ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"10" липня 2024 р. Справа№ 873/89/24

Північний апеляційний господарський суд

суддя: Кропивна Л.В.

секретар судового засідання Медведєва К.І.,

представники сторін у судове засідання не з`явились;

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «НОР-ЕСТ Агро»

у справі № 873/89/24

про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 23.05.2024

у Третейській справі № 14/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НОР-ЕСТ Агро»

до 1. ОСОБА_1

2. ОСОБА_2

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів: Приватне сільськогосподарське підприємство «Жовтневе»

про стягнення заборгованості за договорами поруки

ВСТАНОВИВ:

08.05.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю «НОР-ЕСТ Агро» звернулось до Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - Приватне сільськогосподарське підприємство «Жовтневе» про стягнення заборгованості за договорами поруки.

Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 23.05.2024 у третейській справі № 14/24 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «НОР-ЕСТ Агро» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів: Приватне сільськогосподарське підприємство «Жовтневе» про стягнення заборгованості за договорами поруки - задоволено повністю.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НОР-ЕСТ Агро» заборгованість за Договором поставки № 310/23/24 від 23.03.2023, у розмірі 3 465 428,98 грн, що складається з наступних сум: 2215 273,15 грн заборгованість за Договором поставки; 342 790 грн пені згідно подвійної облікової ставки НБУ за період з 02.11.2023 по 07.05.2024; 410 640,88 грн відповідальність за період з 02.11.2023 по 07.05.2024 за ставкою 36% річних згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України; 443 054,63 штраф у розмірі 20 % від суми простроченого зобов`язання, згідно ціни договору 2 215 273,15 грн; 53 669,53 грн сума інфляційних втрат за листопад 2023 - березень 2024 року.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НОР-ЕСТ Агро» 25 500,00 грн витрат пов`язаних з вирішенням спору Третейським судом.

Товариство з обмеженою відповідальністю «НОР-ЕСТ Агро» звернулось до Північного апеляційного господарського суду із заявою від 04.06.2024 про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків, у якій заявник просить видати виконавчий документ на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 23.05.2024 у справі № 14/24, стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НОР-ЕСТ Агро» заборгованість за договором поставки № 310/23/24 від 23.03.2023 у розмірі 3 465 428,98 грн.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.06.2024 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «НОР-ЕСТ Агро» у справі № 873/89/24 передано на розгляд головуючому судді (судді - доповідачу) Кропивній Л.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від відкрито провадження у справі № 873/89/24 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «НОР-ЕСТ Агро» від 04.06.2024 про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків № 14/24 від 23.05.2024. Розгляд справи № 873/89/24 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «НОР-ЕСТ Агро» від 04.06.2024 про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків, призначити на 10.07.2024. Витребувано з Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків матеріали третейської справи № 14/24.

14.06.2024 до Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «НОР-ЕСТ Агро» надійшло клопотання про розгляд справи № 873/89/24 без участі уповноваженого представника заявника.

Також 14.06.2024 до Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «НОР-ЕСТ Агро» надійшла заява на виконання вимог ухвали суду від 10.06.2024, в якій надано запитувану судом інформацію.

21.06.2024 до Північного апеляційного господарського суду від Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків надійшли матеріали Третейської справи № 14/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НОР-ЕСТ Агро» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - Приватне сільськогосподарське підприємство «Жовтневе» про стягнення заборгованості за договорами поруки.

У судове засідання 10.07.2024 учасники справи явку своїх уповноважених представників не забезпечили, про розгляд заяви повідомлялись належним чином.

Розглянувши заяву про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду, суд дійшов висновку про її задоволення, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів Третейської справи № 14/24 між ТОВ «НОР-ЕСТ Агро» та Приватним сільськогосподарським підприємством «Жовтневе» 24.03.2023 укладено Договір поставки № 310/23/24 (далі - Договір поставки), відповідно до умов якого позивачем поставлено відповідачу продукцію виробничо-технічного призначення на загальну суму 2 633 590,91 грн, з оплатою товару у строки, зазначені у додатках-специфікаціях до цього договору.

У зв`язку з невиконанням Приватним сільськогосподарським підприємством «Жовтневе» умов договору, рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Інформаційно-Фінансового Бізнесу» від 05.01.2024 у справі № 485/23 за позовом ТОВ «НОР-ЕСТ АГРО» до Приватного сільськогосподарського підприємства «Жовтневе» (далі - Боржник), стягнуто заборгованість у розмірі 2 850 966,51 грн.

Враховуючи, що 27.04.2023 між ТОВ «НОР-ЕСТ Агро» та ОСОБА_1 було укладено договір поруки № П/310/23/24, згідно умов якого ОСОБА_1 зобов`язався солідарно нести відповідальність за виконання боржником своїх зобов`язань за договором поставки.

Також 27.04.2023 між ТОВ «НОР-ЕСТ Агро» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № П/310/23/24-2, за умовами якого ОСОБА_2 зобов`язалась солідарно нести відповідальність за виконання боржником своїх зобов`язань за договором поставки.

У зв`язку з невиконанням боржником своїх грошових зобов`язань перед ТОВ «НОР-ЕСТ Агро», останнє звернулось до Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - Приватне сільськогосподарське підприємство «Жовтневе», в якому просило стягнути з відповідачів солідарно суму боргу за невиконане грошове зобов`язання за договором поставки у розмірі 2215 273,15 грн, а також нараховану відповідно до п. 7.2 Договору поставки відповідальність у розмірі:

342 790,79 грн пені згідно подвійної облікової ставки НБУ за період з 02.11.2023 по 07.05.2024;

410 640,88 грн відповідальності за період з 02.11.2023 по 07.05.2024 за ставкою 36% річних згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України;

443 054,63 грн штрафу у розмірі 20 % від суми простроченого зобов`язання, згідно ціни договору 2 215 273,15 грн.

53 669,53 грн суму інфляційних втрат за листопад 2023 - березень 2024 року.

Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 23.05.2024 у третейській справі № 14/24 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «НОР-ЕСТ Агро» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів: Приватне сільськогосподарське підприємство «Жовтневе» про стягнення заборгованості за договорами поруки - задоволено повністю.

Пунктом 16 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) визначено, що господарські суди розглядають справи у справах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи за заявами про видачу судового наказу, якщо заявником та боржником є юридична особа або фізична особа-підприємець.

Велика Палата Верховного Суду у постановах від 13.03.2018 у справі №415/2542/15-ц та від 17.04.2018 у справі №545/1014/15-ц зазначила, що захист прав кредитора у справі за його позовом до боржника і кількох поручителів у межах одного виду судочинства є більш прогнозованим і відповідає принципу правової визначеності, оскільки не допускає роз`єднання вимог кредитора до сторін солідарного зобов`язання залежно від суб`єктного складу останнього.

Вказане підтверджує і припис пункту 1 частини 1 статті 20 ГПК України у редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 №2147-VIII з дати набрання чинності ГПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 №2147-VIII господарські суди мають юрисдикцію, зокрема, щодо розгляду спорів стосовно правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, якщо сторонами цього основного зобов`язання є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці. У цьому випадку суб`єктний склад сторін правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, не має значення для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду відповідної справи. Відтак, з 15.12.2017 у випадку об`єднання позовних вимог щодо виконання кредитного договору з вимогами щодо виконання договорів поруки, укладених для забезпечення основного зобов`язання, спір має розглядатися за правилами господарського чи цивільного судочинства залежно від сторін основного зобов`язання.

Крім того, у постанові від 25.04.2018 у справі №1522/18417/12-ц Велика Палата Верховного Суду зазначала, що при визначенні юрисдикційності спору слід ураховувати, що критеріями розмежування між цивільною та іншими юрисдикціями є, по-перше, характер спору про право (справи за позовами, що виникають з будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами інших видів судочинства), по-друге, однією зі сторін у спорі є, як правило, але не абсолютно, фізична особа. Тобто критеріями розмежування між справами цивільного та господарського судочинства є одночасно суб`єктний склад учасників процесу та характер спірних правовідносин. Позовні вимоги до кількох відповідачів, серед яких є хоча б одна фізична особа, мають розглядатися в одному провадженні, якщо такі вимоги однорідні, нерозривно пов`язані між собою та від вирішення однієї з них залежить вирішення інших вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 352 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) заява про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду подається до апеляційного господарського суду за місцем проведення третейського розгляду протягом трьох років з дня ухвалення рішення третейським судом.

Згідно з ч. 3 ст. 354 ГПК України при розгляді справи в судовому засіданні господарський суд встановлює наявність чи відсутність підстав для відмови у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, передбачених статтею 355 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 355 ГПК України суд відмовляє у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, якщо:

1) на день ухвалення рішення за заявою про видачу наказу рішення третейського суду скасовано судом;

2) справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;

3) пропущено встановлений строк для звернення за видачею наказу, а причини його пропуску не визнані господарським судом поважними;

4) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;

5) третейська угода визнана недійсною;

6) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону;

7) рішення третейського суду містить способи захисту прав та охоронюваних інтересів, не передбачені законом;

8) постійно діючий третейський суд не надав на вимогу господарського суду відповідну справу;

9) третейський суд вирішив питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

За приписами ч. 1 ст. 55 Закону України «Про третейські суди» рішення третейського суду виконуються зобов`язаною стороною добровільно, в порядку та строки, що встановлені в рішенні. У разі, коли рішення третейського суду не виконується добровільно зобов`язаною цим рішенням стороною, інша сторона може подати до компетентного суду заяву про видачу виконавчого документа, яким у господарському судочинстві згідно зі ст. 327 ГПК України та п. 1-1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» є наказ.

Згідно з ч. 1 ст. 56 Закону України «Про третейські суди» заява про видачу виконавчого документа може бути подана до компетентного суду протягом трьох років з дня прийняття рішення третейським судом. Така заява підлягає розгляду компетентним судом протягом 15 днів з дня її надходження до суду. Про час та місце розгляду заяви повідомляються сторони, проте неявка сторін чи однієї із сторін не є перешкодою для судового розгляду заяви.

Відповідно до ч. 6 ст. 56 Закону України «Про третейські суди» компетентний суд відмовляє в задоволенні заяви про видачу виконавчого документа, якщо:

1) на день прийняття рішення за заявою про видачу виконавчого документа рішення третейського суду скасовано компетентним судом;

2) справа, по якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;

3) пропущено встановлений цією статтею строк для звернення за видачею виконавчого документа, а причини його пропуску не визнані судом поважними;

4) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;

5) третейська угода визнана недійсною компетентним судом;

6) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам статей 16-19 цього Закону;

7) рішення третейського суду містить способи захисту прав та охоронюваних інтересів, які не передбачені законами України;

8) постійно діючий третейський суд не надав на вимогу компетентного суду

відповідну справу;

9) третейський суд вирішив питання про права і обов`язки осіб, які не брали участь у справі.

У відповідності до норм чинного законодавства при розгляді заяви про видачу виконавчого документа господарський суд не здійснює оцінки законності і обґрунтованості рішення третейського суду в цілому, а лише встановлює відсутність або наявність підстав для відмови в задоволенні заяви про видачу виконавчого документа, визначених ст. 56 Закону України «Про третейські суди» та ст. 355 ГПК України.

Як вбачається з наявних у справі документів, рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 23.05.2024 у третейській справі № 14/24 не скасовано компетентним судом; дана справа була підвідомча вказаному третейському суду відповідно до закону; строк для звернення за видачею виконавчого документа заявником не пропущений; зазначене рішення третейського суду прийнято у спорі, передбаченому третейською угодою; дана третейська угода не визнана недійсною компетентним судом; доказів того, що склад третейського суду не відповідав вимогам Закону України «Про третейські суди» та третейській угоді суду не подано; рішення третейського суду не містить способів захисту прав, які не передбачені законами України; третейський суд не вирішував питання про права і обов`язки осіб, які не брали участь у справі.

За встановлених обставин, а також враховуючи, що відповідачем вказане рішення добровільно не виконано, апеляційний господарський суд дійшов висновку про задоволення заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду.

Відповідно до ч. 9 ст. 129 ГПК України якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Сплачена заявником сума судового збору за подання заяви про видачу наказу відповідно до ст. 129 ГПК України покладається на відповідачів порівну.

Керуючись ст.ст. 129, 234, 354, 356 ГПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «НОР-ЕСТ Агро» у справі № 873/89/24 про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 23.05.2024 у справі № 14/24 задовольнити.

Видати наказ на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 23.05.2024 у справі № 14/24, за яким:

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НОР-ЕСТ Агро» (ідентифікаційний код 38953469, місцезнаходження: 09800, Київська область, м. Тетіїв, вул. Соборна, буд.3) заборгованість за Договором поставки № 310/23/24 від 23.03.2023 року, у розмірі 3 465 428 (три мільйони чотириста шістдесят п`ять тисяч чотириста двадцять вісім) гривень 98 коп., що складається з наступних сум: 2215 273 (два мільйони двісті п`ятнадцять тисяч двісті сімдесят три) гривні 15 копійок - заборгованість за Договором поставки; 342 790 (триста сорок дві тисячі сімсот дев`яносто) гривень 79 коп. - пеня згідно подвійної облікової ставки НБУ за період з 02.11.2023 року по 07.05.2024 року; 410 640 (чотириста десять тисяч шістсот сорок) гривень 88 коп. - відповідальність за період з 02.11.2023 року по 07.05.2024 року за ставкою 36% річних згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України; 443 054 (чотириста сорок три тисячі п`ятдесят чотири) гривні 63 коп. - штраф у розмірі 20 % від суми простроченого зобов`язання, згідно ціни договору 2 215 273, 15 грн., 53 669 (п`ятдесят три тисячі шістсот шістдесят дев`ять) гривень 53 коп. - сума інфляційних втрат за листопад 2023 - березень 2024 року.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НОР-ЕСТ Агро» - 25 500 (двадцять тисяч п`ятсот) гривень - витрат пов`язаних з вирішенням спору Третейським судом.

2. Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НОР-ЕСТ Агро» (ідентифікаційний код 38953469, місцезнаходження: 09800, Київська область, м. Тетіїв, вул. Соборна, буд. 3) 757,00 грн (сімсот п`ятдесят сім гривень нуль копійок) судового збору за подання заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду.

3. Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НОР-ЕСТ Агро» (ідентифікаційний код 38953469, місцезнаходження: 09800, Київська область, м. Тетіїв, вул. Соборна, буд. 3) 757,00 грн (сімсот п`ятдесят сім гривень нуль копійок) судового збору за подання заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду.

4. Ухвала, у випадку не оскарження, набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження або у випадку оскарження - після розгляду справи судом апеляційної інстанції (ч.ч. 5, 6 ст. 356 ГПК України).

5. Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку на підставі ч. 3 ст. 356 та ч. 2 ст. 253 ГПК України до Верховного Суду у строк, передбачений ст. 256 ГПК України.

Повний текст ухвали складено - 15.07.2024.

Суддя Л.В. Кропивна