ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2024 року м. Черкаси Справа № 925/495/24

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Чевгуза О.В., з секретарем судового засідання Брус Л.П., за участю представників:

позивача: Шимановський А.В. адвокат,

відповідач ОСОБА_1 за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Господарського суду Черкаської області у місті Черкаси справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Аксолотль»

до Черкаської міської ради

про визнання недійсним правочину,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Аксолотль (вул. Кривалівська, 37, м. Черкаси, 18005, ) звернулося до Господарського суду Черкаської області з позовом до Черкаської міської ради (вул. Байди Вишневецького, 36, м. Черкаси, 18001, ) про визнання правочину у формі односторонньої відмови Черкаської міської ради від договору про відшкодування збитків (неодержаного доходу) № 815 від 14.09.2023 недійсним та стягнення понесених судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 29 серпня 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Аксолотль" звернулося до Черкаської міської ради з клопотанням від 29.08.2023 № 13342-01-25 з метою укладення Договору про відшкодування збитків (неодержаного доходу) на земельну ділянку по вул. Героїв Холодного Яру, м. Черкаси.

За результатами розгляду вказаного клопотання, на підставі протоколу № 13-2023 від 30.08.2023 засідання комісії для визначення збитків власникам землі та землекористувачам і втрат лісогосподарського виробництва в м. Черкаси між ТОВ "Аксолотль" (землекористувач) та Черкаською міською радою (власник) 14 вересня 2023 року було укладено Договір № 815 про відшкодування збитків (неодержаного доходу) на земельну ділянку площею 0,1000 га по АДРЕСА_1 .

Предметом вказано Договору є використання з 30.08.2023 Товариством з обмеженою відповідальністю "Аксолотль" земельної ділянки для потреб будівництва за вказаною адресою.

Позивач зазначив, що належним чином виконує свої зобов`язання за Договором та є єдиним і законним користувачем земельної ділянки.

10 січня 2024 року на засіданні комісії для визначення збитків власникам землі та землекористувачам і втрат лісогосподарського виробництва в м. Черкаси вирішувалося питання щодо відшкодування збитків (неодержаного доходу) ТОВ "Аксолотль" по вул. Героїв Холодного Яру, м. Черкаси.

За наслідками проведення засідання комісії вирішено запропонувати секретарю Черкаської міської ради ОСОБА_2 припинити термін дії Договору про відшкодування збитків (неодержаного доходу) від 14.09.2023 № 815. Даний факт зафіксовано у протоколі засідання № 1-2024 від 10.01.2024.

11 січня 2024 року секретарем Черкаської міської ради ОСОБА_2 прийнято рішення про припинення Договору № 815 про відшкодування збитків (неодержаного доходу) від 14.09.2023 (далі Договір).

Позивач вважає, що дії ЧМР, а саме правочин у формі односторонньої відмови від Договору, який є предметом спору, прийнято ЧМР за відсутністю передбачених для цього правових підстав, всупереч закону, одностороння відмова відповідача порушує права та охоронювані законом інтереси позивача, як належного та єдиного законного користувача земельної ділянки та прямо впливає на реалізацію права користування земельною ділянкою, що передбачено Договором, а тому є всі підстави для захисту порушеного права, шляхом визнання правочину у формі односторонньої відмови Черкаської міської ради від Договору недійсним.

Ухвалою від 23.04.2024 Господарський суд Черкаської області прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, справу вирішив розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначив на 09 год. 30 хв. 06 червня 2024 року.

Одночасно з позовною заявою надійшла заява про забезпечення позову, у якій заявник просив суд:

1. Заборонити Черкаській міській раді в особі будь-яких її органів, посадових осіб, працівників та представників вчиняти будь-які дії: приймати рішення та/або здійснювати дії, спрямовані на розпорядження земельною ділянкою площею 0,1000 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (передачу у власність, користування чи інше речове право), в тому числі розгляд питань на сесії міської ради, затвердження документації із землеустрою (проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, щодо зміни цільового призначення, зміни меж), укладання договорів, вчинення інших правочинів стосовно земельної ділянки до набрання законної сили остаточного рішення суду по справі.

2. Заборонити Черкаській міській раді, а також будь-яким іншим особам, які будуть діяти від імені або за завданням останнього, в тому числі комунальним службам міста Черкаси, проводити будь-які роботи на земельній ділянці, а також вчиняти будь-які дії щодо майна, розташованого на земельній ділянці площею 0,1000 га у АДРЕСА_1 , в тому числі знесення паркану та переїзду, збудованого позивачем, встановлення своїх огорож, тощо, до набрання законної сили остаточного рішення суду по справі.

Ухвалою від 22.04.2024 Господарський суд Черкаської області задовольнив заяву про забезпечення позову.

08 травня 2024 року до канцелярії суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній проти позову заперечує повністю. В обґрунтування своїх заперечень представник відповідача зазначив наступні підстави:

- на думку відповідача позивач без жодного на те дозволу здійснив загородження території високим бетонним парканом, чим самовільно обмежив доступ та можливість доступу для ТОВ «Магазин «Будівельник і К» та ТОВ «Пуццолан» до вказаних ліній електропередач та можливість їх обслуговування, при тому, що за запевненнями вказаних осіб прокладення ліній електропередач було здійснено такими особами за власний кошт чим відповідно порушується їх право власності та правила добросусідства;

- 10.01.2024 за вх. №579-01-25 надійшло звернення від ТОВ Магазин Будівельник і К та ТОВ Пуццолан (суміжних землекористувачів) щодо порушення ТОВ Аксолотль їх права та можливість забезпечення вільного доступу для обслуговування лінії електропередач 10 КВт та залізничної колії по вул. Героїв Холодного Яру, 74;

- Договір було укладено виключно для відстою та заїзду техніки і складання будівельних матеріалів, а не задля встановлення паркану;

- станом на 10.01.2024 ТОВ «Аксолотль» не здійснює будь-якого будівництва та відповідно не складає будівельні матеріали;

На підставі вказаних обставин щодо порушення прав суміжних землекористувачів, 10.01.2024 Комісією за результатами розгляду спільного звернення ТОВ Магазин Будівельник і К та ТОВ Пуццолан, а також враховуючи те, що Договір було укладено виключно для відстою та заїзду техніки і складання будівельних матеріалів, а не задля встановлення паркану та обмеження прав інших осіб, а також враховуючи, що станом на 10.01.2024 ТОВ Аксолотль не здійснює будь-якого будівництва та відповідно не складає будівельні матеріали, а тому Комісією було вирішено запропонувати секретарю черкаської міської ради ОСОБА_2 припинити термін дії договору про відшкодування збитків (неодержаного доходу) від 14.09.2023 №815 з підстав зазначених в протоколі Комісії від 10.01.2024, тому відповідачем не порушено жодних законодавчих зобов`язань.

11.01.2024 Секретарем Черкаської міської ради було прийнято рішення про припинення договору про відшкодування збитків (неодержаного доходу) від 14.09.2023 №815.

На думку відповідача позивачем в позовній заяві не наведено підстав, не надано належних доказів, які б вказували на порушення його прав чи законних інтересів, оскільки позивач не є законним користувачем земельної ділянки, яка була предметом Договору і даним Договором не регулюється будь-які питання щодо законності користування, а навпаки Договором встановлено, що ТОВ «Аксолотль» використовує земельну ділянку з порушенням ст.ст. 125, 126, 206 ЗК України внаслідок її самовільного зайняття і внаслідок такого самовільного зайняття він зобов`язався здійснити оплату.

05 червня 2024 року через підсистему "Електронний суд" від представника відповідача надійшло клопотання про залучення третіх осіб.

В обґрунтування клопотання зазначено, що 10.01.2024 за вх. №579-01-25 надійшло звернення від ТОВ Магазин Будівельник і К та ТОВ Пуццолан (суміжних землекористувачів) щодо порушення ТОВ Аксолотль їх права та можливість забезпечення вільного доступу для обслуговування лінії електропередач 10 КВт та залізничної колії по вул. Героїв Холодного Яру, 74. Вказане порушення прав суміжних землекористувачів, а саме: ТОВ Магазин Будівельник і К та ТОВ Пуццолан полягало в тому, що в межах земельної ділянки площею 0,1000 га, якою фактично здійснює користування позивач з порушенням ст.ст. 125,126, 206 ЗК України знаходиться зона охорони лінії електропередач, а позивач в свою чергу без жодного на те дозволу здійснив загородження території високим бетонним парканом, чим самовільно обмежив доступ та можливість доступу для ТОВ Магазин Будівельник і К та ТОВ Пуццолан до вказаних ліній електропередач та можливість їх обслуговування, при тому, що за запевненнями вказаних осіб прокладення ліній електропередач було здійснено такими особами за власний кошт чим відповідно порушується їх право власності та правила добросусідства.

На підставі вказаних обставин щодо порушення прав суміжних землекористувачів, 10.01.2024 Комісією за результатами розгляду спільного звернення ТОВ Магазин Будівельник і К та ТОВ Пуццолан, а також враховуючи те, що Договір було укладено виключно для відстою та заїзду техніки і складання будівельних матеріалів, а не задля встановлення паркану та обмеження прав інших осіб, а також враховуючи, що станом на 10.01.2024 ТОВ Аксолотль не здійснює будь-якого будівництва та відповідно не складає будівельні матеріали, а тому Комісією було вирішено запропонувати секретарю черкаської міської ради ОСОБА_2 припинити термін дії договору про відшкодування збитків (неодержаного доходу) від 14.09.2023 №815 з підстав зазначених в протоколі Комісії від 10.01.2024.

На думку відповідача внаслідок прийняття судом рішення про задоволення позовних вимог, в редакції позивача, вказане рішення суду буде безпосередньо впливати на права та обов`язки третіх осіб, якими є ТОВ Магазин Будівельник і К та ТОВ Пуццолан, тому просив суд залучити до участі в справі №925/495/24 в якості третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

- Товариство з обмеженою відповідальністю Магазин Будівльник і К (код 30476867, що знаходиться за адресою: 18030, м. Черкаси, вул. Героїв Холодного Яру, 74);

- Товариство з обмеженою відповідальністю Пуццолан (код 43538272, що знаходиться за адресою: 18030, м. Черкаси, вул. Героїв Холодного Яру, 74).

У судовому засіданні, яке відбулось 06 червня 2024 року представник відповідача підтримав клопотання про залучення третіх осіб з підстав зазначених в самому клопотанні. Представник позивача повідомив суд, що не отримував дане клопотання та просив надати час для ознайомлення, в зв`язку з чим у судовому засіданні оголошувалась перерва до 10 год. 00 хв. 10 червня 2024 року.

У судовому засіданні, яке відбулось 10 червня 2024 року, представник позивача заперечував проти задоволення клопотання представника відповідача про залучення третіх осіб, представник відповідача просив задовольнити клопотання про залучення третіх осіб.

Ухвалою від 10.06.2024 Господарський суд Черкаської області відмовив у задоволенні клопотання представника відповідача про залучення до участі у справі в якості третіх осіб ТОВ Магазин Будівельник і К та ТОВ Пуццолан; закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні на 10 год 00 хв 27 червня 2024 року.

У судовому засіданні представник позивача надав пояснення щодо заявлених вимог, які просив задовольнити в повному обсязі; представник відповідача заперечував проти позовних вимог з підстав зазначених у відзиві, просив суд відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до ст. 219 Господарського процесуального кодексу України рішення у справі прийнято у нарадчій кімнаті.

У судовому засіданні згідно з ст. 240 Господарського процесуального кодексу України було оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

Відомості про вказані процесуальні дії занесені до протоколу судового засідання.

Відповідно до частини першої статті 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, заслухавши обґрунтування позовних вимог представника позивача та заперечення представника відповідача, суд встановив такі обставини.

29 серпня 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Аксолотль" звернулося до Черкаської міської ради із заявою від 29.08.2023 № 13342-01-25 про укладення Договору про відшкодування збитків (неодержаного доходу) на земельну ділянку по АДРЕСА_1 . У зазначеній заяві вказано про те, що метою Товариства з обмеженою відповідальністю "Аксолотль" при укладенні Договору про відшкодування збитків (неодержаного доходу) на земельну ділянку є: відстій та заїзд техніки та зберігання будівельних матеріалів на період будівництва на іншій (суміжній) ділянці, отриманій позивачем в оренду за результатом земельних торгів від 12.04.2023.

За результатами розгляду вказаного клопотання, на підставі протоколу № 13-2023 від 30.08.2023 засідання комісії для визначення збитків власникам землі та землекористувачам і втрат лісогосподарського виробництва в м. Черкаси між Товариством з обмеженою відповідальністю "Аксолотль" (землекористувач) та Черкаською міською радою (власник) 14 вересня 2023 року було укладено Договір № 815 про відшкодування збитків (неодержаного доходу) на земельну ділянку площею 0,1000 га по АДРЕСА_1 (далі Договір).

Договір містить узгоджені обома сторонами предмет, ціну та строк дії Договору.

Зокрема, розмір плати, що підлягає відшкодуванню за фактичне користування землею, площу земельної ділянки, якою користується позивач, а також місце розташування земельної ділянки.

Відповідно до п. 1 Договору землекористувач погодився, що він використовує з 30.08.2023 земельну ділянку для потреб будівництва за адресою АДРЕСА_1 з порушенням вимог ст. 125, 126, 206 Земельного кодексу України.

Відповідно до п. 7 Договору землекористувач погоджується добровільно сплачувати щомісячну плату за користування земельною ділянкою кошти у сумі 4531,33 грн до 10 числа місяця, наступного за звітним.

Відповідно до п. 11 Договору строк дії Договору становить 2 (два) роки з дати його реєстрації в Управлінні земельних ресурсів, землеустрою та інспектування департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради.

Відповідно до п. 13 Договору дія Договору припиняється у разі: - розірвання Договору за взаємною згодою сторін; - ліквідації юридичної особи; - державної реєстрації документа, що посвідчує право користування земельною ділянкою, що є предметом цього Договору, за умови повної сплати суми, зазначеної в пункті 7, 8 Договору; - за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін.

Відповідно до п. 15 Договору невід`ємною його частиною є розрахунок збитків за час фактичного користування земельною ділянкою.

У додатку до Договору (розрахунку) вбачається, що площа земельної ділянки, яку використовує позивач, становить 1000 кв. м.

Договір було зареєстровано в Управлінні земельних ресурсів, землеустрою та інспектування департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради 14 вересня 2023 року за №815.

25 вересня 2023 року ТОВ "Аксолотль" на користь Черкаської міської ради сплачено за Договором грошові кошти у розмірі 54 375,96 грн за користування земельною ділянкою на рік, що підтверджується копією платіжної інструкції №106 від 25.09.2023

10 січня 2024 року на засіданні комісії для визначення збитків власникам землі та землекористувачам і втрат лісогосподарського виробництва в м. Черкаси вирішувалося питання щодо відшкодування збитків (неодержаного доходу) ТОВ "Аксолотль" по вул. Героїв Холодного Яру, м. Черкаси.

За наслідками проведення засідання комісії вирішено запропонувати секретарю Черкаської міської ради припинити термін дії Договору про відшкодування збитків (неодержаного доходу) від 14.09.2023 № 815 з наступних підстав:

лист ТОВ «Магазин «Будівельник і К», ТОВ «Пуццолан» № 579-01-25 від 20.01.2024 до департаменту архітектури та містобудування;

рішення Черкаської міської ради № 48-28 від 19.10.2023 «Про скасування рішення ЧМР від 22.12.2022 № 34-111 «Про продаж на земельних торгах права оренди земельної ділянки площею 2,2825 га по АДРЕСА_1 ) та затвердження умов проведення земельних торгів»;

договір відшкодування збитків (неодержаного доходу) від 14.09.2023 № 815, в якому не прописано про наміри землекористувача ставити паркан, який перешкоджатиме доступу до чужої земельної ділянки;

відсутність у департаменті архітектури та містобудування звернення про надання документу, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва.

Даний факт зафіксовано у протоколі засідання № 1-2024 від 10.01.2024.

11 січня секретарем Черкаської міської ради ОСОБА_2 прийнято рішення про припинення Договору №815 про відшкодування збитків (неодержаного доходу).

В позовній заяві позивач звертає увагу суду, що Господарським судом Черкаської області 15.01.2024 ухвалено рішення у справі № 925/1487/23, яким визнано незаконним та скасовано рішення Черкаської міської ради № 48-28 від 19.10.2023 про скасування рішення Черкаської міської ради від 22.12.2022 № 34-111 Про продаж на земельних торгах права оренди земельної ділянки площею 2,2825 га по АДРЕСА_1 ) та затвердження умов проведення земельних торгів, яке є однією з підстав для розірвання договору, зазначених у протоколі засідання комісії для визначення збитків власникам землі та землекористувачам і втрат лісогосподарського виробництва в м. Черкаси № 1-2024 від 10.01.2024.

Відповідно заявник вважає, що рішення Черкаської міської ради № 48-28 від 19.10.2023 не може бути підставою для розірвання договору в односторонньому порядку. Згідно з умовами договору, зокрема п. 12, 13, сторони позбавлені можливості розірвати договір у односторонньому порядку.

Факт прийняття секретарем ЧМР рішення від 11.01.2024 є проявом невизнання, ставлення під сумнів договірних відносини, що в свою чергу прямо впливає та порушує права позивача як єдиного законного, належного користувача земельної ділянки. Черкаська міська рада, як власник земельної ділянки, відмовилася від договору в односторонньому порядку, що суперечать нормам чинного законодавства України та умовам самого договору.

Позивач вважає, що дії ЧМР, а саме правочин у формі односторонньої відмови від договору, прийнято ЧМР за відсутністю передбачених для цього правових підстав, всупереч закону, одностороння відмова відповідача порушує права та охоронювані законом інтереси позивача, як належного та єдиного законного користувача земельної ділянки та прямо впливає на реалізацію права користування земельною ділянкою, що передбачено договором, а тому є всі підстави для захисту порушеного права, шляхом визнання правочину у формі односторонньої відмови Черкаської міської ради від договору недійсним.

Предметом судового розгляду у справі є визнання недійсним оспорюваного правочину у формі односторонньої відмови Черкаської міської ради від Договору про відшкодування збитків (неодержаного доходу) № 815 від 14.09.2023 недійсним.

За приписом статті 86 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності, керуючись своїм внутрішнім переконанням, суд вважає, що позовні вимоги потрібно задовольнити повністю з таких підстав.

Спірні правовідносини сторін, а відповідно, їх цивільні права та обов`язки, перебувають у сфері дії Цивільного, Земельного кодексів України, Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, який з урахуванням предмету спору, є спеціальним нормативним актом.

У статті 15 Цивільного кодексу України унормовано, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (стаття 16 зазначеного Кодексу).

Приписами частини 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону. Власність зобов`язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. Держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом.

Згідно статті 14 Конституції України, земля є основним національним багатством, що знаходиться під особливою охороною держави.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статей 140, 143 та 144 Конституції України, місцеве самоврядування є правом територіальної громади самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України, що здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування; територіальні громади безпосередньо або через утворені ними органи управляють майном, що є в територіальній власності, вирішують інші питання, віднесені законом до їх компетенції; вирішуючи питання місцевого значення, органи місцевого самоврядування в межах визначених законом повноважень приймають рішення. які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Відповідно до частин першої, третьої, п`ятої статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обов`язки лише для особи, яка його вчинила. Односторонній правочин може створювати обов`язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами. До правовідносин, які виникли з односторонніх правочинів, застосовуються загальні положення про зобов`язання та про договори, якщо це не суперечить актам цивільного законодавства або суті одностороннього правочину.

Відповідно до статті 174 Господарського кодексу України договір є підставою для виникнення господарських зобов`язань.

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового оборогу, вимог розумності та справедливості.

Положеннями статей 11, 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов`язковим для виконання сторонами.

За змістом статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 598 ЦК України встановлено основне правило щодо можливості припинення зобов`язання лише на підставі договору або закону. При цьому припинення зобов`язання на вимогу однієї зі сторін можливе, якщо такі дії вчинені відповідно до вимог закону або передбачені умовами договору.

Положеннями статті 651 ЦК України визначено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Аналогічні положення містить стаття 291 Господарського кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 188 Господарського кодексу України передбачено, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

За змістом наведених положень закону одностороння відмова від договору є юридичним фактом, який зумовлює його розірвання, отже є правочином, який має юридичні наслідки у вигляді припинення господарських правовідносин. Розірвання господарського договору може здійснюватися за згодою сторін і у разі односторонньої відмови від нього. За загальним правилом, розірвання договору в односторонньому порядку не допускається, однак, окремі види договорів допускають можливість одностороннього розірвання договору. Крім того, право сторони на одностороннє розірвання договору може бути встановлене законом або безпосередньо у договорі.

Відповідно до ч. 4 ст. 188 Господарського кодексу України У випадках, коли право на односторонню відмову у сторони відсутнє, намір розірвати договір може бути реалізований лише за погодженням з іншою стороною, а в разі недосягнення сторонами домовленості щодо розірвання договору - за судовим рішенням на вимогу однієї із сторін (ч четвертої статті 188 ГК України).

Судом встановлено. Що Договір про відшкодування збитків (неодержаного доходу) від 14.09.2023 № 815 містить розділ, який стосується зміни умов договору і припинення його дії.

Так, пунктом 12 Договору визначено, що зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін.

13 пункт Договору містить положення щодо припинення дії договору.

Зокрема, дія договору припиняється у разі:

- розірвання договору за взаємною згодою сторін;

- ліквідації юридичної особи;

- державної реєстрації документа, що посвідчує право користування земельною ділянкою, що є предметом цього договору, за умови повної сплати суми, зазначеної в пункті 7, 8 договору;

- за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін.

Приписами ч. 4 ст. 236 ГПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 13.02.2018 зі справи № 916/849/17 викладено правовий висновок про те, що з аналізу статті 651 ЦК України та статті 188 ГК України вбачається, що договір не може бути розірваний в односторонньому порядку за ініціативою однієї із сторін за відсутності правових підстав, визначених ЦК України та ГК України, у тому числі спеціально визначених умовами укладеного договору, оскільки в такому випадку одностороння відмова від договору може порушити права орендаря, який належним чином виконував взяті на себе зобов`язання.

Аналогічні правові висновки містяться і в постановах від 11.09.2018 по справі № 917/92/18 та від 21.11.2018 по справі № 910/1562/18.

Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених в ухвалі від 29.03.2023 зі справи №910/17401/21, зокрема, що встановлення судом недодержання стороною вимог законодавства на момент вчинення одностороннього розірвання договору здійснюється у кожному окремому випадку з урахуванням обставин справи, а саме умов кожного конкретного договору, та на підставі здійсненої судами правової оцінки доказів, наданих учасниками справи на підтвердження своїх вимог та заперечень.

Таким чином, суд доходить до висновків, що відповідно до умов договору та чинного законодавства сторони позбавлені можливості розірвати Договір у односторонньому порядку.

Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні і конституційному поданні щодо тлумачення частини 2 статті 55 Конституції України, в своєму Рішенні від 14.12.2011 N 19-рп/2011 зазначив, що особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

Це означає, що обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Таке порушення має бути реальним, обґрунтованим, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи - позивача з боку відповідача, яка стверджує про їх порушення.

Також, судом встановлено, що Господарським судом Черкаської області 15.01.2024 ухвалено рішення у справі № 925/1487/23, яким визнано незаконним та скасовано рішення Черкаської міської ради № 48-28 від 19.10.2023 про скасування рішення Черкаської міської ради від 22.12.2022 № 34-111 Про продаж на земельних торгах права оренди земельної ділянки площею 2,2825 га по АДРЕСА_1 ) та затвердження умов проведення земельних торгів, яке є однією з підстав для розірвання договору, зазначених у протоколі засідання комісії для визначення збитків власникам землі та землекористувачам і втрат лісогосподарського виробництва в м. Черкаси № 1-2024 від 10.01.2024.

Рішення Господарського суду Черкаської області від 15.01.2024 у справі № 925/1487/23 залишене в силі постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.05.2024.

Відповідно до ст. 76, ч. 1 ст. 77, ч. 1 ст. 79 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 6 Про судове рішення, рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з`ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Господарський суд у прийнятті судового рішення керується (та відповідно зазначає у ньому) не лише тими законодавчими та/або нормативно-правовими актами, що на них посилалися сторони та інші учасники процесу, а й тими, на які вони не посилалися, але якими регулюються спірні правовідносини у конкретній справі (якщо це не змінює матеріально-правових підстав позову).

Враховуючи положення ч. 1 ст. 9 Конституції України, беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції, прийняття Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Зокрема, Європейський суд з прав людини у справі Проніна проти України у рішенні від 18.07.2006 та у справі Трофимчук проти України у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Волевиявлення однієї із сторін на відмову від договору, за своїми наслідками, є одностороннім правочином про розірвання цього договору, отже при його вчиненні мають бути дотриманні встановлені законодавством вимоги, необхідні для чинності такого правочину.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені положеннями статті 203 Цивільного кодексу України, зокрема: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства (ч. 1 ст. 203 ЦКУ).

Недодержання особою при вчиненні правочину (в т.ч. одностороннього) наведених вимог в силу приписів статті 215 Цивільного кодексу України є правовою підставою для визнання його недійсним в судовому порядку

Оцінивши фактичні обставини справи та приписи наведеного вище законодавства, суд дійшов висновку, що позивачем належними та допустимими доказами відповідно до норм ст. 74, 76-79, 86 ГПК України доведено, що односторонній правочин у формі односторонньої відмови Черкаської міської ради від договору про відшкодування збитків (неодержаного доходу) № 815 від 14.09.2023 суперечить наведеним положенням частини першої статті 651 Цивільного кодексу України та частині першій статті 188 Господарського кодексу України, які допускають одностороннє (без згоди сторін) розірвання договору лише у випадках, встановлених договором або законом, тоді як відповідачем не доведено наявності такого випадку (випадків). Тому суд доходить до висновків, що викладене є достатньою підставою для визнання оспорюваного правочину щодо односторонньої відмови Черкаської міської ради від договору недійсним згідно з частиною першою статті 215 Цивільного кодексу України.

Суд критично ставиться до заперечень відповідача щодо того, що спірний договір має бути розірваний з тих причин, що позивачем порушуються права користувачів сусідніх земельних ділянок, оскільки спірний договір не впливає на права та обов`язки зазначених вище товариств, а лише встановлює порядок відшкодування позивачем громаді міста оплати за користування земельною ділянкою.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 238 ГПК України у резолютивній частині рішення зазначаються відомості про розподіл судових витрат.

Позивач у позовній заяві подав попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, відповідно до якого позивач, крім вже понесених на дату подання позову витрат у вигляді сплати судового збору в розмірі 3028,00 грн, також очікує понести судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в розмірі орієнтовно 25000,00 грн. Згідно з ч. 8 ст. 129 ГПК України позивач заявляє про надання доказів на підтвердження розміру судових витрат, які позивач має сплатити у зв`язку з розглядом цієї справи, протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду в даній справі.

З врахуванням вищевикладеного, оскільки позивачем будуть подані належні докази щодо витрат на професійну правничу допомогу протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду в даній справі, питання щодо витрат позивача на професійну правничу допомогу при ухвалені рішення господарським судом не розглядалося.

Відповідно до ст. 129 ГПК України позивачу підлягає відшкодуванню сплачена ним за подання позову сума судового збору за рахунок відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати недійсним правочин у формі односторонньої відмови Черкаської міської ради від договору про відшкодування збитків (неодержаного доходу) № 815 від 14.09.2023 недійсним.

Стягнути з Черкаської міської ради (вул. Байди Вишневецького, 36, м. Черкаси, 18001, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Аксолотль» (вул. Кривалівська, 37, м. Черкаси, 18005, ) 4542,00 грн витрат зі сплати судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги на рішення, рішення набирає законної сили після прийняття судом апеляційної інстанції судового рішення.

Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене та підписане 11 липня 2024 року.

Суддя О.В. Чевгуз