ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"27" червня 2024 р.м. Одеса Справа № 916/508/24

Господарський суд Одеської області у складі судді Пінтеліної Т.Г. при секретарі судового засідання Боднарук І.В. розглянувши справу № 916/508/24 за позовом "OBA MARKET" Limited Liability Company (Азербайджанська Республіка, м.Баку, 202 Huseyn Javid ave., Enterance D, Baku, Azerbaijan, AZ1141, ЕДРПОУ )

до Товариства з обмеженою відповідальністю "НАТ Експорт Груп" (65005, м.Одеса, вулиця Болгарська, будинок 80-А, ідентифікаційний код юридичної особи ЄДРПОУ 44381702)

про стягнення 38500 доларів США (у гривневому еквіваленті 1 448 500,90 грн.)

Представники:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився.

в с т а н о в и в:

12.02.2024р. через підсистему Електронний Суд "OBA MARKET" Limited Liability Company (у подальшому Позивач) звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до відповідача -товариства з обмеженою відповідальністю "НАТ Експорт Груп" про стягнення 38500 доларів США. Крім того, позивач просить суд покласти судові витрати на відповідача.

Позов обґрунтовано неналежним виконанням з боку відповідача зобов`язань за контрактом № IPL-AS/2022-04 від 14.01.2022р. в частині поставки товару.

Ухвалою від 16.02.2024р. судом, у порядку ст.174 Господарського процесуального кодексу України, позовну заяву "OBA MARKET" Limited Liability Company було залишено без руху.

19.02.2024р. до господарського суду надійшла заява (вх. № 6822/24) від "OBA MARKET" Limited Liability Company про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 26.02.2024 року було відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 25.03.2024 року.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 22.04.2024р. суд закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті на "20" травня 2024 р..

Відповідачу ухвала про відкриття провадження у справі була надіслана в межах строку, встановленого Господарським процесуальним кодексом України, на його юридичну адресу, яка зазначена у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Як вбачається з матеріалів справи, надіслана судом відповідачу рекомендованим листом з позначкою "Судова повістка" ухвала про відкриття провадження у справі була повернута поштовою установою з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою"

Суд зауважує, що згідно ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, в силу вищенаведених положень законодавства, день спроби вручення поштового відправлення за адресами місцезнаходження відповідача, який зареєстрований у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу відповідної ухвали суду.

Отже, оскільки ухвала суд про відкриття провадження у справі направлена судом за належною адресою відповідача і повернута поштою, суд доходить висновку, що відповідач повідомлений про відкриття провадження у справі та прийняття позовної заяви до розгляду.

Крім того, за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що відповідач має доступ до судових рішень та мав можливість ознайомитись з ухвалою суду у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Водночас суд зауважує, що відповідно до пунктів 3 та 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Зі змісту ст. 165 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що свої заперечення проти позову відповідач може викласти у відзиві на позовну заяву. При цьому, згідно ч. 4 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

Відповідач своїм процесуальним правом на подання відзиву не скористався, жодних заперечень проти позову не надав, з огляду на що суд вважає за можливе відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Судом після повернення з нарадчої кімнати, в порядку ст. 240 ГПК України, було проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

14 січня 2022 року між OBA MARKET LLC, що є юридичною особою за законодавством Азербайджанської Республіки, як покупцем та Товариством з обмеженою відповідальністю "НАТ ЕКСПОРТ ГРУП", як продавцем укладений Контракт №IPL-AS/2022-04, відповідно до якого продавець передає покупцю грецький горіх у шкаралупі 28+ калібру, надалі - товар, а покупець приймає та зобов`язується сплатити обумовлену суму п. 1.1. Контракту). Поставка товару здійснюється за умовах DAP BAKU (п. 3.2 Контракту).

Згідно з п. 4.1. Контракту ціна товару та загальна вартість товару визначені у доларах США та зазначається в інвойсі до цього Контракту, що є невід`ємною частиною Контракту. Ціна товару включає вартість упаковки. Орієнтовна вартість контракту складає 1 000 000 (один мільйон) доларів США.

Відповідно до пп. 7.1, 7.3 Контракту, оплата здійснюється шляхом банківського переказу валюти на валютний рахунок продавця на підставі інвойсу. Покупець сплачує по цьому договору 50% передоплати за кожну відвантажувальну партію товару, 50% після відправки документів протягом 3-5 днів.

Якщо сторони не можуть дійти згоди протягом 15 днів з моменту виникнення спору, то такий спір за ініціативою продавця підлягає передачі в Міжнародний суд при ТПП України м. Києва відповідно до регламенту вказаного суду, мова розгляду - російська (п. 10.2 Контракту).

Контракт набирає чинності після його підписання та скріплення печатками сторін та діє до 31 грудня 2022 року, в частині виконання до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п. 11.2 Контракту).

10 лютого 2022 року ТОВ "НАТ ЕКСПОРТ ГРУП" виставило позивачу інвойс №25 на 22 000 кг товару згідно Контракту №IPL-AS/2022-04 від 14.01.2022 року на суму 38500 доларів США.

15 лютого 2022 року ОВА MARKET LLC перерахувало на банківський рахунок відповідача авансовий платіж згідно інвойсу на суму 38500 доларів США, що підтверджується свіфт-повідомленням, доданим до позову. ТОВ "НАТ ЕКСПОРТ ГРУП" листами підтвердило отримання 38500 доларів США, сплачених позивачем в рамках контракту №IPL-AS/2022-04 від 14.01.2022 року та запропонувало постачання грецького горіху в період з 01.11.2022 року по 01.06.2023 року. Однак, товар так і не був поставлений відповідачем.

Позивач неодноразово звертався до ТОВ "НАТ ЕКСПОРТ ГРУП" із вимогами або здійснити поставку, або повернути суму попередньої оплати у розмірі 38500 доларів США (претензії від 08.08.2023 року, 11.01.2024 року).

Станом на день подання позовної заяви жодної відповіді на адресу позивача не надходило та кошти не сплачені. У зв?язку із невиконанням відповідачем зобов?язання щодо поставки товару за Контрактом, OBA MARKET LLC має право на повернення суми попередньої оплати.

29 грудня 2023 року позивач звернувся до Міжнародного комерційного арбітражного суду при ТПП України для вирішення питання невиконання ТОВ "НАТ ЕКСПОРТ ГРУП" своїх зобов`язань за Контрактом №IPL-AS/2022-04 від 14.01.2022 року.

Листом від 04 січня 2024 року Міжнародний комерційний арбітражний суд при ТПП

України повідомив позивача про те, що згідно арбітражного застереження, яке міститься у розділі 10 Контракту, право на звернення до Міжнародного комерційного арбітражного суду при ТПП України має право тільки продавець.

Невиконання відповідачем своїх зобов`язань за договором поставки №IPL-AS/2022-04 від 14.01.2022р. стало підставою для звернення ТOBA MARKET LLC до суду з відповідним позовом для захисту свого порушеного права.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків:

Відповідно до вимог ч.ч.1,2 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

У п.1 ч.2 ст.11 ЦК України встановлено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, який в силу вимог ч.1 ст.629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи 14 січня 2022 року між OBA MARKET LLC, що є юридичною особою за законодавством Азербайджанської Республіки, як покупцем та Товариством з обмеженою відповідальністю "НАТ ЕКСПОРТ ГРУП", як продавцем укладений Контракт №IPL-AS/2022-04, відповідно до якого продавець передає покупцю грецький горіх у шкаралупі 28+ калібру, надалі - товар, а покупець приймає та зобов`язується сплатити обумовлену суму п. 1.1. Контракту). Поставка товару здійснюється за умовах DAP BAKU (п. 3.2 Контракту).

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб?єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов?язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов?язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов?язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов?язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов?язків.

За приписами статті 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з частиною 1 статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов?язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1, 6 ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона -постачальник зобов?язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов?язується прийняти вказаний товар (товари) ісплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Судом встановлено, що Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, 15 лютого 2022 року ОВА MARKET LLC перерахувало на банківський рахунок відповідача авансовий платіж згідно інвойсу на суму 38500 доларів США, що підтверджується свіфт-повідомленням, доданим до позову. ТОВ "НАТ ЕКСПОРТ ГРУП" листами підтвердило отримання 38500 доларів США, сплачених позивачем в рамках контракту №IPL-AS/2022-04 від 14.01.2022 року та запропонувало постачання грецького горіху в період з 01.11.2022 року по 01.06.2023 року. Однак, товар так і не був поставлений відповідачем.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Гривня є законним платіжним засобом на території України. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (ст. 192 Конституції України). Зобов?язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні (частина перша статті 524 ЦК України). Грошове зобов?язання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов?язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом (частини перша та третя статті 533 ЦК України).

Оскільки у спірних правовідносинах, позивачем та кредитором одночасно є нерезидент - іноземна компанія, на ці правовідносини, окрім загального, поширюється і спеціальне законодавство України - Закон України «Про зовнішньоекономічну діяльність», який регулює порядок розрахунків в іноземній валюті.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність», експорт та імпорт товарів, капіталів та робочої сили належать до видів зовнішньоекономічної діяльності, які здійснюють в Україні суб?єкти цієї діяльності.

Згідно ст. 5 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність», усі суб?єкти зовнішньоекономічної діяльності незалежно від форми власності та інших ознак мають рівне право здійснювати будь-які види зовнішньоекономічної діяльності та дії щодо її провадження, у тому числі будь-які валютні операції та розрахунки в іноземній валюті з іноземними суб?єктами господарської діяльності, що прямо не заборонені або не обмежені законодавством, у тому числі заходами захисту, запровадженими Національним банком України відповідно до Закону України «Про валюту і валютні операції».

Статтею 5 Закону України «Про валюту і валютні операції», що гривня є единим законним платіжним засобом в Україні з урахуванням особливостей, встановлених частиною другою цієї статті, і приймається без обмежень на всій території України для проведення розрахунків. Усі розрахунки на території України проводяться виключно у гривні, крім розрахунків за іншими операціями, визначеними Митним кодексом України та або нормативно-правовими актами Національного банку України. Розрахунки за операціями, визначеними цією частиною, можуть проводитися в іноземній валюті, у гривні, а також у банківських металах.

Отже, правовий режим іноземної валюти на території України, хоча і пов?язується з певними обмеженнями в її використанні як платіжного засобу, проте не виключає здійснення платежів в іноземній валюті (п. 47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі № 761/12665/14-ц).

У відповідності до контракту, валютою розрахунків за товар сторони визначили - долар США.

Згідно ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Стаття 610 Цивільного кодексу України визначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Враховуючи викладене, господарський суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 38500 доларів США (у гривневому еквіваленті 1 448 500,90 грн.) є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст.77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами ч.ч.1, 2, 3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідачем у встановленому законом порядку позовні вимоги позивача не спростовано.

Підсумовуючи вищезазначене, суд доходить висновку, що позовні вимоги "OBA MARKET" Limited Liability Company є обґрунтованими, підтверджені належними доказами наявними в матеріалах справи, підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви покладаються на відповідача відповідно до приписів ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов "OBA MARKET" Limited Liability Company (Азербайджанська Республіка, м.Баку, 202 Huseyn Javid ave., Enterance D, Baku, Azerbaijan, AZ1141, ЕДРПОУ ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "НАТ Експорт Груп" (65005, м.Одеса, вулиця Болгарська, будинок 80-А, ідентифікаційний код юридичної особи ЄДРПОУ 44381702) - задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "НАТ Експорт Груп" (65005, м.Одеса, вулиця Болгарська, будинок 80-А, ідентифікаційний код юридичної особи ) на користь "OBA MARKET" Limited Liability Company (Азербайджанська Республіка, м.Баку, 202 Huseyn Javid ave., Enterance D, Baku, Azerbaijan, AZ1141, ЕДРПОУ ) суму попередньої оплати за непоставлений у строк товар за умовами контракту № IPL-AS/2022-04 в розмірі 38 500 (Тридцять вісім тисяч п`ятсот) доларів США, що еквівалентно за офіційним курсом НБУ 1 448 500 (Один мільйон чотириста сорок вісім тисяч п`ятсот) грн. 90 коп. та судовий збір в розмірі 21 727 (Двадцять одна тисяча сімсот двадцять сім) грн. 51 коп.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. ст. 254, 256 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено та підписано 08 липня 2024 р.

Суддя Т.Г. Пінтеліна