішення суду було 11.03.2024, а на додаткове відповідно 25.03.2024.

Крім того, рішення Господарського суду Донецької області від 07.02.2024 було доставлено в електронний кабінет КП Міське управління капітального будівництва 20.02.2024 о 20:00 год. Додаткове рішення Господарського суду Донецької області від 05.03.2024 у справі №905/1358/23 доставлено в електронний кабінет КП Міське управління капітального будівництва 07.03.2024.

Проте, апеляційна скарга на оскаржувані судові рішення подана через систему "Електронний суд" лише 28.06.2024, тобто із значним пропуском відповідного двадцятиденного строку, встановленого ст. 256 ГПК України.

Проте, суд вважає, що заявник не навів змістовних і вагомих доводів щодо вчинення ним всіх необхідних і можливих заходів, які б об`єктивно вказували на наявність непереборних обставин, що заважали йому вчасно підготувати та подати апеляційну скаргу.

Суд, зауважує, що обставини фінансової неспроможності скаржника сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги не є належним обґрунтуванням наявності поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження. Суд зазначає, що згідно з п. 1 ч. 2 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Отже, органи державної влади, суб`єкти господарювання та громадяни поставлені законом у рівні умови, у зв`язку з чим вибіркове надання господарським судом суб`єктивних переваг одним господарюючим суб`єктам перед іншими учасниками судового процесу призведе до порушення вищевказаного конституційного принципу, що є неприпустимим.

Суд зазначає, що причини пропуску строку є поважними, якщо обставини, які зумовили такі причини, є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Відсутність коштів на сплату судового збору, відсутність бюджетного фінансування, довготривала процедура погодження та сплати судового збору не є поважною причиною пропуску процесуального строку та не надає право в будь-який час після сплину строку апеляційного оскарження реалізовувати право на апеляційне оскарження судового рішення.

При цьому суд враховує, що заявник апеляційної скарги не був позбавлений можливості звернутися з відповідним клопотанням про відстрочення/розстрочення сплати судового збору, поклавши в обґрунтування такого клопотання вищенаведені ним доводи.

В свою чергу сама по собі сплата судового збору відповідачем після встановленого законом процесуального строку на оскарження судового рішення не може бути безумовною підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Отже, у даному випадку відповідачем не доведено, що відсутність коштів для сплати судового збору причинно-наслідковим зв`язком унеможливило вчинення такої процесуальної дії, як звернення з апеляційною скаргою протягом установленого законом строку.

З огляду на викладене, суд не може визнати наведені відповідачем підстави пропуску строку для подання апеляційної скарги поважними.

За положеннями ч.3 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

2. Крім того, згідно з частинами 1, 3 статті 56 Господарського процесуального кодексу України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Частиною 1 ст. 58 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Отже, наведені вище положення законодавства передбачають можливість здійснення процесуального представництва юридичної особи, як в порядку самопредставництва, так і іншими особами, як представниками юридичної особи.

Разом з тим, в порядку самопредставництва юридичну особу може представляти за посадою її керівник або інші особи, повноваження яких визначені законодавством чи установчими документами.

Представник, який безпосередньо звертається з апеляційною скаргою (підписує її), має довести обставини наявності у нього відповідних повноважень на здійснення представництва (самопредставництва) в суді від імені Комунального підприємства Міське управління капітального будівництва.

Апеляційну скаргу підписано представником Бурикіним Кирилом Олександровичем.

До апеляційної скарги додано виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відповідно до якої представник ОСОБА_1 може вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори тощо (право вчиняти юридичні дії без доручення з правом підпису та повноваженнями щодо захисту інтересів підприємства у судових інстанціях).

Водночас, суд не може визнати надані до апеляційної скарги докази такими, що підтверджують повноваження Бурикіна К.О. діяти від імені Комунального підприємства Міське управління капітального будівництва в порядку самопредставництва.

Суд враховує, що починаючи з 29 грудня 2019 року самопредставництво юридичної особи допускає можливість вчинення у суді процесуальних дій від її імені не тільки керівником або членом виконавчого органу, але й будь-якою іншою особою, уповноваженою на такі дії за законом, статутом, положенням або трудовим договором (контрактом). Тому, можливість участі у справі за правилами самопредставництва юридичної особи того, хто не є її керівником або членом її виконавчого органу, потрібно підтверджувати приписами або відповідного закону, або статуту чи положення цієї юридичної особи, або умовами трудового договору (контракту), посадовою інструкцією (у разі, якщо такого договору у письмовій формі не має чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника). Якщо інше не передбачено саме цими документами, уповноважений діяти у суді за правилами самопредставництва юридичної особи, має всі права відповідного учасника справи. Наявність або відсутність у ЄДР даних про такого працівника, який поряд із керівником має право вчиняти дії від імені юридичної особи, не впливає на обов`язок останньої підтвердити повноваження цього працівника діяти у судовому процесі на підставі закону, статуту, положення, трудового договору (контракту), зокрема обсяг цих повноважень. Зазначене не виключає можливості додаткового подання до суду довіреності юридичної особи, проте самостійно вона не підтверджує повноваження діяти за правилами самопредставництва. Аналогічні висновки викладені в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 08.06.2022 у справі №303/4297/20, в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06.11.2023 у справі №149/289/21.

Таким чином, для визнання особи (зокрема ОСОБА_1 ) такою, що діє у порядку самопредставництва в інтересах Комунального підприємства Міське управління капітального будівництва, необхідно щоб у відповідному законі, статуті, положенні, посадовій інструкції чи трудовому договорі (контракті), тощо було чітко визначено її право діяти від імені такої юридичної особи без додаткового уповноваження.

Водночас, відповідні докази на підтвердження повноважень самопредставництва заявником апеляційної скарги не надані.

Також, матеріали апеляційної скарги не містять і доказів того, що Бурикін К.О. є адвокатом (повноваження якого могли б підтверджуватися довіреністю, виданою в установленому порядку).

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що заявником апеляційної скарги не було виконано вимоги п. 1 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 2 ст. 260 ГПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Статтею 174 ГПК України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно ч. 2 ст. 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст. 174, 234, 260 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Комунального підприємства Міське управління капітального будівництва залишити без руху.

2. Встановити Комунальному підприємству Міське управління капітального будівництва десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення її недоліків шляхом надання заявнику можливості звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строків на апеляційне оскарження, вказавши інші підстави для поновлення строку, а також надання доказів на підтвердження повноважень особи, яка підписала апеляційну скаргу.

3. Наслідки не усунення недоліків, визначених цією ухвалою, у строк, встановлений судом, передбачені статтями 174, 260, 261 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя О.О. Крестьянінов