ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.07.2024м. ДніпроСправа № 904/1402/24

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Рудь І.А., за участю секретаря судового засідання Курінової О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк", м. Київ

до Фізичної особи-підприємця Литвиненко Яни Олексіївни, М. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості у сумі 977 130 грн 00 коп.

Представники:

від позивача: Калашнікова М.О., довіреність, адвокат;

від відповідача: не з`явився.

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, в якому просить стягнути з Фізичної особи-підприємця Литвиненко Яни Олексіївни заборгованість за договором еквайрингу № 0807 від 24.07.2023 у сумі 977 130 грн 00 коп.

Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем умов спірного договору.

Ухвалою суду від 08.04.2024 позовну заяву залишено без руху.

11.04.2024 позивачем через систему "Електронний суд" подано заяву про усунення недоліків.

Ухвалою господарського суду від 16.04.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено за правилами загального позовного провадження у підготовчому засіданні на 25.04.2024.

У підготовче засідання 25.04.2024 відповідач явку повноважного представника не забезпечив.

Представник позивача підтримав раніше подане клопотання про участь у судовому засідання в режимі відеоконференції та просив його задовольнити. Також надав до суду клопотання про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів.

Ухвалою суду від 25.04.2024 продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів; відкладено підготовче засідання на 20.06.2024.

У підготовче засідання 20.06.2024 відповідач явку поважного представника не забезпечив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Ухвалою господарського суду від 20.06.2024 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті в засіданні на 04.07.2024.

01.07.2024 від позивача через систему «Електронний суд» надійшли клопотання про доручення доказів та клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з залученням нового представника.

02.07.2024 від позивача через систему «Електронний суд» надійшла заява про вступ у справу нового представника.

У призначене судове засідання відповідач явку повноважних представника не забезпечив, про причини неявки суду не повідомив. Представник позивача заявив усну заяву про розгляд справи по суті у даному засіданні.

Щодо повідомлення відповідача про розгляд справи № 904/1402/24 господарський суд зазначає таке.

Ухвали суду від 16.04.2024, 24.04.2024, 20.06.2024 надсилалися відповідачу на його поштову адресу, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

На адресу суду повернулися конверти з ухвалами від 16.04.2024, 25.04.2024, що надсилалися на поштову адресу відповідача, з відміткою відділення поштового зв`язку: "адресат відсутній за вказаною адресою", «за закінченням терміну зберігання».

Згідно з ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Відтак, в силу положення п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України, день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвал суду.

У даному випадку судом також враховано, що за приписами ч. 1 ст. 9 ГПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання, крім ухвал про арешт майна та тимчасовий доступ до речей та документів у кримінальних провадженнях, які підлягають оприлюдненню не раніше дня їх звернення до виконання. Судові рішення також можуть публікуватися в друкованих виданнях із додержанням вимог цього Закону.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень (далі - Реєстр) - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з процесуальними документами у справі № 904/1402/24 в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Також суд зазначає, що відповідно до ч. 6 ст. 6 ГПК України юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Відповідачем не здійснено реєстрацію електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі, а тому таким чином відповідач позбавив себе можливості отримувати процесуальні документи та інші документи у справі в електронному вигляді, шляхом використання Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи.

З урахуванням вищенаведених обставин, суд дійшов висновку щодо належного повідомлення відповідача про розгляд справи.

Господарський суд наголошує на тому, що відповідач не скористався правом на надання відзиву на позов.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд вважає, що в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

У матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами без участі представника відповідача.

У судовому засіданні 04.07.2024 позивач підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, просив їх задовольнити.

В порядку ст. 240 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

24.07.2023 між Акціонерним товариством комерційний банк "ПриватБанк" (далі позивач, Банк) та Фізичною особою-підприємцем Литвиненко Яною Олексіївною (далі відповідач, Клієнт) укладено Договір надання послуг Еквайринг шляхом підписання Заяви про приєднання № 0807 до Умов та Правил надання послуги Еквайринг.

Вищезазначеною заявою ФОП Литвиненко Я.О., на підставі ст. 634 ЦК України, приєднався до розділів "1.1. Загальні положення", "3.6.1. Еквайринг", "3.1.2. Умови та правила розрахунково-касового обслуговування" Умов та правил надання банківських послуг (далі Умови та Правила) Акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" (далі Банк), що розміщені в мережі Інтернет за адресою https://privatbank.ua/terms, в редакції, чинній на дату підписання цієї Заяви, які разом становлять Договір еквайрингу (далі - Договір), прийняв всі права та обов`язки, встановлені у цьому Договорі та зобов`язався належним чином їх виконувати.

Відповідно до пункту 1.1. Договору Клієнт (Торговець) доручає, а Банк (Еквайр) за винагороду, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, приймає на себе обов`язок забезпечити технологічне, інформаційне обслуговування Клієнта і проведення розрахунків з ним за операціями, які здійснені між Клієнтом та користувачем з використанням Електронних платіжних засобів (далі Платників).

Строк відшкодування 1 день (пункт 1.3 Договору).

Відповідно до пункт 1.7 Договору, Сторони узгодили, що реєстрація торгових точок, зміна інформації щодо них, підключення та відключення до послуги Еквайринг здійснюється щодо торгових точок Клієнта.

Клієнт має право подати заявку про реєстрацію (підключення), відключення торгових точок у Приват24 самостійно, або у відділенні, або подавши заявку на сайті ПриватБанку.

Відповідно до п. 1.8 Договору перелік термінального обладнання узгоджується сторонами в акті приймання-передачі (за винятком банківських технологій, що не потребують використання обладнання банку).

Інші права та обов`язки Сторін, відповідальність Сторін за невиконання або неналежне виконання умов Договору, порядок внесення змін та припинення Договору містяться у підрозділі 3.6.1 Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені у мережі Інтернет за адресою https://privatbank.ua/terms (пункт 1.9 Договору)

Відповідно до пункт 1.10 Договору, Клієнт підтверджує, що на дату укладання цього договору видом його діяльності є Салон краси. В разі зміни виду діяльності Клієнт зобов`язується повідомляти про це Банк та надати Банку підтвердження такої зміни в строк до 10 (десяти) днів.

Згідно з пунктом 1.11 Договору Сторони узгодили, що сплата Клієнтом комісійної винагороди Банку за цим Договором здійснюється шляхом ініціювання Банком дебетового переказу.

Підписанням цієї Заяви про приєднання, Клієнт надає згоду на проведення Банком дебетового переказу по сплаті винагороди Банку, по сплаті винагороди із сум відшкодувань Клієнту, по сплаті коштів у розмірі Транзакцій за заявками на повернення по Платіжним засобам, суму задоволених фінансових претензій CHARGEBACK і Претензій Платників по Платіжним засобам Банку по Транзакціях, здійснених Клієнтом, з усіх поточних рахунків Клієнта, відкритих в Банку, а також тих, що будуть відкриті в майбутньому, в національній валюті України та/або в іноземній валюті в розмірі, еквівалентному сумі винагороди, відповідно до тарифів та термінів, визначених цим Договором, протягом строку його дії.

Дебетовий переказ на сплату винагороди Банку здійснюється як за рахунок власних коштів Клієнта, так і за рахунок кредитних коштів Банка.

Сторони узгодили, що:

- згода, надана в цьому Договорі, містить точну суму платіжної операції, що дорівнює сумі заборгованості Клієнта перед Банком (комісійної винагороди тощо), визначеної тарифами Банку, та договорами, укладеними з Клієнтом та платіжною інструкцією на дату виконання платіжної операції.

Згідно умов спірного Договору, ФОП Литвиненко Яна Олексіївна, ЄДРПОУ НОМЕР_1 зареєструвала мерчант (торгова точка) S1OS069S.

За період з 01.07.2003 по 11.08.2023 за вказаними мерчантом (торговою точкою) були проведені транзакції на загальну суму 990 000 грн 00 коп., за якими відповідачем отримано відшкодування згідно умов Договору та які в подальшому було скасовано платниками:

S1OS069S 30.07.2023 22:53:08- 6;

S1OS069S 08.08.2023 00:00:00 990000;

S1OS069S 08.08.2023 20:18:46 990000.

08.08.2023 о 20:18:46 по платіжному терміналу, встановлено у ФОП Литвиненко Я.О. була проведена транзакція з продажу на загальну суму 990 000 грн 00 коп., яка у подальшому була скасована, що підтверджується випискою по рахунку за період з 01.07.2023 по 11.08.2023.

На виконання умов Договору Еквайрінгу, АТ КБ «Приватбанк» відшкодував ФОП Литвиненко Я.О. грошові кошти за вказаною операцією (за вирахуванням комісії у сумі 12 870 грн 00 коп.) у загальній сумі 977 130 грн 00 коп.

АТ КБ «Приватбанк» встановлено, що на поточному рахунку відповідача грошові кошті відсутні, таким чином, у позивача відсутня можливість застосувати договірне списання та погасити заборгованість відповідача.

Враховуючи викладене, за відповідачем рахується заборгованість перед позивачем за Договором Еквайрінгу внаслідок операції відшкодування коштів у сумі 977 130 грн 00 коп.

Вищезазначені обставини і стали причиною звернення позивача до суду.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України ч. 1 ст. 175 (далі - ГК України).

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 Цивільного кодексу України та ст. 174 ГК України, зокрема, з договорів та інших правочинів (угод).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 626, ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Частиною 1 ст. 638 Цивільного кодексу України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (ч. 2 ст. 639 ЦК України).

Відповідно до п.п. 8, 12 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про електронні довірчі послуги" електронна ідентифікація - процедура використання ідентифікаційних даних особи в електронній формі, які однозначно визначають фізичну, юридичну особу або представника юридичної особи; електронний підпис - електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис.

Згідно ч. 4 ст. ст. 18 Закону України "Про електронні довірчі послуги" кваліфікований електронний підпис має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та має презумпцію його відповідності власноручному підпису.

Частиною 1 ст. 17 Закону України "Про електронні довірчі послуги" передбачено, що електронна взаємодія фізичних та юридичних осіб, яка потребує відправлення, отримання, використання та постійного зберігання за участю третіх осіб електронних даних, аналоги яких на паперових носіях не повинні містити власноручний підпис відповідно до законодавства, а також автентифікація в інформаційних системах, в яких здійснюється обробка таких електронних даних, можуть здійснюватися з використанням електронних довірчих послуг або без отримання таких послуг, за умови попередньої домовленості між учасниками взаємодії щодо порядку електронної ідентифікації учасників таких правових відносин.

Проаналізувавши зазначене та наданий позивачем витяг з он-лайн сервісу перевірки кваліфікованого електронного підпису, суд дійшов висновку, що сторонами підписано відповідний кредитний договір із дотриманням вищевказаних положень Закону, а тому є таким, що укладений у письмовій формі. Доказів протилежного учасниками справи суду подано не було.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, то вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст.ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений (аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 342/180/17; у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 12.03.2020 у справі № 916/548/19).

Так, із змісту договору вбачається, що при його укладенні сторонами було погоджено усі істотні умови договору.

Як вбачається, укладений між сторонами Договір надання послуг Еквайринг шляхом підписання Заяви про приєднання № 0807 до Умов та Правил надання послуги Еквайринг, за своєю правовою природою є договором про надання послуг.

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Матеріали справи не містять доказів в підтвердження повернення відповідачем позивачу коштів у сумі 977 130 грн 00 коп.

Відповідно до пункту 10 частини 1 Закону України «Про платіжні послуги» еквайринг платіжних інструментів (далі - еквайринг) - платіжна послуга, що полягає у прийнятті платіжних інструментів, результатом якої є переказ коштів отримувачу та/або видача коштів у готівковій формі.

Пунктами 39, 40 Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, затвердженого Постанова Правління Національного банку України 29.07.2022 № 164, встановлено, що, еквайринг здійснюється еквайром на підставі договору, укладеного з оператором платіжної системи (у разі еквайрингу платіжних інструментів цієї платіжної системи) та/або емітентом платіжних інструментів, та/або отримувачем, з урахуванням вимог законодавства України та цього Положення. Еквайр зобов`язаний під час здійснення еквайрингу платіжного інструменту передавати платіжну інструкцію відповідно до вимог законодавства України та нормативно-правових актів з питань здійснення безготівкових розрахунків. Еквайр та інший надавач платіжних послуг, який бере участь у здійсненні платіжної операції, зобов`язані супроводжувати платіжну операцію інформацією в обсягах, передбачених статтею 14 Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення" (далі - Закон про ПВК/ФТ). Унікальний ідентифікатор може бути додатковою інформацією, що супроводжує платіжну операцію, до інформації, визначеної статтею 14 Закону про ПВК/ФТ. Еквайр/інший надавач платіжних послуг під час надання платіжної послуги користувачу не є платником або отримувачем за платіжною операцією, що ініційована користувачем на користь отримувача через еквайра/іншого надавача платіжних послуг. Еквайр за кожною виконаною платіжною операцією, включаючи операцію, здійснену за участю іншого надавача платіжних послуг, зобов`язаний володіти інформацією про платника (повний номер платіжного інструменту/найменування суб`єкта господарювання, номер рахунку суб`єкта господарювання і код за ЄДРПОУ) та отримувача (повний номер платіжного інструменту/найменування суб`єкта господарювання, номер рахунку суб`єкта господарювання і код за ЄДРПОУ).

Банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка стаття 1068 Цивільного кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач зареєструвала мерчант (торгова точка) S1OS069S.

За період з 01.07.2023 по 11.08.2023 за вказаним мерчантом (торговою точкою) були проведені транзакції на загальну суму 990 000 грн 00 коп., за якими відповідачем отримано відшкодування згідно умов Договору та які в подальшому було скасовано платниками.

Однак, відповідач в порушення умов договору та норм чинного законодавства належним чином не виконала взяті на себе зобов`язання з оплати наданих послуг в результаті проведення операції відшкодування коштів в розмірі 977 130 грн 00 коп.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Дослідивши надані учасниками справи докази, суд вбачає невиконання ФОП Литвиненко Я.О. своїх зобов`язань за договором у розмірі 977 130 грн 00 коп.

Згідно зі ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Положеннями ст. 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

В силу ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

З огляду на вищенаведене та встановленням факту невиконання відповідачем обов`язку з оплати вартості послуг «Еквайринг» вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Литвиненко Яни Олексіївни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, ) заборгованість у сумі 977 130 грн 00 коп. та 11 725 грн 56 коп. витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 15.07.2024.

Суддя І.А. Рудь