УХВАЛА

15 липня 2024 року

м. Київ

cправа № 918/822/23(918/871/23)

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Картере В.І.,

розглянувши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1

на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 29.05.2024 (колегія суддів у складі: головуючий - Коломис В.В., Крейбух О.Г., Саврій В.А.)

та рішення Господарського суду Рівненської області від 27.03.2024 (суддя Марач В.В.)

у справі № 918/822/23(918/871/23)

за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Традєкс"

за участю третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: 1) ОСОБА_1 ; 2) приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Коломис Ольги В`ячеславівни

про визнання недійсним рішення Загальних зборів учасників товариства, скасування запису про державну реєстрацію та поновлення на посаді,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 21.06.2024 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 29.05.2024 та рішення Господарського суду Рівненської області від 27.03.2024 у справі № 918/822/23(918/871/23).

Перевіривши матеріали касаційної скарги ОСОБА_5 , Верховний Суд дійшов висновку, що вказана касаційна скарга підлягає залишенню без руху з огляду на наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 290 Господарського процесуального кодексу України (далі -ГПК України) до скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України "Про судовий збір".

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 1 січня 2023 встановлений у розмірі 2684,00 грн.

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 27.03.2024, яка залишено без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 29.05.2024 у справі № 918/822/23(918/871/23),

- визнано недійсним рішення Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Традєкс", оформлене Протоколом позачергових загальних зборів учасників ТОВ "ТРАДЄКС" від 15.08.2023, справжність підпису на якому засвідчено 15.08.2023 приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Коломис Ольгою Вячеславівною та зареєстровано в реєстрі за №1454;

- скасовано запис про державну реєстрацію №030002037, проведену 18.08.2023 (10:24:13) в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань державним реєстратором (приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу) Коломис Ольгою В`ячеславівною про зміну керівника юридичної особи - Товариства з обмеженою відповідальністю "Традєкс";

- визнано недійсним рішення Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Традєкс" оформлене Протоколом позачергових загальних зборів учасників ТОВ "ТРАДЄКС" від 12.08.2023, справжність підпису на якому засвідчено 15.08.2023 приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Коломис Ольгою В`ячеславівною та зареєстровано в реєстрі за №1454;

- скасовано запис про державну реєстрацію №033002037, проведену 13.09.2023 в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань державним реєстратором (приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу) Коломис Ольгою В`ячеславівною про виправлення помилок.

- поновлено ОСОБА_3 на посаді директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Традєкс".

Скаржник просить скасувати постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 29.05.2024 та рішення Господарського суду Рівненської області від 27.03.2024 та ухвали нове рішення у справі, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Отже, предметом розгляду є 5 немайнових вимог.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2 частині 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру становить один розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з підпунктом 5 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання касаційної скарги на рішення суду становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Слід зазначити, що касаційна скарга ОСОБА_5 подана до Верховного Суду через підсистему "Електронний суд".

Відповідно до ч.1 та ч. 4 ст. 6 ГПК України у господарських судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система (ЄСІТС). ЄСІТС відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, між учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Законом України від 26.05.2021 № 2147а-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" до ст. 4 Закону України "Про судовий збір" включено частину третю, відповідно до якої при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (підпункт "б" підпункту 1 пункту 17 § 1 розділу 4).

Отже, з урахуванням зазначених положень та висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 16.11.2022 у справі № 916/228/22, а також з огляду на обставини подання ОСОБА_6 касаційної скарги через підсистему "Електронний суд", розмір судового збору, який підлягав сплаті за звернення до суду касаційної інстанції становить 21472,00 грн (13420 (2684 х 5) х 200% х 0,8 %)).

Проте, скаржником до касаційної скарги не додано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Крім того, відповідно до положень ч. 2 ст. 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

Згідно з приписами п. 5 ч. 2 ст. 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав). Зокрема, у разі подання касаційної скарги на підставі п. 1 ч. 2 ст. 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні. У разі подання касаційної скарги на підставі п. 2 ч. 2 ст. 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

При цьому заявник касаційної скарги повинен враховувати, що за змістом п. 1 ч. 3 ст. 310 ГПК України скасування судових рішень через недослідження зібраних у справі доказів можливе лише за умови наявності у касаційній скарзі інших обґрунтованих підстав касаційного оскарження, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 287 ГПК України.

Враховуючи викладене, процесуальний закон покладає на скаржника обов`язок зазначати про неправильне застосування конкретних норм матеріального права чи порушення норм процесуального права судами при прийнятті оскаржуваних судових рішень, в чому саме полягає таке порушення або неправильне застосування, яким чином воно вплинуло на прийняття цих рішень, а також зазначити виключний (виключні) випадок (випадки), передбачений (передбачені) п.п. 1 - 4 ч. 2 ст. 287 ГПК України щодо підстави (підстав), на якій (яких) подано касаційну скаргу.

ОСОБА_4 у касаційній скарзі вказує на те, що оскаржувані судові рішення ухвалені з порушенням норм матеріального та процесуального права та зазначає обставини, передбачені п. 1, п. 3 ч. 2 ст. 287 ГПК України. Так, скаржник зазначає, що судом апеляційної інстанції не було враховано висновків Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах від 21.03.2018 у справі №927/699/17, від 20.03.2018 у справі № 916/375/17, від 01.03.2018 у справі № 916/4139/15, від 28.03.2018 у справі № 910/22291/16, від 31.01.2018 у справі № 927/265/17. Разом з тим, скаржник не дотримався вимог п. 5 ч. 2 ст. 290 ГПК України, оскільки при поданні касаційної скарги на підставі п. 1 ч. 2 ст. 287 ГПК України скаржником не зазначено норму права (абзац, пункт, частина статті, стаття), яку було застосовано судом без врахування висновку Верховного Суду у вказаних скаржником постановах.

Також, ОСОБА_4 у касаційній скарзі зазначає, що відсутній висновок Верховного Суду в аналогічній ситуації.

Верховний Суд зауважує, що при поданні касаційної скарги на підставі п. 3 ч. 2 ст. 287 ГПК України касаційна скарга має містити зазначення норми права, щодо якої відсутній висновок її застосування із конкретизацією змісту правовідносин, в яких цей висновок відсутній, та обґрунтувати необхідність формування єдиної правозастосовчої практики щодо цієї норми для правильного вирішення справи. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.11.2020 у справі № 904/3807/19.

Проте, касаційна скарга ОСОБА_5 такому критерію не відповідає, оскільки не містить норми права щодо якої відсутній висновок її застосування із конкретизацією змісту правовідносин, до того ж скаржник не обґрунтував необхідності формування єдиної правозастосовчої практики щодо цієї норми.

Крім того, згідно зі ст. 291 ГПК України особа, яка подає касаційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копії цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

Проте до касаційної скарги ОСОБА_6 не додано належних доказів надсилання копії касаційної скарги третій особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: приватному нотаріусу Рівненського міського нотаріального округу Коломис Ользі В`ячеславівні.

Неповідомлення учасника судового процесу у справі про звернення з касаційною скаргою порушує процесуальні права цього учасника, принципи рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом та змагальності сторін, передбачені ч. 3 ст. 2 ГПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 292 ГПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 290 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Вимогами ч. 2 ст. 174 ГПК України передбачено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

З огляду на викладене касаційна скарга ОСОБА_5 підлягає залишенню без руху на підставі ч. 2 ст. 292 ГПК України із наданням скаржнику строку для усунення зазначених недоліків, шляхом зазначення підстави (підстав), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) ст. 287 ГПК України підстави (підстав) у спосіб, передбачений п. 5 ч. 2 ст. 290 ГПК України, а також надання доказів сплати судового збору у встановленому порядку в розмірі 21472,00 грн та доказів направлення копії касаційної скарги приватному нотаріусу Рівненського міського нотаріального округу Коломис Ользі В`ячеславівні.

Суд звертає увагу скаржника на те, що заяву про усунення недоліків касаційної скарги слід подати до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у встановлений цією ухвалою строк, а також надати суду докази надіслання копії заяви про усунення недоліків касаційної скарги іншим учасникам справи.

Керуючись статтями 174, 234, 235, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Західного апеляційного господарського суду від 13.06.2024 та рішення Господарського суду Львівської області від 03.04.2024 у справі № 918/822/23(918/871/23) залишити без руху.

2. Встановити скаржнику строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали.

3. Роз`яснити скаржнику, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде йому повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду В. Картере