ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2024 року Справа № 926/925/24

Господарський суд Чернівецької області у складі головуючого судді Ніколаєва М.І.,

секретар судового засідання Голіней Я.І.,

за участі представників: не з`явились

за позовом Керівника Чернівецької окружної прокуратури

в інтересах держави в особі Управління комунальної власності Чернівецької міської ради

до Фізичної особи-підприємця Сороки Любомира Романовича

про стягнення заборгованості за договором оренди нерухомого майна в сумі 91 775,80 грн та звільнення орендованого приміщення

І. Стислий виклад позовних вимог.

Керівник Чернівецької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Управління комунальної власності Чернівецької міської ради звернувся до Господарського суду Чернівецької області з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Сороки Любомира Романовича у якій просить суд:

стягнути з Фізичної особи-підприємця Сороки Любомира Романовича заборгованість за договором оренди нерухомого майна №89 від 12.10.2023 в сумі 91775,80 грн, з яких: 83316,08 грн розмір орендної плати, яка нарахована з 05.12.2023 по 27.03.2024, пені в сумі 3599,45 грн за період з 01.12.2023 по 27.03.2024 та 4860,27 грн неустойки, яка нараховувалась з 28.03.2024 по 31.03.2024.

зобов`язати Фізичну особу-підприємця Сороку Любомира Романовича звільнити нежитлові приміщення, загальною площею 735,21 кв.м., розташовані за адресою: проспект Незалежності, 109А, м. Чернівці за актом повернення майна з оренди до Управління комунальної власності Чернівецької міської ради.

В обґрунтування позовних вимог прокурор посилається на те, що Фізична особа-підприємець Сорока Любомир Романович не сплачувала орендну сплату, внаслідок чого утворилась заборгованість за оренду нерухомого майна, що стало підставою для розірвання в односторонньому порядку з ініціативи орендаря договору оренди нерухомого майна №89 від 12.10.2023.

Оскільки з дати припинення договору - 26.03.2024, відповідач орендну плату не сплатив та у встановлений договором строк орендоване майно не повернув, позивачем нараховано йому пеню та неустойку за несвоєчасне звільнення об`єкту оренди.

Відповідач не скористався своїм правом на подачу відзиву на позовну заяву.

ІІ. Процесуальні дії у справі.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.04.2024 позовну заяву передано на розгляд судді Ніколаєва М.І.

Ухвалою суду від 02.04.2024 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 30.04.2024.

Ухвалою суду від 30.04.2024, у зв`язку з неявкою відповідача підготовче судове засідання відкладено на 16.05.2024.

Ухвалою суду від 16.05.2024 у зв`язку з неявкою відповідача підготовче судове засідання відкладено на 03.06.2024.

Ухвалою суду від 03.06.2024 закрито підготовче провадження у справі та призначено її до розгляду по суті на 18.06.2024.

Ухвалою суду від 18.06.2024, у зв`язку з неявкою відповідача розгляд справи відкладено на 04.07.2024.

У судовому засіданні 04.07.2024 оголошено перерву до 10.07.2024.

10.07.2024 від прокурора та представника позивача надійшли заяви, в яких вони позовні вимоги підтримують та просять здійснити розгляд справи без їх участі.

У судове засідання 10.07.2024 відповідач повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до частин 1-4 статті 120 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою.

Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою.

Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Ухвала суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п`ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії.

Частиною 7 статті 120 ГПК України передбачено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За загальними вимогами п. 91 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2009 року №270, поштові відправлення, поштові перекази доставляються оператором поштового зв`язку адресатам на поштову адресу або видаються/виплачуються в об`єкті поштового зв`язку. Рекомендовані поштові відправлення підлягають доставці до дому (п. 92. правил). Вручення рекомендованих листів з позначкою "Судова повістка" в об`єкті поштового зв`язку не передбачено (п. 102 правил).

Здійснення зберігання рекомендованих листів із позначкою "Судова повістка", які не вручені під час доставки до дому із причин відсутності адресата, правилами не передбачено, а отже, повернення такого повідомлення із зазначенням причини невручення закінчення встановленого строку зберігання, суперечить вимогам правил, та фактично відповідає причині повернення у зв`язку з відсутністю адресата.

Аналізуючи зазначені вище положення правил надання послуг поштового зв`язку, слід дійти висновку, що повернення судових рішень із проставленням у поштовому повідомленні відмітки про закінчення строку зберігання поштового відправлення, є підтвердженням відсутності особи адресата за адресою, а отже, день проставлення такої відмітки в поштовому повідомленні, слід вважати днем вручення судового рішення в порядку п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України. Сам лише факт неотримання стороною справи кореспонденції, якою суд, з дотриманням вимог процесуального закону, надсилав копії судових рішень за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною пропуску строку на подання зокрема відзиву на позов, оскільки зумовлена не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.

Аналогічна правова позиція висвітлена у постанові Верховного Суду від 23.07.2018 у справі № 916/3188/16.

Як вбачається із витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням відповідача Фізичної особи-підприємця Сороки Любомира Романовича є: АДРЕСА_1 .

Вся судова кореспонденція по даній справі, яка надсилалась відповідачу, була надіслана за вищезазначеною адресою.

Так, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 02.04.2024, ухвали суду про відкладення розгляду підготовчого засідання від 30.04.2024, 16.05.2024, про закриття підготовчого провадження від 03.06.2024 та про відкладення судового засідання з розгляду спри по суті від 18.06.2024, які були завчасно надіслані відповідачу за належною адресою, повернуто до суду із довідкою Укрпошти про причини повернення за закінченням терміну зберігання.

Суд зазначає, що у разі, якщо копію прийнятого судового рішення (ухвали, постанови, рішення) направлено за належною поштовою адресою, тобто повідомленою суду учасником справи, і повернено підприємством у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання чи закінчення строку зберігання поштового відправлення, то вважається, що адресат повідомлений про прийняте судове рішення. Вказана правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 923/1432/15.

Згідно з ч.1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

ІІІ. Фактичні обставини справи встановлені судом.

Рішенням 15 сесії VIII скликання Чернівецької міської ради від 22.02.2022 № 697 затверджено положення про Управління комунальної власності Чернівецької міської ради в новій редакції.

Відповідно до пункту 3.1 вищевказаного положення функціями Управління є здійснення узагальненого обліку майна та контролю за використанням майна, що є комунальною власністю Чернівецької міської територіальної громади.

Рішенням 35 сесії VIII скликання Чернівецької міської ради від 27.07.2023 №1345 затверджено Положення щодо передачі в оренду майна, що належить до комунальної власності Чернівецької міської тереторіальної громади (крім землі), Методики про порядок розрахунку плати за оренду майна, що належить до комунальної власності Чернівецької міської територіальної громади та Положення про порядок здійснення ремонту, ремонтно-реставраційних робіт та невід`ємних поліпшень майна, що належить до комунальної власності Чернівецької міської територіальної громади, а також визнано такими, що втратили чинність раніше прийняті розпорядчі акти з цих питань.

05.06.2023 Управління комунальної власності Чернівецької міської ради звернулося листом до комунального некомерційного підприємства «Міська дитяча поліклініка» Чернівецької міської ради з пропозицією визначити цільове призначення нежитлових приміщень (ХХХІ)-(ХХХІV) підвалу та (1-53)-(1-77) першого поверху, загальною площею 735,2 кв.м., що розташовані за адресою проспект Незалежності 109.

У відповідь на вищевказаний лист 06.06.2023 комунальне некомерційне підприємство «Міська дитяча поліклініка» Чернівецької міської ради повідомило Управління комунальної власності Чернівецької міської ради, що оскільки підприємство є амбулаторно-поліклінічним закладом охорони здоров`я та надає медичну допомогу дитячому населенню то пропонує цільове призначення вищевказаного нежитлового приміщення визначити, як спортивний та/або оздоровчий напрямок.

09.06.2023 Управління комунальної власності Чернівецької міської ради прийняло наказ про намір передачі в оренду нерухомого майна, а саме: нежитлових приміщень (ХХХІ)-(ХХХІV) підвалу загальною площею 210,80 кв.м та (1-53)-(1-77) першого поверху, загальною площею 524,40 кв.м., в нежитловій будівлі, що на праві власності належить Чернівецькій міській територіальній громаді, розташованого за адресою м. Чернівці проспект Незалежності 109, будівля літери А загальною площею 735,20 кв.м.

Згідно Свідоцтва про право власності від 23.09.2023 територіальній громаді м. Чернівці на підставі рішення виконавчого комітету міської ради від 09.09.2023 №3688/18 належить право власності на нежитлові приміщення поліклініки за адресою Чернівецька область, м. Чернівці, пр. Незалежності 109, загальною площею 4860,6 кв.м.

25.09.2023 Управління комунальної власності Чернівецької міської ради наказом №354 затвердило протокол про результати електронного аукціону №LLE001-UA-750 (переможець ОСОБА_1 ), який сформовано 20.09.2023 щодо передачі в оренду нерухомого майна, що належить до комунальної власності Чернівецької міської територіальної громади, за адресою м. Чернівці проспект Незалежності 109, загальною площею 735,20 кв.м., а саме: нежитлових приміщень (ХХХІ)-(ХХХІV) підвалу загальною площею 210,80 кв.м та (1-53)-(1-77) першого поверху, загальною площею 524,40 кв.м., в будівлі літери А, з профілем використання: під надання спортивних та/або оздоровчих послуг.

12.10.2023 між Управлінням комунальної власності Чернівецької міської ради (надалі орендодавець, балансоутримувач) та гр. ОСОБА_1 (надалі орендар) укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності Чернівецької міської територіальної громади №89, згідно якого орендодавець на підставі наказу від 25.09.2023 №354 та протоколу про результати електронного аукціону №LLE001-UA-750, який сформовано 20.09.2023 передає, а орендар приймає у строкове платне користування майно, загальною площею 735,20 кв.м, а саме: нежитлові приміщення (ХХХІ)-(ХХХІV) підвалу загальною площею 210,80 кв.м та (1-53)-(1-77) першого поверху, загальною площею 524,40 кв.м., в будівлі літери А, розташовані за адр6есою м. Чернівці, проспект Незалежності, 109.

Пунктом 1.3 вищевказаного договору передбачено, що майно передається в оренду з метою використання його під надання спортивних та/або оздоровчих послуг .

Відповідно до пункту 1.5 договір укладено строком на 5 років, що діє з 12.10.2023 до 11.10.2028.

За користування об`єктом оренди орендар сплачує орендну плату, розрахунок якої здійснюється на підставі чинного законодавства та на дату укладення цього договору, місячний розмір якої згідно з розрахунком орендної плати, що є додатком до цього договору з урахуванням ПДВ становить: 22 000 грн 00 коп. (пункт 3.3 договору).

Орендна плата за перший місяць сплачується орендарем залежно від кількості календарних днів оренди майна. Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції попереднього місяця, що визначається Державною службою статистики України. У разі користування майном впродовж неповного календарного місяця (першого та або останнього місяців оренди) орендна плата за дні користування визначається згідно з методикою на основі орендної плати за відповідні місяці пропорційно дням користування (пункти 3.3.2 та 3.3.3 договору).

Пунктом 3.3.5 договору передбачено, що орендар щомісячно самостійно розраховує орендну плату з урахуванням податку на додану вартість та сплачує її з 01 числа поточного місяця по останнє число поточного місяця (включно), незалежно від результатів його господарської діяльності. При цьому в платіжному документі вказується загальна сума та сума податку на додану вартість. Орендар має право сплатити орендну плату авансом за будь-який період в межах строку договору.

Згідно пункту 3.5 договору в день його укладення або до цієї дати орендар сплачує авансовий внесок з орендної плати в розмірі передбаченому пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 27.05.2022 №634, а саме суму в розмірі 1 (однієї )місячної орендної плати, яка з врахуванням ПДВ становить: 22 000,00 грн.

З метою виконання орендарем зобов`язання за цим договором, а також за договором відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг орендарю до або в день підписання цього договору, орендар сплачує на рахунок орендодавця забезпечений депозит в розмірі передбаченому пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 27.05.2022 №634, а саме: 22 000,00 грн (пункт 3.7. договору).

Відповідно до пункту 3.10 договору починаючи з першого числа наступного місяця на загальну суму заборгованості з орендної плати (з наростаючим підсумком) нараховується пеня за кожний день прострочення платежу, до моменту повного погашення суми заборгованості по орендній платі, включаючи день оплати, в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня. Нарахування та стягнення пені здійснюється за весь період прострочення орендарем виконання зобов`язань по сплаті орендної плати.

Пунктом 4.1 договору передбачено, що у разі припинення договору орендар зобов`язаний:

-звільнити впродовж трьох робочих днів орендоване майно від належних орендарю речей і повернути його відповідно до акта повернення з оренди орендованого майна в тому стані, в якому майно перебувало на момент передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу, а якщо орендарем були виконані невід`ємні поліпшення або проведено капітальний ремонт, поліпшеннями/капітальним ремонтом, - то разом із такими (пункт 4.1.1 договору).

- сплатити орендну плату, нараховану до дати, що передує даті повернення майна з оренди, пеню (за наявності), сплатити балансоутримувачу платежі за договором про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна та надання оренди, комунальних послуг орендарю, нарахованих до дати, що передує даті повернення майна з оренди (пункт 4.1 2 договору).

Згідно пункту 4.2. договору впродовж трьох робочих днів з моменту припинення договору орендодавець та/або балансоутримувач зобов`язаний оглянути майно і зафіксувати його поточний стан та стан розрахунків за цим договором.

Відповідно до пункту 4.4. договору якщо орендар не повертає майно після отримання від орендодавця примірників акта повернення з оренди орендованого майна в порядку та строки, зазначені в пункті 4.2 договору, орендар сплачує до бюджету Чернівецької міської територіальної громади неустойку у розмірі подвійної орендної плати за кожен день користування майном після дати припинення цього договору.

Пунктом 4.7 договору передбачено, що орендодавець не пізніше ніж впродовж 10 робочих днів з моменту отримання від Балансоутримувача примірника акту повернення з оренди орендованого майна із зауваженнями (або за наявності зауважень орендодавця) зараховує забезпечувальний депозит в рахунок невиконаних зобов`язань орендаря і перераховує забезпечувальний депозит на погашення зобов`язань.

Відповідно до пункту 7.1.1. орендар зобов`язаний впродовж 30 календарних днів з дня укладення цього договору застрахувати майно на суму його страхової вартості, визначеної у пункті 2.3 цього договору, на користь балансоутримувача згідно з Порядком, зокрема від пожежі, затоплення, протиправних дій третіх осіб, стихійного лиха, та впродовж 10 календарних днів з дня укладення договору страхування (договорів страхування) надати орендодавцю та балансоутримувачу завірені належним чином копії договору страхування і документів, які підтверджують сплату страхового платежу (страхових платежів).

Доказів виконання орендарем пункту 7.1.1. в частині укладення договору страхування майна суду не надано.

Згідно підпункту «и" пункту 12.5.1 договору він припиняється у разі невиконання або систематичного, неналежного невиконання його умов.

Договір може бути достроково припиненим на вимогу орендодавця, якщо орендар допустив прострочення орендної плати на строк більше трьох місяців або сума заборгованості з орендної плати більша, ніж плата за три місяці; не уклав договору страхування (полісу) об`єкта оренди в строки передбачені цим положенням та договором (пункти 12.6.1 та 12.6.9 договору).

Пунктом 12.7. договору передбачено, що про наявність однієї з підстав для дострокового припинення Договору з ініціативи орендодавця, передбачених пунктом 12.6 цього договору, орендодавець повідомляє орендареві листом (приписом). У листі повинен міститись опис порушення і вимога про його усунення в строк не менш як 15 та не більш як 30 робочих днів з дати надіслання листа (у строк 5 робочих днів, якщо порушення стосується прострочення сплати орендної плати або перешкоджання у здійснені орендодавцем або балансоутримувачем контролю за використанням майна). Лист пересилається на адресу електронної пошти орендаря і поштовим відправленням із повідомленням про вручення і описом вкладення за адресою місцезнаходження орендаря, а також за адресою орендованого майна. Дата надіслання листа орендодавця встановлюється на підставі штемпеля поштового відділення на поштовому відправленні орендодавця.

Якщо впродовж встановленого у приписі часу орендар не усунув порушення, орендодавець надсилає орендарю лист, у якому повідомляє орендареві про дострокове припинення договору на вимогу орендодавця. У листі зазначається підстава припинення договору, посилання на вимогу про усунення порушення, а також посилання на обставини, які свідчать про те, що порушення триває після закінчення строку, відведеного для його усунення.

Договір вважається припиненим на п`ятий робочий день після надіслання орендодавцем або балансоутримувачем орендарю листа про дострокове припинення цього договору. Орендодавець надсилає орендарю лист про дострокове припинення цього договору електронною поштою, а також поштовим відправленням із повідомленням про вручення і описом вкладення за адресою місцезнаходження орендаря, а також за адресою орендованого майна. Дата дострокового припинення цього договору на вимогу орендодавця встановлюється на підставі штемпеля поштового відділення на поштовому відправленні орендодавця.

Договір недійсним у судовому порядку сторонами не визнавався.

12.10.2023 на підставі Акту приймання-передавання в оренду нерухомого майна , що належить до комунальної власності Чернівецької міської територіальної громади орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування нерухоме майно в будівлі за адресою: м. Чернівці, проспект Незалежності, 109, загальною площею 735,20 кв. м.

22.02.2024 Управління комунальної власності Чернівецької міської ради направило ОСОБА_1 припис щодо порушення умов договору, що відповідач станом на 21.02.2024, допустив утворення заборгованості в сумі 65576,29 грн, в тому числі пеня в сумі 1944,31 грн та в порушення пункту 7.1.1 договору не надав позивачу завірені належним чином копії договору страхування вищевказаного майна і документи, які підтверджують сплату страхового платежу, що відповідно до пункту 12.6. може призвести до дострокового припинення на вимогу орендодавця вищевказаного договору оренди.

Куруючись пунктом 12.7. договору позивач вимагав від відповідача у строк 5 робочих днів, а саме до 01.03.2024 погасити заборгованість у сумі 65576,29 грн та у строк 15 робочих днів з дати надіслання листа надати завірені належним чином копії договору страхування і документів, які підтверджують сплату страхового платежу.

Вищевказаний припис направлений позивачу 23.02.2024, що підтверджується наявною в матеріалах справи накладною №920, проте згідно інформації відстеження з сайту поштових відправлень, повернувся за зворотною адресою у зв`язку з за закінченням терміну зберігання.

19.03.2024 Управління комунальної власності Чернівецької міської ради направило ОСОБА_1 вимогу-лист про дострокове припинення договору оренди нерухомого майна, в якому керуючись пунктами 12.6.1 та 12.6.9 договору, позивач повідомив відповідача, що договір вважається припиненим на п`ятий робочий день після надіслання орендодавцем орендарю листа про дострокове припинення цього договору. Дата дострокового припинення договору встановлюється на підставі штемпеля поштового відділення на поштовому відправленні орендодавця.

Крім того позивач вимагав надати доступ представникам балансоутримувача і орендодавця до орендованого приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , 26 березня 2024 року о 15.00 год, для огляду майна, фіксації його поточного стану і стану розрахунків за договором, підписання актів повернення майна з оренди та повернення балансоутримувачу ключів від приміщення.

Вищевказана вимога направлена відповідачу 19.03.2024 на його електронну адресу, що зазначена в договорі.

Крім того, як вбачається з поштового штемпеля вищевказана вимога 20.03.2024 направлена поштовим конвертом на адресу відповідача.

26.03.2024 комісією Управління комунальної власності Чернівецької міської ради за відсутності ОСОБА_1 складено акт об`єкту обстеження, у якому зазначено, що орендарем не виконано вимогу щодо повернення майна.

28.03.2024 Управлінням комунальної власності Чернівецької міської ради прийнято наказ №104, яким у зв`язку з неповерненням ОСОБА_1 об`єкта оренди, розташованого за адресою: м. Чернівці, проспект Незалежності, 109 після дострокового припинення договору, зобов`язано відділ орендних відносин з 28.03.2024 здійснити нарахування відповідачу неустойки.

29.03.2024 Управління комунальної власності Чернівецької міської ради направило на електронну адресу відповідача лист, в якому повідомила, що на підставі пункту 12.7 договір вважається припиненим 27.03.2024. Крім того позивач, вищевказаним листом, повідомив про нарахування відповідачу з 28.03.2024 неустойки у розмірі подвійної орендної плати за кожен день користування майном після дати припинення договору.

Як вбачається з поштової квитанції №55 від 29.03.2024 вищевказаний лист також направлявся на поштову адресу відповідача, проте залишений останнім без реагування.

Судом встановлено, що згідно наявної в матеріалах справи відомості розрахунку станом на 01.04.2024 загальна заборгованість ОСОБА_1 перед позивачем становила 91775,80 грн, в тому числі основна заборгованість за період з 05.12.2023 по 27.03.2024 в сумі 83316,08 грн, пеня нарахована за період з 01.12.2023 по 27.03.2024 в сумі 3599,45 грн та неустойка нарахована з 28.03.2024 в сумі 4860,27 грн.

IV. Позиція суду по суті спору.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України (надалі ГК України) передбачає, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Так, частина 1 та пункт 2 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлюють, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Між позивачем та відповідачем виникли зобов`язання з приводу оренди нерухомого майна на підставі договору оренди в силу п. 1 ч.2 ст. 11 ЦК України.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічне положення передбачено ч.1 ст. 193 ГК України.

Згідно з ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди). Тотожні норми права закріплені у ч.1 ст. 283 ГК України.

При цьому суд враховує, що орендні правовідносинами між сторонами у даному спорі регулюються спеціальним законодавством, а саме Законом України Про оренду державного та комунального майна.

Частиною 10 ст. 1 Закону України Про оренду державного та комунального майна визначено, що оренда це речове право на майно, відповідно до якого орендодавець передає або зобов`язується передати орендарю майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Частиною 4 ст. 17 Закону України Про оренду державного та комунального майна передбачено, що орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків провадження господарської діяльності.

Пунктом 1 ст. 286 ГК України встановлено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.

Відповідно до статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 пункту 1 статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з статтею 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно частини 3 статті 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", орендар зобов`язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Враховуючи те, що відповідач своє зобов`язання щодо сплати орендної плати у відповідності до умов договору оренди нерухомого майна № 89 від 12.10.2023 належним чином не виконав, суд вважає, що з фізичної особи-підприємця Сороки Любомира Романовича слід стягнути заборгованість з орендної плати за період з 05.12.2023 по 27.03.2024 в сумі 83316,08 грн згідно наявної в матеріалах справи відомості розрахунку.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (частина 1 статті 230 ГК України).

Відповідно до норм частини 1 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.ч. 2, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" передбачає, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до частини 6 статті 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Слід зазначити, що в частині оплати зобов`язання продовжує діяти до їх повного виконання - ст. 599 ЦК України.

Згідно пункту 3.10 договору №89 від 12.10.2023 починаючи з першого числа наступного місяця на загальну суму заборгованості з орендної плати (з наростаючим підсумком) нараховується пеня за кожний день прострочення платежу, до моменту повного погашення суми заборгованості по орендній платі, включаючи день оплати, в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня. Нарахування та стягнення пені здійснюється за весь період прострочення орендарем виконання зобов`язань по сплаті орендної плати.

Враховуючи, що у встановлений договором строк відповідач орендну плату не сплатив, позивач правомірно за порушення грошового зобов`язання нарахував фізичній особі-підприємцю Сороці Любомиру Романовичу пеню в сумі 3599,45 грн за період з 01.12.2023 по 27.03.2024.

Відповідно до ст. 785 ЦК України, у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за найм речі за час прострочення.

Неустойка, стягнення якої передбачено ч. 2 ст. 785 ЦК України, є самостійною майновою відповідальністю у сфері орендних правовідносин за порушення наймачем обов`язку з повернення речі. Така неустойка є подвійною платою за користування річчю за час прострочення, а не штрафною санкцією у розумінні ст. 549 ЦК України та ст. 230 ГК України.

Такий висновок викладено у Постанові Верховного Суду від 07 квітня 2020 року по справі №924/599/19.

Відповідно до пункту 4.4. договору №89 від 12.10.2023 якщо орендар не повертає майно після отримання від орендодавця примірників акта повернення з оренди орендованого майна в порядку та строки, зазначені в пункті 4.2 договору, орендар сплачує до бюджету Чернівецької міської територіальної громади неустойку у розмірі подвійної орендної плати за кожен день користування майном після дати припинення цього договору.

У зв`язку із тим, що орендоване приміщення відповідач не звільнив, позовні вимоги в частині стягнення неустойки у розмірі 4860,27 грн слід задовольнити у повному обсязі.

Статтею 782 ЦК України передбачено спеціальний спосіб розірвання договору шляхом вчинення наймодавцем односторонньої відмови від нього, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

Положеннями статті 785 ЦК України встановлено, що у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 в порушення умов договору допустив прострочення орендної плати в сумі 83316,08 грн, в зв`язку з чим Управління комунальної власності Чернівецької міської ради правомірно розірвало договір оренди №89 від 12.10.2023.

Оскільки судом встановлено, що договір оренди №89 від 12.10.2023 припинив свою дію 27.03.2024, у відповідача відсутні правові підстави для користування орендованим майном, фізична особа-підприємець Сорока Любомир Романович зобов`язана звільнити нежилі приміщення (XXXI)-(XXXIV), загальною площею 735,21 кв.м., що розташовані за адресою: Чернівецька область, м. Чернівці, проспект Незалежності, 109.

Відповідно до ч.1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до положень ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.1 ст. 77 ГПК України).

Згідно з ч.1 ст. 79 ГПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Всупереч наведеним нормам, відповідачем позовні вимоги спростовані не були.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, документально підтвердженими, відповідачем не спростовані, а відтак підлягають задоволенню.

Позиція суду щодо наявності підстав для звернення прокурора до суду в інтересах держави.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України передбачено, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Стаття 53 ГПК України встановлює, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду, прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Відповідно до ч. 4 ст. 53 ГПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує: 1) в чому полягає порушення інтересів держави, 2) необхідність їх захисту, 3) визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає 4) орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

Питання представництва інтересів держави прокурором у суді врегульовано у ст. 23 Закону України "Про прокуратуру". Ця стаття визначає, що представництво прокурором держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом (частина перша). Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (далі - компетентний орган), а також у разі відсутності такого органу (частина третя). Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень.

У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень (абзаци перший - третій частини четвертої).

Обставини дотримання прокурором процедури, встановленої частинами 3 та 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру", яка повинна передувати зверненню до суду з відповідним позовом, підлягають з`ясуванню судом незалежно від того, чи має місце факт порушення інтересів держави у конкретних правовідносинах, оскільки відповідно до положень статей 53, 174 ГПК України недотримання такої процедури унеможливлює розгляд заявленого прокурором позову по суті. У той же час відповідний уповноважений орган, виконуючи свої функції, не позбавлений можливості самостійно звернутися до суду з позовом з метою захисту інтересів держави.

При цьому захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор. Прокурор не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави.

Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідний компетентний орган, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18 наведено такі правові висновки:

"Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу.

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджування порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим".

У судовому процесі держава бере участь у справі як сторона через відповідний її орган, наділений повноваженнями у спірних правовідносинах. Тобто, під час розгляду справи у суді фактичною стороною у спорі є держава, навіть якщо позивач визначив стороною у справі певний орган (п. 35 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27.02.2019 у справі № 761/3884/18).

Верховний Суд, при розгляді справи № 916/932/17 (постанова від 14.05.2019) прийшов до висновку, що прокурор не обмежений можливістю захисту лише держави, а законом прямо передбачено обов`язок здійснення представництва органів місцевого самоврядування.

Представництво прокурором інтересів держави в особі уповноваженого органу, в тому числі органу місцевого самоврядування, здійснюється згідно із вимогами Конституції України та Закону України Про прокуратуру, а тому не потребує погодження у будь-якій формі від відповідного органу державної влади або місцевого самоврядування для реалізації вказаної конституційної функції (зокрема й шляхом делегування повноважень).

Пред`являючи позов в інтересах держави в особі Управління комунальної власності Чернівецької міської ради, прокурор виходить з того, що порушення інтересів держави у даному випадку полягає у правомірності використання нерухомого майна комунальної та державної власності, повноти сплати коштів за користування даним майном, а також своєчасності повернення орендарем майна у випадку закінчення терміну дії договору оренди.

З матеріалів справи вбачається, що зверненню прокурора з даним позовом передувало відповідне листування з Управлінням комунальної власності Чернівецької міської ради.

Зокрема, листом від 06.03.2024 керівник Чернівецької обласної прокуратури звернувся до начальника Управління комунальної власності Чернівецької міської ради, в якому в строк до 15.03.2024 просив надати інформацію щодо боржників, які понад три місяці не сплачують заборгованість по оренді майна, в тому числі тих по яких сума заборгованості, станом на дату звернення з даним листом, перевищує розмір 3 місячної орендної плати, або у яких термін дії договорів оренди закінчилися чи з якими договори оренди припинені в односторонньому порядку, а також тих боржників, по яких розпочато нарахування неустойки щодо несвоєчасного повернення майна після припинення договору оренди.

У відповідь на вищевказаний лист 18.03.2024 Управління комунальної власності Чернівецької міської ради повідомило керівника Чернівецької міської прокуратури, що ОСОБА_1 понад три місяці не сплачує плату за оренду нерухомого майна.

19.03.2024 керівник Чернівецької обласної прокуратури звернувся листом до Управління комунальної власності Чернівецької міської ради в якому повідомив, що оскільки орендарем жодних заходів щодо погашення не вжито, наявні підстави для розірвання договору в односторонньому порядку та у випадку не повернення орендарем приміщення в добровільному порядку наявні підстави для нарахування неустойки та звернення до суду з метою повернення приміщення.

У разі не звернення до суду самостійно, Чернівецькою окружною прокуратурою буде вирішено питання про вжиття заходів представницького характеру на захист інтересів держави в особі Управління комунальної власності Чернівецької міської ради шляхом пред`явлення до суду відповідної позовної заяви на підставі ст. 23 Закону України «Про прокуратуру».

У відповідь на вищевказаний лист 28.03.2024 Управління комунальної власності Чернівецької міської ради повідомило Чернівецьку міську прокуратуру про надіслання орендодавцю листа-вимогу про дострокове припинення договору від 19.03.2024 та повернення орендованого майна, яка останнім залишена без виконання.

Крім того, Управління комунальної власності Чернівецької міської ради повідомило, що при вирішенні питання щодо звернення до суду з тією чи іншою позовною заявою, в кожному індивідуальному випадку вирішується питання щодо його пріоритетності та вагомості для захисту інтересів територіальної громади в цілому, а тому намір щодо звернення до суду з позовними заявами до боржника Управління немає.

Частина четверта статті 23 Закону України Про прокуратуру передбачає, що наявність підстав для представництва може бути оскаржена суб`єктом владних повноважень. Таке оскарження означає право на спростування учасниками процесу обставин, на які посилається прокурор у позовній заяві, поданій в інтересах держави в особі компетентного органу, для обґрунтування підстав для представництва.

Доказів оскарження підстав для представництва прокурором інтересів держави в особі Управління комунальної власності Чернівецької міської ради суду не надано.

Таким чином, прокурором при зверненні з позовною заявою у даній справі доведено бездіяльність органу місцевого самоврядування та дотримано порядок звернення з позовною заявою, передбачений статтею 23 Закону України "Про прокуратуру".

V. Щодо розподілу судових витрат.

Частиною 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно положень пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається із матеріалів справи, прокурором при зверненні з позовною заявою до суду сплачено судовий збір у розмірі 6056,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 484 від 29.03.2024.

Враховуючи вищевикладене, судовий збір у розмірі 6056,00 грн слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 2, 12, 129, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Сороки Любомира Романовича ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Управління комунальної власності Чернівецької міської ради (58002, вул. Петровича Якоба, 18, м. Чернівці, код 44388619) 91775 грн боргу (розрахунковий рахунок: Чернівецьке ГУК/Чернівецька ТГ/00000000; код отримувача Казначейство України ЕАП; р/р НОМЕР_2 ).

3. Зобов`язати Фізичну особу-підприємця Сороку Любомира Романовича ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) звільнити нежилі приміщення (XXXI)-(XXXIV), загальною площею 735,21 кв.м., що розташовані за адресою: Чернівецька область, м. Чернівці, Проспект Незалежності, 109 за актом повернення майна з оренди до Управління комунальної власності Чернівецької міської ради.

4. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Сороки Любомира Романовича ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Прокуратури Чернівецької області (58000, Чернівецька обл., м. Чернівці, вул. Кордуби, 21, код 02910120) 6056,00 грн. судового збору (розрахунковий рахунок: код ЄДРПОУ - 02910120, місцезнаходження - вул. Кордуби, 21 А, м. Чернівці, 58001, р/р у форматі IBAN - UA0004946, банк - ДКСУ м Київ, МФО - 820172.

Повний текст рішення складено та підписано 12.07.2024.

Відповідно до статті 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до статті 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://cv.arbitr.gov.ua/sud5027/.

Суддя М.І. Ніколаєв