ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.07.2024м. ДніпроСправа № 904/954/24

За позовом Приватного підприємства "ЯРОСЛАВ", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лівайн Торг", м. Дніпро

про стягнення збитків

Суддя Красота О.І.

Без участі представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

Приватне підприємство "ЯРОСЛАВ" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лівайн Торг" і просить суд стягнути збитки у розмірі 42 109,24 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Відповідач не виконав обов`язку щодо реєстрації податкових накладних за фактом здійснення господарських операцій з поставки товару за видатковими накладними, що призвело до позбавлення Позивача права віднесення спірної суми ПДВ у розмірі 42 109,24 грн. до податкового кредиту. Тому Позивач вважає, що Відповідач завдав йому збитки на суму 42 109,24 грн.

У поданій позовній заяві викладене клопотання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 11.03.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Відповідач відзив на позов, а також докази повної оплати до суду не надав, про розгляд справи був повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (а.с. 58).

З урахуванням викладеного, господарський суд вважає можливим розглянути справу за наявними в ній матеріалами, відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Справу відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод розглянуто судом протягом розумного строку.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

29.03.2022 Приватне підприємство "ЯРОСЛАВ" (далі Позивач, Покупець) згідно з платіжною інструкцією № 1018 здійснило оплату на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Лівайн Торг" (далі Відповідач, Постачальник) відповідно до рахунку-фактури № 0079/0000946 від 29.03.2022 на суму 41 400,00 грн., у т.ч. ПДВ 2 708,41 грн.

31.03.2022 сторонами підписано видаткову накладну № 0079/0000852 на дизельне паливо Energy у кількості 1 000 л та бензин А-92 у кількості 200 л на суму 41 400,00 грн., у т.ч. ПДВ 2 708,41 грн.

Згідно зі Специфікацією № 0079/0000852-С відпущених скретч-карток на нафтопродукти по купюрах до видаткової накладної № 0079/0000852 від 31.03.2022 Відповідач передав Позивачу паливні талони (скретч-картки) у кількості 60 штук, що становило 1 200 л.

Крім того, 28.04.2022 Позивач згідно з платіжною інструкцією № 1253 здійснив оплату на користь Відповідача відповідно до рахунку-фактури № 0079/0001314 від 28.04.2022 на суму 108 870,00 грн. (Позивач зазначає, що рахунок не зберігся), у т.ч. ПДВ 7 122,33 грн.

29.04.2022 сторонами підписано видаткову накладну № 0079/0001167 на дизельне паливо Energy у кількості 2 000 л та бензин А-92 у кількості 500 л на суму 108 870,00 грн., у т.ч. ПДВ 7 122,33 грн.

Згідно зі Специфікацією № 0079/0001167-С відпущених скретч-карток на нафтопродукти по купюрах до видаткової накладної № 0079/0001167 від 29.04.2022 Відповідач передав Позивачу паливні талони (скретч-картки) у кількості 190 штук, що становило 2 500 л.

До того ж, 29.06.2022 Позивач згідно з платіжною інструкцією № 2027 здійснив оплату на користь Відповідача відповідно до рахунку-фактури № 0079/0002609 від 29.06.2022 на суму 101 100,00 грн., у т.ч. ПДВ 6 614,02 грн.

01.07.2022 сторонами підписано видаткову накладну № 0079/0002317 на дизельне паливо Energy у кількості 1 500 л та бензин А-95 у кількості 300 л на суму 101 100,00 грн., у т.ч. ПДВ 6 614,02 грн.

Згідно зі Специфікацією № 0079/0002317-С відпущених скретч-карток на нафтопродукти по купюрах до видаткової накладної № 0079/0002317 від 01.07.2022 Відповідач передав Позивачу паливні талони (скретч-картки) у кількості 95 штук, що становило 1 800 л.

Також, 26.07.2022 Позивач згідно з платіжною інструкцією № 2464 здійснив оплату на користь Відповідача відповідно до рахунку-фактури № 0079/0003008 від 26.07.2022 на суму 130 000,00 грн., у т.ч. ПДВ 8 504,67 грн.

01.08.2022 сторонами підписано видаткову накладну № 0079/0002758 на дизельне паливо Energy у кількості 2 000 л та бензин А-95 у кількості 400 л на суму 130 000,00 грн., у т.ч. ПДВ 8 504,67 грн.

Згідно зі Специфікацією № 0079/0002758-С відпущених скретч-карток на нафтопродукти по купюрах до видаткової накладної № 0079/0002758 від 01.08.2022 Відповідач передав Позивачу паливні талони (скретч-картки) у кількості 130 штук, що становило 2 400 л.

Крім того, 29.08.2022 Позивач згідно з платіжною інструкцією № 2951 здійснив оплату на користь Відповідача відповідно до рахунку-фактури № 0079/0003496 від 29.08.2022 на суму 120 700,00 грн., у т.ч. ПДВ 7 896,26 грн.

02.09.2022 сторонами підписано видаткову накладну № 0079/0003212 на дизельне паливо Energy у кількості 2 000 л та бензин А-95 у кількості 300 л на суму 120 700,00 грн., у т.ч. ПДВ 7 896,26 грн.

Згідно зі Специфікацією № 0079/0003212-С відпущених скретч-карток на нафтопродукти по купюрах до видаткової накладної № 0079/0003212 від 02.09.2022 Відповідач передав Позивачу паливні талони (скретч-картки) у кількості 110 штук, що становило 2 300 л.

До того ж, 28.09.2022 Позивач згідно з платіжною інструкцією № 3423 здійснив оплату на користь Відповідача відповідно до рахунку-фактури № 0079/0004013 від 28.09.2022 на суму 141 600,00 грн., у т.ч. ПДВ 9 263,55 грн.

03.10.2022 сторонами підписано видаткову накладну № 0079/0003660 на дизельне паливо Energy у кількості 2 500 л та бензин А-95 у кількості 300 л на суму 141 600,00 грн., у т.ч. ПДВ 9 263,55 грн.

Згідно зі Специфікацією № 0079/0003660-С відпущених скретч-карток на нафтопродукти по купюрах до видаткової накладної № 0079/0003660 від 03.10.2022 Відповідач передав Позивачу паливні талони (скретч-картки) у кількості 99 штук, що становило 2 800 л.

Отже, Позивач здійснив оплату товару на загальну суму 643 670,00 грн., у т.ч. ПДВ 42 109,24 грн., а Відповідач передав у власність Позивачу товар на загальну суму 643 670,00 грн., у т.ч. ПДВ 42 109,24 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, Відповідач не зареєстрував податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН) за фактом отримання коштів від Позивача за товар на загальну суму 643 670,00 грн., у т.ч. ПДВ 42 109,24 грн.

14.06.2023 Позивач надіслав Відповідачу претензію за № 95 від 13.06.2023 щодо реєстрації належним чином у визначений спосіб в ЄРПН податкових накладних на загальну суму 643 670,00 грн., у т.ч. ПДВ 42 109,24 грн.

Однак Відповідач відповіді не надав, вимогу не виконав.

Позивач зазначає, що у зв`язку з цим він не зміг скористатись правом на зменшення податкового зобов`язання шляхом віднесення суми ПДВ у розмірі 42 109,24 грн. до складу податкового кредиту. Тому Позивач вважає, що Відповідач завдав йому збитки на суму 42 109,24 грн., що і є причиною виникнення спору.

Ухвалюючи рішення, господарський суд виходив з таких підстав.

Чинне законодавство передбачає, що реєстрацію податкових накладних у ЄРПН здійснює платник податку.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з п. 201.7 ст. 201 Податкового кодексу України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів / послуг платник податку - продавець товарів / послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

За приписами абз. 1 пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Чинне законодавство не передбачає реєстрації податкової накладної в ЄРПН покупцем товарів. Тому обов`язок скласти та зареєструвати в ЄРПН податкову накладну покладено на Відповідача, як продавця товару, в розумінні ст. 201 Податкового кодексу України.

За приписами п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;

- для зведених податкових накладних та/або розрахунків коригування до таких зведених податкових накладних, складених за операціями, визначеними пунктом 198.5 статті 198 та пунктом 199.1 статті 199 цього Кодексу, - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем місяця, в якому вони складені;

- для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

Враховуючи викладене, датою оплати, а саме:

- 29.03.2022, Відповідач повинен був скласти податкову накладну на суму 41 400,00 грн., у т.ч. ПДВ 2 708,41 грн., та зареєструвати її в ЄРПН у строк до 15.04.2022 включно;

- 28.04.2022, Відповідач повинен був скласти податкову накладну на суму 108 870,00 грн., у т.ч. ПДВ 7 122,33 грн., та зареєструвати її в ЄРПН у строк до 16.05.2022 включно (з урахуванням положень ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України);

- 29.06.2022, Відповідач повинен був скласти податкову накладну на суму 101 100,00 грн., у т.ч. ПДВ 6 614,02 грн., та зареєструвати її в ЄРПН у строк до 15.07.2022 включно;

- 26.07.2022, Відповідач повинен був скласти податкову накладну на суму 130 000,00 грн., у т.ч. ПДВ 8 504,67 грн., та зареєструвати її в ЄРПН у строк до 15.08.2022 включно;

- 29.08.2022, Відповідач повинен був скласти податкову накладну на суму 120 700,00 грн., у т.ч. ПДВ 7 896,26 грн., та зареєструвати її в ЄРПН у строк до 15.09.2022 включно;

- 28.09.2022, Відповідач повинен був скласти податкову накладну на суму 141 600,00 грн., у т.ч. ПДВ 9 263,55 грн., та зареєструвати її в ЄРПН у строк до 17.10.2022 включно (з урахуванням положень ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України).

Всупереч нормам Податкового кодексу України, Відповідачем податкові накладні на загальну суму 643 670,00 грн., у т.ч. ПДВ 42 109,24 грн. в ЄРПН не зареєстровані.

Відповідно до пп. 69.9 підрозд. 10 розд. ХХ Податкового кодексу України на період дії правового режиму воєнного стану перебіг строків реєстрації податкових накладних в ЄРПН, встановлених п. 201.10 Податкового кодексу України, не зупиняється.

Щодо підстав виникнення податкового кредиту.

Відповідно до п. 14.1.181 ст. 14 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник ПДВ має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розд.V цього Кодексу.

За змістом пп. "а" п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Згідно з п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу. Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування. Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строку реєстрації, включаються до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше ніж через 365 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних.

Згідно з п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України на продавця товарів / послуг покладено обов`язок в установлені терміни скласти податкову накладну та зареєструвати її в ЄРПН, чим зумовлено обґрунтоване сподівання контрагента на те, що це зобов`язання буде виконано, оскільки тільки підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних суми податку можуть бути віднесені покупцем до складу податкового кредиту.

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та/або порушення порядку заповнення податкової накладної не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період (абз. 20 пункт 201.10 статті 201 Податкового кодексу України).

Щодо завдання збитків у зв`язку з неотриманням податкового кредиту.

Відсутність з боку Відповідача реєстрації в ЄРПН податкових накладних на загальну суму 643 670,00 грн., у т.ч. ПДВ 42 109,24 грн., фактично унеможливило отримання Позивачем податкового кредиту відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України у сумі 42 109,24 грн. Такою протиправною бездіяльністю Відповідача Позивачу було завдано збитків, оскільки Позивач не зміг скористатись правом на зменшення податкового зобов`язання шляхом віднесення суми ПДВ у розмірі 42 109,24 грн. до складу податкового кредиту.

За приписами ст. 16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

За приписами ч. 2 ст. 22 Цивільного кодексу України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно зі ст. 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до ч. 1 ст. 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Тобто, збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони, що обмежує його інтереси як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також у не одержаних кредитором доходах, які б він одержав, якби зобов`язання було виконано боржником (п. 6.14 постанови Великої Палати Верховного Суду від 14.04.2020 у справі № 925/1196/18).

Підставою для відшкодування збитків відповідно до п. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України та ст. 224 Господарського кодексу України є порушення зобов`язання.

Доведення факту наявності таких збитків та їх розміру, а також причинно-наслідкового зв`язку між правопорушенням і збитками покладено на позивача. Причинний зв`язок як обов`язковий елемент відповідальності за заподіяні збитки полягає в тому, що шкода повинна бути об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди, отже, доведенню підлягає факт того, що протиправні дії заподіювача є причиною, а збитки є наслідком такої протиправної поведінки (пункти 6.15 та 6.16 постанови Великої Палати Верховного Суду від 14.04.2020 у справі № 925/1196/18).

Зважаючи на зазначені норми, для застосування такого заходу відповідальності як стягнення збитків необхідна наявність усіх елементів складу господарського правопорушення: 1) протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи (порушення зобов`язання); 2) шкідливого результату такої поведінки - збитків; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; 4) вини особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності хоча б одного із цих елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не настає (п. 14 постанови Верховного Суду від 03.08.2018 у справі № 917/877/17).

Відповідач не виконав вимог ст. 201 Податкового кодексу України та фактично не здійснив реєстрацію податкових накладних на загальну суму 643 670,00 грн., у т.ч. ПДВ 42 109,24 грн.

У зв`язку з цим Позивач позбавлений права включити суму ПДВ до складу податкового кредиту та, відповідно, скористатись правом на зменшення податкового зобов`язання на суму 42 109,24 грн.

При цьому, хоча обов`язок Відповідача зареєструвати відповідну податкову накладну є обов`язком платника податку у публічно-правових відносинах, а не обов`язком перед Позивачем, невиконання такого обов`язку фактично завдало Позивачу збитків (постанова Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2019 у справі № 908/1568/18).

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що має місце прямий причинно-наслідковий зв`язок між бездіяльністю Відповідача щодо виконання визначеного законом обов`язку зареєструвати податкові накладні та неможливістю включення суми ПДВ до податкового кредиту Позивача і, відповідно, зменшення податкового зобов`язання на зазначену суму, яка фактично є збитками цієї особи. Отже, наявні усі елементи складу господарського правопорушення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.01.2022 у справі № 910/3338/21.

Згідно з правовою позицією, викладеною у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.08.2018 у справі № 917/877/17, при порушенні контрагентом (продавцем) за договором обов`язку щодо складення та реєстрації податкових накладних належним способом захисту для заявника (покупця) може бути звернення до суду з позовом про відшкодування завданих збитків.

У пункті 15 цієї ж постанови Верховний Суд зазначив: "Таким чином, Відповідач з порушенням вимог пункту 201.10 статті 201 ПК України не зареєстрував податкові накладні, у зв`язку з чим Позивач був позбавлений права включити суми ПДВ до складу податкового кредиту та, відповідно, скористатись правом на зменшення податкового зобов`язання на суму 1 541 930,45 грн. З огляду на викладене у цьому випадку є прямий причинно-наслідковий зв`язок між бездіяльністю Відповідача щодо виконання визначеного законом обов`язку зареєструвати податкові накладні та неможливістю включення сум ПДВ до податкового кредиту Позивача, а також, відповідно, зменшення податкового зобов`язання на зазначену суму, яка фактично є збитками цієї особи. Отже, наявні усі елементи складу господарського правопорушення".

Аналогічні за змістом висновки наведені у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.06.2023 у справі № 916/334/22:

"п. 5.27. Верховний Суд не погоджується із доводами колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладені в ухвалі від 11.01.2023 у цій справі, про необхідність відступу від висновків, що містяться у постанові Верховного Суду від 19.01.2022 у справі № 910/20686/20 про те, що факт вчинення відповідачем податкового правопорушення може бути підтверджений лише чинними матеріалами податкової перевірки (актом або рішенням) відповідного контролюючого органу, наділеного повноваженнями здійснювати перевірку дотримання податкового законодавства.

У постановах Верховного Суду, на які послалась колегія суддів в ухвалі від 11.01.2023 (від 03.12.2018 у справі № 908/76/18, від 10.01.2022 у справі № 910/3338/21), а також у постановах Верховного Суду, які були ухвалені після передачі цієї справи на розгляд палати (від 31.01.2023 у справі № 904/72/22, від 19.04.2023 у справі № 906/824/21), висновок про наявність підстав та умов для стягнення збитків був зроблений через те, що судами був встановлений факт порушення відповідачем господарського зобов`язання, передбаченого договором (відсутність реєстрації в ЄРПН податкової накладної на суму ПДВ, передбачену договором). Цей висновок був зроблений за умов очевидності факту податкового порушення (не реєстрації податкової накладної чи відмови податкового органу у такій у реєстрації).

Отже, факт відсутності реєстрації податкових накладних у ЄРПН через нездійснення контрагентом за договором відповідних дій або через відмову податкового органу у їх реєстрації є достатнім доказом протиправної поведінки відповідача, порушення ним господарського зобов`язання - наданої ним гарантії того, що контрагент за договором матиме право на користування податковим кредитом у розмірі суми ПДВ, який визначено договором у складі ціни".

Тобто, у Позивача наявне право на стягнення збитків з Відповідача у зв`язку з порушенням останнім обов`язку щодо реєстрації податкових накладних.

З урахуванням викладеного, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю зі стягненням з Відповідача збитків у розмірі 42 109,24 грн.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір за подання позовної заяви покладається на Відповідача.

При цьому, за приписами ч. 2 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до пп. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" з 1 січня 2024 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 3 028,00 грн.

За приписами ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 916/228/22 зазначено про те, що особи, які після 04.10.2021 подають до суду документи в електронній формі з використанням системи "Електронний суд", мають правомірні очікування, що розмір судового збору, який підлягає сплаті ними, у такому разі буде розрахований із застосуванням понижуючого коефіцієнта, що прямо передбачено в Законі України "Про судовий збір" (п. 8.23).

Враховуючи, що Позивачем позовну заяву подано через підсистему "Електронний суд", він повинен був сплатити судовий збір за її подання у розмірі 2 422,40 грн. (3 028,00 грн. * 0,8).

Разом з тим, при зверненні до суду Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3 028,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 48164 від 09.02.2024.

Отже, судом встановлена переплата Позивача судового збору у розмірі 605,60 грн., яка може бути повернута останньому з Державного бюджету України за умови відповідного клопотання з цього приводу на підставі ухвали суду.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, ч. 9 ст. 165, ст.ст. 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лівайн Торг" (49000, м. Дніпро, вул. Мандриківська, 47, оф. 503, ідентифікаційний код в ) на користь Приватного підприємства "ЯРОСЛАВ" (04074, м. Київ, вул. Автозаводська, 2, ідентифікаційний код в ) збитки у розмірі 42 109,24 грн., судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Центрального апеляційного господарського суду.

Суддя О.І. Красота

Повне рішення складено

15.07.2024