ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

15.07.2024 Справа № 914/1061/24

У справі за позовом: Львівської міської ради, м. Львів,
до відповідача:Приватного підприємства «Кемпі-плюс», м. Львів,
про:стягнення 312962,40 грн безпідставно збережених коштів.
Суддя Трускавецький В. П.
Представники учасників процесу не викликались (не повідомлялись).
Встановив:

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшов позов Львівської міської ради до Приватного підприємства «Кемпі-плюс» про стягнення 312962,40 грн безпідставно збережених коштів.

Ухвалою суду від 29.04.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, призначено розгляд справи по суті на 21.05.2024 та встановлено сторонам строки на подання заяв по суті спору.

13 травня 2024 року адвокаткою відповідача подано до суду відзив на позовну заяву (вх. № 12858/24 від 14.05.2024).

15 травня 2024 року від адвокатки відповідача до суду надійшла заява про проведення усіх судових засіданнях по даній справі в режимі відеоконференцій поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів (вх. № 13086/24), яка задоволена в ухвалі від 16.05.2024.

16 травня 2024 року позивачем подано відповідь на відзив (вх. № 13188/24).

20 травня 2024 року позивачем подано клопотання про долучення доказу, а саме витягу із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки :01:004:0011 станом на 2023 рік (вх. № 13456/24). У поданому клопотанні позивач також просить суд поновити строк на подання такого доказу, мотивуючи це тим, що через допущену технічну помилку до листа управління земельних ресурсів як додаток не додано відповідного витягу.

Також, 20.05.2024 адвокаткою відповідача подано заяву про продовження строку для подання заперечення на відповідь на відзив (вх. № 13563/24), мотивовану тим, що вона з технічних причин не змогла ознайомитись з відповіддю на відзив в Електронному кабінеті у підсистемі Електронний суд ЄСІТС, тому не змогла підготувати обґрунтовані заперечення. Крім того, заявниця просить суд продовжити строк на подання заперечень на клопотання позивача про долучення доказів.

У судове засідання 21.05.2024 з`явились представники сторін, які надали свої пояснення по суті спору, зокрема, у даному засіданні розглянуто клопотання адвокатки відповідача про продовження строку для подання заперечення на відповідь на відзив та на подання заперечень на клопотання позивача про долучення доказів.

Згідно з частиною 4 статті 167 Господарського процесуального кодексу України заперечення подається в строк, встановлений судом. Суд має встановити такий строк подання заперечення, який дозволить іншим учасниками справи отримати заперечення завчасно до початку розгляду справи по суті.

У відповідності до ч. 1 ст. 113 ГПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду (ч. ч. 1, 2 ст. 119 ГПК України).

Згідно з ч. 6 ст. 119 ГПК України про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Ухвалою суду від 29.04.2024 встановлено строк впродовж 3 календарних днів з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення.

З трекінгу відправлення № 570, яким відповідачу скеровувалась відповідь на відзив вбачається, що станом на 21.05.2024 таке відправлення перебуває у статусі «Відправлення з сортувального центру 16.05.2024», а отже ще не є врученим отримувачу.

Разом з тим, адвокатка відповідача зазначає, що отримала доступ до електронної справи, зокрема і ознайомилась з відповіддю на відзив 20.05.2024 і, при цьому, просить суд продовжити строк на подання заперечення до 24.05.2024.

Суд констатує, що адвокатка відповідача звернулася до суду з заявою про продовження строку для подання заперечення до закінчення такого строку.

Розглянувши подану заяву про продовження строку для подачі заперечення, з огляду на наведені у заяві обставини та обґрунтування щодо необхідності продовжити строк на подання заперечення, з метою сприяння відповідачу у реалізації ним процесуальних прав, суд дійшов висновку про продовження відповідачу процесуального строку, встановленого судом для подачі заперечення до 24.05.2024. Разом з тим, суд роз`яснює заявнику, що продовжити строк на подання заперечення на клопотання позивача про долучення доказів не вбачається за можливе, оскільки первинно такий строк судом не встановлювався.

За наслідками судового засідання 21.05.2024, суд відклав вирішення клопотання позивача про долучення доказу та оголосив перерву у судовому засіданні до 03.06.2024.

23 травня 2024 року відповідачем подано заперечення на відповідь на відзив (вх. № 13970/24), у яких, зокрема, викладено заперечення проти долучення до матеріалів справи доказів, поданих позивачем.

31 травня 2024 року позивачем подано додаткові пояснення (вх. № 14545/24) та клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження (вх. № 14603/24). У судове засідання 03.06.2024 з`явилися представники сторін та підтримали попередньо подані ними заяви.

Щодо клопотання позивача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження, судом зазначено таке.

Відповідно до ч. 1-2. ст. 247 ГПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи. У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції господарського суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Згідно з ч. 4 ст. 247 ГПК України у порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи: 1) про банкрутство; 2) за заявами про затвердження планів санації боржника до відкриття провадження у справі про банкрутство; 3) у спорах, які виникають з корпоративних відносин, та спорах з правочинів щодо корпоративних прав (акцій); 4) у спорах щодо захисту прав інтелектуальної власності, крім справ про стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 5) у спорах, що виникають з відносин, пов`язаних із захистом економічної конкуренції, обмеженням монополізму в господарській діяльності, захистом від недобросовісної конкуренції, крім випадків, передбачених статтею 252-1 цього Кодексу; 6) у спорах між юридичною особою та її посадовою особою (у тому числі посадовою особою, повноваження якої припинені) про відшкодування збитків, заподіяних такою посадовою особою юридичній особі її діями (бездіяльністю); 7) у спорах щодо приватизації державного чи комунального майна; 8) в яких ціна позову перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 9) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 3-8 цієї частини.

Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, тощо (ч. 15 ГПК України).

Суд зазначає, що даний спір не належить до категорії спорів, перелічених в ч. 4 ст. 247 ГПК України, які не можуть бути розглянуті у порядку спрощеного позовного провадження. Відтак, вирішуючи питання про відкриття провадження у даній справі, суд, врахувавши ціну позову, категорію і складність справи, та зважаючи на ту обставину, що зазначена справа належала до справ незначної складності в розумінні Господарського процесуального кодексу України, дійшов висновку, що справа підлягає розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, про що постановив відповідну ухвалу, де також встановив сторонам строк на подання заяв по суті спору.

Клопотання позивача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження мотивоване тим, що дана справа має вагоме значення для позивача, за категорією та складністю є складною, обсяг та характер доказів у справі є вагомим та потребує з`ясування обставин, надання додаткових доказів. Крім того, дана справа становить значний суспільний інтерес для територіальної громади м. Львова, оскільки предметом позову є стягнення безпідставно збережених коштів за користування земельною діяльною комунальної власності.

Разом з тим, суд зазначає, що сторони не позбавлені права подати всі необхідні докази на підтвердження чи заперечення позовних вимог, а також мають право подати їх в установлений законом строк. А з`ясування предмету спору, повне та всебічне дослідження обставин справи та перевірки їх належними та допустимим доказами відноситься до компетенції суду, який з`ясовує вказані обставини у нарадчій кімнаті на підставі поданих сторонами доказів.

Суд наголошує, що спрощене провадження, як і загальне позовне провадження спрямовані на всебічний, повний та об`єктивний розгляд справи з дослідженням всіх наданих сторонами доказів, вивченням всіх заяв сторін по суті справи, тобто спрощене провадження не є провадженням, в якому розглядаються безспірні вимоги. Отже, позивач та відповідач не позбавлені можливості викласти свої доводи, аргументи, міркування, заперечення у письмових заявах по суті справи, не позбавлені можливості надавати суду свої докази на спростування вимог та заперечень один одного у строки визначені судом або законом, та в повній мірі користуються правами, передбаченими ГПК України.

Враховуючи зазначене, суд відмовляє у задоволенні заявленого позивачем клопотання.

Крім того, у судовому засіданні 03.06.2024 розглянуто клопотання позивачки про поновлення строку на подання доказу та долучення такого доказу до матеріалів справи.

Згідно з частиною 1 статті 80 ГПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (частина 8 статті 80 ГПК України)

Відповідно до частини 1 статті 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк. Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію (частини 5 - 6 статті 119 ГПК України).

Відтак, враховуючи зазначені норми процесуального законодавства, заслухавши позиції сторін, з метою ефективного, повного та всебічного з`ясування обставин справи, суд дійшов висновку поновити позивачу строк на подання доказу та прийняти такий доказ до матеріалів справи.

За наслідками судового засідання 03.06.2024 суд оголосив перерву у розгляді справи до 01.07.2024.

27 червня 2024 року відповідачем подано заперечення на письмові пояснення позивача (вх. № 16802/24), а також клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі №1.380.2019.000737 (вх. № 2496/24).

28 червня 2024 року позивачем подано додаткові пояснення (вх. № 16887/24), а також заперечення проти зупинення провадження у справі (вх. № 16944/24).

Судове засідання 01.07.2024 не відбулося у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді ОСОБА_1 у період з 01.07.2024 до 12.07.2024.

Суд звертає увагу учасників процесу, що серед принципів господарського судочинства є, зокрема, верховенство права, законність та розумність строків розгляду справи судом.

Згідно з ст. 114 Господарського процесуального кодексу України суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

Також, відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, серед іншого сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи усунення обставин, що слугували підставою того, що призначене судове засідання не відбулось, у зв`язку з необхідністю забезпечення реалізації учасниками процесу своїх процесуальних прав і обов`язків, суд дійшов висновку про необхідність здійснення розгляду даної справи у розумний строк та призначення наступного судового засідання з розгляду справи по суті на 24.07.2024 о 13:30 год.

Керуючись ст. ст. 2, 11, 13, 15, 80, 114, 119, 120, 121, 232, 233, 234, 235, 247 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Судове засідання з розгляду справи по суті призначити на 24.07.2024 о 13:30 год., яке проводити у приміщенні Господарського суду Львівської області (адреса: 79014, м. Львів, вул. Личаківська, 128, 2-й поверх).

2. Явку представників сторін у судове засідання визнати обов`язковою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя Трускавецький В.П.