ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

м. Хмельницький

"02" липня 2024 р. Справа № 924/345/24

Господарський суд Хмельницької області у складі

судді Крамара С.І., при секретарі судового засідання Загродській М.А., розглянувши матеріали

за позовом Міського комунального підприємства "Хмельницьктеплокомуненерго", м. Хмельницький

до Комунального підприємства "Обласна фірма "Кіновідеопрокат", м. Хмельницький

про стягнення 148 161,88грн, з яких: 103 936,90грн - основного боргу, 6 943,41грн - 3% річних, 36 115,60грн - інфляційних втрат, 1 165,97грн - пені

Представники сторін:

від позивача: не з`явились;

від відповідача: не з`явились.

В судовому засіданні, відповідно до ст. 240 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Процесуальні дії по справі, стислий виклад позицій сторін.

03.04.2024 року до Господарського суду Хмельницької області надійшла позовна заява Міського комунального підприємства "Хмельницьктеплокомуненерго", м. Хмельницький до Комунального підприємства "Обласна фірма "Кіновідеопрокат", м. Хмельницький про стягнення 148 161,88грн, з яких: 103 936,90грн - основного боргу за надані послуги з постачання теплової енергії за період з 01.01.2022 по 01.10.2023, 6 943,41грн - 3% річних, 36 115,60грн - інфляційних втрат, 1 165,97грн - пені у зв`язку із неналежним виконання вимог договорів про надання послуг №6942/374 від 26.02.2020 та №7918/374 від 27.10.2021.

Ухвалою суду від 30.04.2024 судом прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №924/345/24 в порядку розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

Ухвалою суду від 22.05.2024 постановлено розгляд справи №924/345/24 здійснювати за правилами загального позовного провадження, замінити засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням, призначити підготовче засідання.

У підготовчому засіданні 12.06.2024 суд постановив ухвалу, із занесенням до протоколу судового засідання, якою, відповідно до ст. 185 ГПК України, закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті.

Позивач - Міське комунальне підприємство "Хмельницьктеплокомуненерго", м. Хмельницький наполягає на задоволенні позовних вимог. Посилається на невиконання відповідачем зобов`язань за укладеними між сторонами договором на постачання теплової енергії №6942/374 від 26.02.2020 року за період з 01.01.2022 по 01.10.2023 на суму 103 936,90грн. Також просить стягнути 6 943,41грн - 3% річних, 36 115,60грн - інфляційних втрат, 1 165,97грн пені. Вказує, що договір №7918/374 який укладений з відповідачем 27.10.2021 був спрямований на погашення заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії за період з 01.01.2020 по 01.06.2021 в сумі 232 100,00грн. Строк дії договору №7918/374 був до 31.12.2021, тобто він був разовим та укладений з метою погашення заборгованості. На адресу суду 02.07.2024 подав клопотання про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач Комунальне підприємство "Обласна фірма "Кіновідеопрокат", м. Хмельницький в судові засідання не з`явився, повноважного представника не направив, про причини неявки суд не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Пунктом 4 ч. 6 ст.242 ГПК України встановлено, що днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Частиною 2 статті 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" визначено, що в Єдиному державному реєстрі містяться відомості щодо юридичної особи, зокрема, про місцезнаходження останньої.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України).

Судом враховується, що згідно статей 42, 46 Господарського процесуального кодексу України участь сторони у судовому засіданні є її правом. При цьому, норми вказаної статті зобов`язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Судом враховано, що розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010р., "Смірнова проти України" від 08.11.2005р., "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006р., "Літоселітіс проти Греції" від 05.02.2004р.).

Одночасно, застосовуючи відповідно до ч.1 ст.3 Господарського процесуального кодексу України, ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

З огляду на наведене, зважаючи на належне повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, вимоги розумності строку судового розгляду, суд приходить до висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами, а неявка сторін не призводить до неможливості вирішення спору по суті.

Розглядом матеріалів справи встановлено таке.

26.02.2020 року між МКП „Хмельницьктеплокомуненерго (далі виконавець) та Обласною фірмою „Кіновідеопрокат (далі споживач) було укладено договір про надання послуг з постачання теплової енергії №6942/374 (далі договір1), згідно умов якого виконавець постачає споживачу теплову енергію у відповідності до умов до укладеного договору, а саме у приміщення площею 1370,9 кв. м. По вул. Подільській, 39 у місті Хмельницькому.

Договір набрав чинності з 26.02.2020 та продовжує діяти між сторонами.

27.10.2021 року між МКП „Хмельницьктеплокомуненерго (далі виконавець) та Комунальним підприємством „Обласною фірмою „Кіновідеопрокат (далі споживач) було укладено договір про надання послуг з постачання теплової енергії №7918/374 (далі договір2), згідно умов якого виконавець надав споживачу послугу з постачання теплової енергії у приміщення площею 1370,90кв.м. по вул.Подільській, 39 у місті Хмельницькому.

Відповідно до п. 55 строк дії договору2 становив з 01.01.2020р. по 31.12.2021р., ціна договору2 склала 232 100,00грн.

Згідно п.1.1 договору1 енергопостачальна організація бере на себе зобов`язання постачати споживачеві теплову енергію в потрібних йому обсягах, а споживач зобов`язується оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором.

Відповідно до п.34 договору1 ціною (вартістю) послуги є встановлений відповідно до законодавства тариф на теплову енергію, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії.

У разі прийняття уповноваженим органом рішення про зміну ціни/тарифу на зазначену комунальну послугу виконавець у строк, що не перевищує 15 днів з дати введення їх у дію, повідомляє про це споживачам з посиланням на рішення відповідних органів шляхом розміщення інформації на веб-сайті виконавця.

Згідно пункту 37 договору1 споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця, не пізніше 10 числа місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу.

Відповідно до п.48 договору1 у разі несвоєчасного здійснення платежів споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі не більш як 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу. Нарахування пені починається з першого робочого дня, що настає за останнім днем граничного строку внесення плати за послугу.

Договори 1 та 2 підписані представниками сторін та скріплений відтисками їх печаток.

В період з 01.10.2021 по 01.05.2023, за який виникла заборгованість, діяли тарифи, встановлені: рішенням виконавчого комітету Хмельницької міської ради № 999 від 28.10.2021 року „Про встановлення шляхом коригування міському комунальному підприємству Хмельницьктеплокомуненерго тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води" для інших споживачів в розмірі 5389,35 грн./Гкал (без ПДВ) з 01.11.2021р. (або 6467,22 грн. з ПДВ); рішенням Виконавчого комітету Хмельницької міської ради № 851 від 10.11.2022 року "Про встановлення та застосування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води для населення, бюджетних установ, інших споживачів, релігійних організацій міському комунальному підприємству "Хмельницьктеплокомуненерго" для інших споживачів в розмірі 5389,35 грн./Гкал (без ПДВ) (або 6467,22 грн. з ПДВ).

Відповідно до п. 31 Постанови КМУ "Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії" від 21.08.2019 №830 у разі зміни (коригування) тарифу протягом строку дії договору новий розмір тарифу застосовується з моменту його введення в дію та не потребує внесення сторонами додаткових змін до договору. Виконавець зобов`язаний забезпечити їх оприлюднення на своєму офіційному веб-сайті.

Пунктом 2 Постанови КМ України "Про деякі питання нарахування (визначення) плати за теплову енергію, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води у зв`язку із зміною ціни природного газу" від 10.11.2021 №1209 установлено, що механізм зміни теплопостачальною організацією (виконавцем послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води) розміру нарахувань за теплову енергію, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води у зв`язку із щомісячною зміною ціни природного газу (без урахування зміни тарифів на послуги з транспортування та розподілу природного газу, торговельної надбавки (націнки) постачальника) застосовується до споживачів теплової енергії, послуг З постачання теплової енергії та постачання гарячої води (крім населення, бюджетних установ, релігійних організацій) з урахуванням диференціації тарифів, що визначається згідно з Порядком формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 №869 "Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на комунальні послуги".

Згідно ч. 2 п. 2 Постанови зміна розміру нарахувань за теплову енергію, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води споживачам (крім населення, бюджетних установ, релігійних організацій) у зв`язку із щомісячною зміною ціни природного газу (без урахування зміни тарифів на послуги з транспортування та розподілу природного газу торговельної надбавки (націнки) постачальника) починаючи із нарахувань за жовтень 2021; відображається щомісяця у платіжних документах зазначених споживачів, надісланих у місяці, що настає за розрахунковим періодом.

Відповідно до наказів МКП "Хмельницьктеплокомуненерго" у зв`язку із зміною ціни природного газу на кожен місяць опалювального періоду встановлювались коефіцієнти перерахунку вартості послуги з постачання теплової енергії.

Згідно абз.3 п.2 Постанови КМУ від 10.11.2019 №1182 про зміни розміру нарахувань за теплову енергію, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води споживачам виконавець інформував споживача шляхом розміщення на офіційному веб-сайті підприємства інформаційного повідомлення з наведенням відповідних обґрунтувань. Крім того, інформація про перерахунки містилась у рахунках на оплату за отримані послуги.

Наказами МКП "Хмельницьктеплокомуненерго" з грудня 2021 року у зв`язку із зміною ціни природного газу встановлювались коефіцієнти перерахунку вартості послуги з постачання теплової енергії такі: січень 2022р. - коефіцієнт 0,551381 - вартість 1 Гкал. 3565,90грн (6467,22x0,551381=3565,90); лютий 2022р. - коефіцієнт 0,513704 - вартість 1 Гкал. 3322,24 грн. (6467,22x0,513704=3322,24); березень 2022р. - коефіцієнт 0,551381 - вартість 1 Гкал. 3565,90 грн (6467,22x0,551381=3565,90).

Станом на 01.01.2022 року у відповідача існувала заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії в сумі 29 140,65грн, яка була погашена 13.01.2022.

За період з 01.01.2022 року по 01.11.2023 року Комунальному підприємству Обласна фірма "Кіновідеопрокат" нараховано за послуги з постачання теплової енергії 225 403,02грн.

Відповідно до поданих документів, за вказаний період відповідачем проведено оплату на суму 150 606,77грн.

У зв`язку із частковою та несвоєчасною оплатою вартості надання послуг з постачання теплової енергії за договором №6942/374 від 26.02.2020, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 103 936,90грн - основного боргу, 6 943,41грн - 3% річних, 36 115,60грн - інфляційних втрат, 1 165,97грн пені.

Аналізуючи докази, оцінюючи їх в сукупності, судом приймається до уваги таке.

У відповідності до ратифікованої Законом України від 17.07.2007 року Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (п.1 ст.6) кожен має право на справедливий та публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно ч.1 ст.173 ГК України Господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 901 ЦК України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі ст.903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги".

Частиною 1 ст.1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

До житлово-комунальних послуг належать, зокрема, комунальні послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами (ст. 5 вищевказаного Закону).

В силу ч.1 ст.9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Як вбачається з матеріалів справи, 26.02.2020 між сторонами було укладено договір про надання послуг з постачання теплової енергії №6942/374 (договір1), згідно умов якого позивач постачає відповідачу теплову енергію у відповідності до умов до укладеного договору, а саме у приміщення площею 1370,9 кв. м. по вул. Подільській, 39 у місті Хмельницькому. Договір набрав чинності з 26.02.2020 та чинний на час розгляду справи.

Згідно п.1.1 договору1 енергопостачальна організація бере на себе зобов`язання постачати відповідачу теплову енергію в потрібних йому обсягах, а відповідач зобов`язується оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором.

27.10.2021 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про надання послуг з постачання теплової енергії №7918/374 (договір2). Відповідно до умов даного договору2 строк його дії становив з 01.01.2020р. по 31.12.2021р. Та відповідно до матеріалів справи, зазначений договір був спрямований на погашення заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії за вказаний період в сумі 232 100,00грн.

Відповідно до п. 35 Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою КМУ №830 від 21.08.2019р., розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиту послугу), якщо інший порядок та строки не визначені договором. За бажанням споживача оплата послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів. Споживач здійснює оплату спожитої послуги щомісяця в порядку та строки, визначені договором.

Згідно п.34 договору1 ціною (вартістю) послуги є встановлений відповідно до законодавства тариф на теплову енергію, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії.

У разі прийняття уповноваженим органом рішення про зміну ціни/тарифу на зазначену комунальну послугу виконавець у строк, що не перевищує 15 днів з дати введення їх у дію, повідомляє про це споживачам з посиланням на рішення відповідних органів шляхом розміщення інформації на веб-сайті виконавця.

Відповідно до п.37 договору1 відповідач здійснює оплату за цим договором щомісяця, не пізніше 10 числа місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу.

У відповідності до матеріалів справи, у відповідача станом на 01.01.2022 існувала заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії в сумі 29 140,65 грн, яка була погашена 13.01.2022. За період з 01.01.2022 по 01.11.2023 Комунальному підприємству Обласна фірма "Кіновідеопрокат" нараховано послуги з постачання теплової енергії в сумі 225 403,02грн. В наступному відповідачем було проведено часткову оплату основної заборгованості на суму 150 606,77грн, що підтверджується поданими в матеріали справи виписками по рахунку та самим позивачем.

Таким чином, заборгованість відповідача за надані послуги (з врахуванням часткової оплати) з постачання теплової енергії позивачем станом на 01.04.2024 становить 103 936,90грн = (29 140,65грн+225 403,02грн 150 606,77грн)

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовна вимога про стягнення основного боргу є обґрунтованою та належить до задоволення на суму 103 936,90грн

Окрім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 6 943,41грн - 3% річних, 36 115,60грн - інфляційних втрат, 1 165,97грн - пені.

За положеннями ч.1 ст.199 ГК України виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. За погодженням сторін можуть застосовуватися передбачені законом або такі, що йому не суперечать, види забезпечення виконання зобов`язань, які звичайно застосовуються у господарському (діловому) обігу. До відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України

У відповідності до приписів ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язань може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно з п.п.1, 2, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п.48 договору від 26.02.2020 №6942/374 у разі несвоєчасного здійснення платежів споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі не більш як 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу. Нарахування пені починається з першого робочого дня, що настає за останнім днем граничного строку внесення плати за послугу.

У ч. 6 ст. 232 ГК України визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Судом враховано, що даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. Необхідно також мати на увазі, що умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов`язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 ГК України, строку, за який нараховуються штрафні санкції.

Судом також враховано, що сторони не врегулювати свої відносини щодо нарахування штрафних санкцій на власний розсуд, у тому числі, щодо періоду нарахування пені з вказівкою на подію, яка має неминуче настати (фактичний момент оплати).

Водночас, дія Закону України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30.03.2020 №540-IX фактично надавала можливість нараховувати штрафні санкції більше, ніж за шість місяців, оскільки під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 232, 269, 322, 324 ГК України було продовжено на строк дії такого карантину.

Проте, судом звернуто увагу, що відповідно до пп. 4 п. 3 розділу II Прикінцеві положення Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 17.03.2020 №530-ІХ встановлено, що на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), та протягом 30 днів з дня його відміни забороняється, зокрема, нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги.

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України №651 від 27.06.2023 „Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 на всій території України з 1 липня 2023 року карантин скасований.

Зважаючи на викладене, судом враховано, що оскільки за договором №6942/374 позивач надає відповідачу послугу з постачання теплової енергії, що є комунальною послугою, на спірні правовідносини поширюються положення пп. 4 п. 3 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 17.03.2020 №530-ІХ, отже за таких обставин відсутні підстави для стягнення з відповідача пені за період з 11.04.2023 по 31.07.2023 згідно поданого позивачем розрахунку.

Таким чином, суд перевіривши розрахунок нарахування позивачем пені за період з 11.04.2023 по 29.03.2024 на заборгованість за березень 2023 в сумі 32 936,90грн та здійснивши власний перерахунок (за допомогою системи „Законодавство") встановив, що вірним буде нарахування пені за березень 2023 на суму послуг 32 936,90грн за період прострочення з 01.08.2023 по 11.10.2023 в розмірі 237,14грн. В решті стягнення пені слід відмовити.

Під час перерахунку заявлених до стягнення 3% річних, судом взято до уваги встановлені позивачем періоди та фактичні дати проведених оплат. Таким чином, здійснивши обрахування (за допомогою системи "Законодавство") судом встановлено, що заявлені до стягнення 3% річних в розмірі 6 943,41грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Стосовно нарахувань втрат від інфляції, здійснивши власний перерахунок (за допомогою програми "Законодавство") суд вважає, що заявлені інфляційні втрати правомірно нараховані у межах розміру визначеному позивачем - 36 115,60грн за вказані ним у наявних в матеріалах справи розрахунках періоди.

Відповідно до ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В силу положень ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Міського комунального підприємства "Хмельницьктеплокомуненерго" підлягають задоволенню частково на суму 103 936,90грн - заборгованості за послуги з теплопостачання, 6 943,41грн - 3% річних, 36 115,60грн - інфляційних втрат, 237,14грн - пені. В решті належить відмовити.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до п.9 ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати по оплаті судового збору покладаються на відповідача повністю.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 73, 74, 86, 123, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства "Обласна фірма "Кіновідеопрокат" (29000, м. Хмельницький, вул. Подільська, буд. 39; ) на користь Міського комунального підприємства "Хмельницьктеплокомуненерго" (м. Хмельницький, вул. Пересипкіна, буд. 5, ) 103 936,90грн (сто три тисячі дев`ятсот тридцять шість гривень 90 коп.) заборгованості за послуги з теплопостачання, 6 943,41грн (шість тисяч дев`ятсот сорок три гривні 41 коп.) 3% річних, 36 115,60грн (тридцять шість тисяч сто п`ятнадцять гривень 60 коп.) інфляційних втрат, 237,14грн (двісті тридцять сім гривень 14 коп.) пені, 3 028,00грн (три тисячі двадцять вісім гривень 00 коп.) витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Порядок подання апеляційної скарги визначений ст.257 та пп.17.5 п.17 Розділу ХІ „Перехідні положення ГПК України.

Повний текст рішення складено 09.07.2024.

Суддя С.І. Крамар