ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" червня 2024 р. Справа №910/17443/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сітайло Л.Г.

суддів: Буравльова С.І.

Шапрана В.В.

секретар судового засідання - Ярітенко О.В.

представники сторін:

від позивача: Костишена В.Л.

від відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Фізичної особи-підприємця Носова Івана Віталійовича про ухвалення додаткового рішення

за результатами розгляду апеляційних скарг Товариства з обмеженою відповідальністю "Талан Системс"

на рішення Господарського суду міста Києва від 15.01.2024

та на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 13.02.2024 (повний текст складено 15.02.2024)

у справі №910/17443/23 (суддя Курдельчук І.Д.)

за позовом Фізичної особи-підприємця Носова Івана Віталійовича

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Талан Системс"

про стягнення 1 228 342,47 грн,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Носов Іван Віталійович звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Талан Системс" (далі - ТОВ "Талан Системс") заборгованості у розмірі 1 228 342,47 грн, з яких: 1 000 000,00 грн - основний борг, 211 000,00 грн - пеня, 17 342,47 грн три проценти річних.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.01.2024 у справі №910/17443/23 позов задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ "Талан Системс" на користь ФОП Носова І.В. 1 000 000,00 грн основного боргу, 17 342,47 грн трьох процентів річних, 184 000,00 грн пені та 14 416,10 грн судового збору.

Органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення ухвалено нарахувати три проценти річних за формулою: сума трьох процентів річних = С х 3 х Д : 365 : 100 (С - сума заборгованості, Д - кількість днів прострочення) : на суму боргу 1 000 000,00 грн за період з 11.11.2023 до моменту виконання рішення суду відповідачем.

Роз`яснено органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення суду, що у випадку часткової сплати ТОВ "Талан Системс" суми основного боргу, нарахування трьох процентів річних повинно здійснюватися на залишок заборгованості. В іншій частині позову відмовлено.

Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 13.02.2024 у справі №910/17443/23 задоволено заяву про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат.

Стягнуто з ТОВ "Талан Системс" на користь ФОП Носова І.В. 90 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду, ТОВ "Талан Системс" звернулося до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 15.01.2024 у справі №910/17443/23 та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Також, не погоджуючись з додатковим рішенням місцевого господарського суду, ТОВ "Талан Системс" звернулося до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 13.02.2024 у справі №910/17443/23 та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у відшкодуванні заявлених витрат на правову допомогу у розмірі 90 000,00 грн. У разі, якщо суд вирішить за необхідне задовольнити витрати ФОП Носова І.В. на правову допомогу у цій справі - задовольнити їх частково, скасувавши додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 13.02.2024 у справі №910/17443/23 та ухваливши нове рішення, яким обмежити їх розмір до 8 000,00 грн.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 29.05.2024 апеляційні скарги ТОВ "Талан Системс" на рішення Господарського суду міста Києва від 15.01.2024 та на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 13.02.2024 у справі №910/17443/23 залишено без задоволення. Рішення Господарського суду міста Києва від 15.01.2024 у справі №910/17443/23 залишено без змін. Додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 13.02.2024 у справі №910/17443/23 залишено без змін.

04.06.2024, через систему "Електронний суд", ФОП Носовим І.В. подано заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій останній просить ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з ТОВ "Талан Системс" витрати на правову допомогу у загальному розмірі 120 000,00 грн.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.06.2024 розгляд заяви ФОП Носова І.В. про ухвалення додаткового рішення вирішено здійснювати у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та призначено на 12.06.2024.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.06.2024 задоволено заяву представника ФОП Носова І.В. - адвоката Костишеної Вікторії Леонідівни про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Відповідач у судове засідання 12.06.2024 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином у встановленому законом порядку.

Представник позивача у судовому засіданні 12.06.2024 підтримала вимоги та доводи заяви про ухвалення додаткового рішення та просила суд її задовольнити.

Розглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази, колегія суддів встановила наступне.

За приписами статті 16 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами 1-3 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, з метою розподілу судових витрат, учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги (частина 1 статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Апеляційним судом встановлено, що 13.10.2023 між Адвокатським об`єднанням "Колт" (виконавець) та ФОП Носовим І.В. (клієнт) укладено договір про надання правової допомоги №13-10-2023. За умовами останнього виконавець зобов`язується в порядку та на умовах визначених цим договором надати, а клієнт прийняти та оплатити юридичні послуги, надані виконавцем, пов`язані з представництвом інтересів клієнта щодо стягнення заборгованості з боржників, зазначених в додаткових угодах до договору.

Згідно з пунктом 4.1 договору переймання-передача послуг здійснюється шляхом підписання сторонами акта приймання-передачі наданих послуг.

13.10.2023 між сторонами укладено додаткову угоду №2 до вказаного договору, відповідно до пункту 1 якої виконавець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим договором, надати, а клієнт - прийняти та оплатити правову допомогу, надану виконавцем, пов`язану з представництвом інтересів клієнта щодо стягнення заборгованості з ТОВ "Талан Системс" (боржник) за договором про надання послуг від 01.12.2022 №0112/220-03, укладеного між клієнтом та боржником, та інфляційних втрат, трьох процентів річних, штрафних санкцій, які будуть нараховані на основну суму боргу за вказаним договором.

На виконання пункту 1 цієї додаткової угоди виконавець зобов`язаний представляти інтереси клієнта в суді апеляційної інстанції, готувати всі необхідні процесуальні документи та подавати їх до суду, приймати участь у судових засіданнях та вчиняти інші процесуальні дії щодо захисту прав клієнта (пункт 2.3 додаткової угоди №2).

Відповідно до пункту 2.4 додаткової угоди №2 вартість юридичних послуг, передбачених пунктом 2.3 цієї додаткової угоди, становить 60 000,00 грн за представництво інтересів клієнта в суді апеляційної інстанції. Ці послуги виконавця оплачуються клієнтом шляхом переказу грошових коштів на рахунок виконавця впродовж 10 днів після оприлюднення тексту рішення судом апеляційної інстанції за результатами розгляд апеляційної скарги.

31.05.2024 між сторонами складено та підписано акт приймання-передачі наданих послуг №15, підписанням якого сторони підтвердили, що на підставі договору про надання правової допомоги від 13.10.2023 №13-10-2023 та додаткової угоди №2 від 13.10.2023 до даного договору виконавцем надана правова допомога, пов`язана з представництвом інтересів клієнта в суді апеляційної інстанції у справі №910/17443/23 за апеляційною скаргою ТОВ "Талан Системс" на рішення Господарського суду міста Києва від 15.01.2024, підготовкою всіх необхідних процесуальних документів та подачею їх до суду, участю у судових засіданнях та вчиненням інших процесуальних дій щодо захисту прав клієнта.

Загальна вартість робіт (послуг) склала 60 000,00 грн. Клієнт по об`єму, якості та строкам надання послуг не має.

Також, 11.03.2024 між сторонами укладено додаткову угоду №4 до вказаного договору, відповідно до пункту 1 якої виконавець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим договором надати, а клієнт - прийняти та оплатити правову допомогу, надану виконавцем, пов`язану з представництвом інтересів клієнта у судовій справі №910/17443/23 щодо оскарження додаткового рішення Господарського суду міста Києва від 13.02.2024 про стягнення з ТОВ "Талан Системс" правничої допомоги.

На виконання пункту 1 цього додатку виконавець зобов`язаний підготувати відзив на апеляційну скаргу, подати до суду цей процесуальний документ, подавати інші процесуальні документи (заперечення на відповідь на відзив, заяви, клопотання) від імені клієнта (за потреби) та представляти інтереси в суді у цій справі до оголошення рішення суду апеляційної інстанції (пункт 2.1 додаткової угоди №4).

Відповідно до пункту 2.2 додаткової угоди №4 вартість юридичних послуг, передбачених пунктом 2.1 цього додатку, становить 60 000,00 грн. Ці послуги виконавця оплачуються клієнтом шляхом переказу грошових коштів на рахунок виконавця впродовж 30 днів після набрання рішення суду першої інстанції законної сили.

31.05.2024 між сторонами складено та підписано акт приймання-передачі наданих послуг №16, підписанням якого сторони підтвердили, що на підставі договору про надання правової допомоги від 13.10.2023 №13-10-2023 та додаткової угоди №4 від 11.03.2024 до даного договору виконавцем надана правова допомога, пов`язана з представництвом інтересів клієнта у судовій справі №910/17443/23 щодо оскарження додаткового рішення Господарського суду міста Києва від 13.02.2024 про стягнення з ТОВ "Талан Системс" правничої допомоги, а саме підготовки та подання до суду відзиву на апеляційну скаргу, подання до суду інших процесуальних документів від імені клієнта та представлення інтересів в суді у цій справі до оголошення рішення суду апеляційної інстанції.

Загальна вартість робіт (послуг) склала 60 000,00 грн. Клієнт по об`єму, якості та строкам надання послуг не має.

Згідно з вимогами частини 8 статті 129 ГПК України розмір судових втрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі статтею 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтями 76, 77 ГПК України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставин, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Крім того, Верховний Суд неодноразово звертав увагу, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом, у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони, на підставі положень частини 4 статті 126 ГПК України, можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 Цивільного кодексу України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України (постанова Верховного Суду від 01.09.2021 у справі №910/13034/20).

За приписами частини 4 статті 126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У рішенні Конституційного Суду України від 30.09.2009 №23рп/2009, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

При цьому необхідно враховувати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківській документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також їх розрахунку є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Відповідно до частини 5 статті 126 ГПК України, у разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 статті 126 ГПК України).

Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, з огляду на принципи диспозитивності та змагальності, не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Вказаний правовий висновок викладено у постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 та від 22.11.2019 у справі №910/906/18.

Так, відповідач не скористався своїм правом та не подав до суду відповідні заперечення щодо розміру адвокатських витрат.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Правову позицію щодо обов`язку сторони довести належними доказами обставини неспівмірності витрат на професійну правничу допомогу, які заявлено до розподілу, а не лише заявити про такі обставини, викладено у постанові Верховного Суду від 06.10.2020 у справі №922/376/20.

Європейський суд з прав людини вказав, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим (рішення у справі "Гімайдуліна і інші проти України" та у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015).

Одним з принципів господарського судочинства, який передбачено положеннями статті 129 ГПК України, є відшкодування судових витрат стороні, на користь якої ухвалене судове рішення. Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись, у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

За приписами частини 4 статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При цьому витрати за надану професійну правничу допомогу, у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено.

Подібна за змістом правова позиція викладена у постановах об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 та від 22.01.2021 у справі №925/1137/19.

Судом апеляційної інстанції враховані надані заявником докази, розумність розміру витрат на професійну правничу допомогу, співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; значенням справи для сторін; відсутність обґрунтованого клопотання ТОВ "Талан Системс" про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно зі статтею 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

В силу частини 4 статті 236 ГПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до частини 1 статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з частиною 2 статті 244 ГПК України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

За таких обставин, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про задоволення заяви ФОП Носова І.В. про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних з представництвом інтересів клієнта в суді апеляційної інстанції у справі №910/17443/23 за апеляційною скаргою ТОВ "Талан Системс" на рішення Господарського суду міста Києва від 15.01.2024 та стягнення з ТОВ "Талан Системс" на користь ФОП Носова І.В. 60 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 60 000,00 грн, пов`язаних з представництвом інтересів клієнта у судовій справі №910/17443/23 щодо оскарження додаткового рішення Господарського суду міста Києва від 13.02.2024 про стягнення з ТОВ "Талан Системс" правничої допомоги, колегія суддів зазначає таке.

Так, додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 13.02.2024 у справі №910/17443/23, є самостійним актом правосуддя, яким вирішене окреме процесуальне питання, однак таке судове рішення не вирішує/змінює спір сторін по суті, а також не містить висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, не вирішує вимоги, не досліджені у судовому засіданні щодо спору по суті, що є підставою для розподілу судових витрат у справі, на підставі положень статей 129 ГПК України.

Аналіз положень статті 244 ГПК України свідчить про те, що додаткове судове рішення є похідним від первісного судового акта, є його невід`ємною складовою, ухвалюється в тому самому складі та порядку, що й первісне судове рішення. Додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої, зокрема, залишилося невирішеним питання про судові витрати, складовою частиною яких є компенсація стороні витрат правничої допомоги. Також додаткове судове рішення може бути процесуальним засобом реалізації прав учасника справи, якщо воно ухвалюється за спеціальною заявою такого учасника, поданою з дотриманням відповідної процедури. Так, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог (частина 1 статті 246 ЦПК України). Подібне право має сторона в господарському судочинстві згідно з частиною 1 статті 221 ГПК України.

Неповнота судового рішення може полягати в невирішеності деяких питань, що стояли перед судом. Однак, через незмінність судового рішення суд, який його ухвалив, не вправі при прийнятті додаткового рішення, скасовувати чи змінити первісне рішення, проте він має право виправити деякі його недоліки, зокрема пов`язані з необхідністю розподілу судових витрат.

Частина 1 статті 244 ГПК України містить диспозитивну норму щодо права суду з власної ініціативи, або за заявою учасників справи ухвалити додаткове рішення.

Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (частина 3 статті 244 ГПК України). Водночас, ГПК України під поняттям "порядок ухвалення судового рішення" розуміє: ухвалення рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду; прийняття рішень та постанов, складення та їх підписання в нарадчій кімнаті тим складом суду, який розглянув справу; можливість вирішення питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті; оформлення окремим документом ухвал, які постановляються в нарадчій кімнаті, а інших ухвал, що постановляються без виходу до нарадчої кімнати, із занесенням до протоколу судового засідання; особливості оформлення судових рішень (ухвал) що містять вступну та резолютивну частину, а також складення повного рішення (постанови, ухвали) у певні строки; можливість внесення виправлень в рішеннях чи ухвалах із застереженням перед підписом судді; викладення усіх судових рішень письмово у паперовій та електронній формі та вимоги їх викладення у Єдиній судово-інформаційно-телекомунікаційній системі (стаття 233 ГПК України).

Отже, ГПК України не включає до поняття "порядок ухвалення судового рішення" "процедуру розгляду справи по суті в загальному чи письмовому провадженні", яка виділена в окремі глави процесуальних кодексів (глава 6 ГПК України).

Колегія суддів звертається до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 05.07.2023 у справі №911/3312/21, відповідно до якого термін "ухвалення" додаткового судового рішення, а не термін "розгляд" законодавцем застосовано з метою, щоб підкреслити необхідність буквального тлумачення такого поняття, відповідно до статті 233 ГПК України. Таке тлумачення є релевантним для з`ясування змісту положення другого речення частини 3 статті 244 ГПК України, коли йдеться про усунення неповноти судового рішення, тобто відсутності у резолютивній частині рішення висновків щодо результатів розгляду справи. Водночас презюмується, що позовні вимоги та заперечення, докази, подані на їх обґрунтування, судом розглянуті згідно з вимогами статей 201-221 ГПК України, а розгляд справи належним чином відображений в описовій та мотивувальній частинах рішення. У протилежному випадку неповнота судового рішення може бути усунута шляхом його перегляду в апеляційному (касаційному) порядку, а не через ухвалення додаткового рішення.

Таким чином, оскарження додаткового судового рішення не є окремими судовим розглядом спору по суті, а прямо залежить від розгляду основної справи, тому вирішення питання щодо стягнення судових витрат за наслідками перегляду додаткового рішення ("розподіл витрат на правничу допомогу за участь у розгляді питання про розподіл витрат на правничу допомогу"), яким вже вирішено питання розподілу судових витрат, є необґрунтованим та не відповідає змісту процесуального законодавства щодо розподілу судових витрат.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30.01.2024 у справі №925/790/17 (925/580/20).

З огляду на зазначене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних з представництвом інтересів клієнта у судовій справі №910/17443/23 щодо оскарження додаткового рішення Господарського суду міста Києва від 13.02.2024, оскільки таке суперечило б змісту ГПК України.

Враховуючи те, що судовий збір за прийняття додаткового рішення (постанови) не здійснюється, то відповідно судовий збір, згідно з приписами статті 129 ГПК України, розподілу не підлягає.

Керуючись статтями 123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Фізичної особи-підприємця Носова Івана Віталійовича про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Талан Системс" (04050, місто Київ, вулиця Мельникова, будинок 12; ідентифікаційний код 33447399) на користь Фізичної особи-підприємця Носова Івана Віталійовича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) 60 000 (шістдесят тисяч) грн 00 коп витрат на професійну правничу допомогу.

3. У задоволенні решти вимог заяви відмовити.

4. Видачу наказу на виконання додаткової постанови доручити Господарському суду міста Києва.

5. Справу №910/17443/23 передати до Господарського суду міста Києва.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах в порядку і строки, визначені в статтях 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст додаткової постанови складено та підписано суддями 15.07.2024 після виходу головуючого судді Сітайло Л.Г. з лікарняного та відпустки.

Головуючий суддя Л.Г. Сітайло

Судді С.І. Буравльов

В.В. Шапран