РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.07.2024Справа № 911/152/23

За позовом Акціонерного товариства "Завод "Електроважмаш" м. Харкова

до 1. Фізичної особи-підприємця Чепіжко Оксани Вікторівни м. Києва, 2. Лабарней Адванс ЛТД , 3. Ігейзер Кепітал ЛТД , 4. Горатейл Солюшнс ЛТД, 5. Вентатранс Сістем ЛТД, 6. Інтентост Сістемс ЛТД, 7. Річманті Холдінг ЛТД, 8. Фелігрант Елейєнс ЛТД, 9. Мелігант Груп ЛТД, Республіка Кіпр

треті особи 1. Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, 2. Акціонерне товариство "Українські енергетичні машини" м. Харкова

за участю Салтівської окружної прокуратури м. Харкова

про визнання договорів недійсними,

Суддя Паламар П.І.

Секретар судового засідання Легка А.С.

Представники:

від позивача: Бакулін А.С.,

від відповідачів 1. Глушко Ю.М. , 2-9.: не з`явилися.

від третіх осіб: 1. Кібець Р.Р. , 2. Гарагуля В.А. ,

від прокуратури: Лелиця В.В.

СУТЬ СПОРУ :

у лютому 2023 року Акціонерне товариство "Завод "Електроважмаш" звернулося в суд з указаним позовом.

Позивач зазначав, що між ним як правонаступником Державного підприємства "Завод "Електроважмаш" та Публічним акціонерним товариством "Банк "Юнісон" (далі-банк) був укладений кредитний договір № 28/15/КЛ-КБ від 26 червня 2015 р., договори про внесення змін і доповнень до цього договору, відповідно до умов яких банк зобов`язався надати йому кредитні кошти з лімітом кредитної лінії 2500000 доларів США, а він - повернути кредит та сплатити за його користування проценти у встановленому договором розмірі.

На підставі постанови та рішення Правління Національного банку України відповідно №№ 300/БТ від 28 квітня 2016 р. й 345-РШ від 18 червня 2018 р. та рішень Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №№ 614 від 28 квітня 2016 р. та 1725 від 19 червня 2018 р. Публічне акціонерне товариство "Банк "Юнісон" було віднесено до категорії неплатоспроможних та згодом ліквідоване.

13 травня 2020 р. до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про державну реєстрацію припинення Публічного акціонерного товариства "Банк "Юнісон" як юридичної особи.

Також вказував, що у ліквідаційній процедурі 17 березня 2020 р. між банком під упралінням Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та Лабарней Адванс ЛТД (далі-відповідач 2.), Ігейзер Кепітал ЛТД (далі-відповідач 3.), Горатейл Солюшнс ЛТД (далі-відповідач 4.), Вентатранс Сістем ЛТД (далі-відповідач 5.), Інтентост Сістемс ЛТД (далі-відповідач 6.), Річманті Холдінг ЛТД (далі-відповідач 7.), Фелігрант Елейєнс ЛТД (далі-відповідач 8.), Мелігант Груп ЛТД (далі-відповідач 9.), від імені яких діяв останній відповідач особі свого керівника ОСОБА_6 був укладений договір про передачу залишкового майна (активів) у власність акціонера № 2/1.

За умовами указаного договору банк з метою завершення процедури ліквідації банку безоплатно передає майно (активи) банку, вказане у п. 2 договору, яке залишилось після задоволення вимог усіх черг кредиторів банку, передбачених ст. 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (залишкове майно), у спільну часткову власність акціонерів банку.

У складі майна за вищевказаним договором було передане також право вимоги до нього у розмірі 46064126,40грн., що виникло з кредитного договору № 28/15/КЛ-КБ від 26 червня 2015 р.

Вказував, що договір про передачу залишкового майна (активів) у власність акціонера № 2/1 від 17 березня 2020 р. укладено без дотримання вимог чинного законодавства, оскільки способи виведення неплатоспроможного банку не передбачають безоплатну передачу залишкового майна акціонерам, окрім можливості отримати задоволення своїх вимог на підставі ст. 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Крім того, такий правочин був укладений до задоволення вимог усіх кредиторів ліквідованого банку, оскільки, зокрема, йому не була повернута сума депозиту, розміщеного у цьому банку.

21 лютого 2022 р. між указаними вище відповідачами та ОСОБА_6 , діючої як фізична особа-підприємець (далі-відповідач 1.), був укладений договір відступлення права вимоги, за яким колишні акціонери банку (кредитори) відступили (передали) відповідачу 1. (новий кредитор) право вимоги за зобов`язаннями по кредитному договору № 28/15/КЛ-КБ від 26 червня 2015 р. і забезпечувальними його договорами у загальному розмірі станом на день його укладення 1749710,40 доларів США та 4137725,97 грн.

Вказував, що і договір відступлення права вимоги, і договір про передачу залишкового майна (активів) у власність акціонера укладені з порушенням умов п. 11.20 кредитного договору, за відсутності його згоди на заміну кредитора у зобов`язанні.

Через статус позивача як об`єкта державної власності, який має стратегічне значення для економіки і безпеки держави, обидва ці договори суперечать інтересам держави, оскільки заміна кредитора не була погоджена з ним.

Окрім цього, колишні акціонери банку до часу укладення спірного договору з відповідачем 1. вже відчужили належне їм право вимоги до нього за кредитним договором № 28/15/КЛ-КБ від 26 червня 2015 р., уклавши 25 листопада 2020 р. договір відступлення права вимоги з компанією Мелігант Груп ЛТД, яке остання відступила 2 грудня 2020 р. ТОВ "Сіквеструм".

Також під час укладення цього договору ОСОБА_6 , будучи одночасно представником (керівником) компанії Мелігант Груп ЛТД, а через останню також представником компаній Ігейзер Кепітал ЛТД, Горатейл Солюшнс ЛТД, Вентатранс Сістем ЛТД, Інтентост Сістемс ЛТД та Річманті Холдінг ЛТД, порушила обмеження, встановлені ч. 3 ст. 238 ЦК України, вчинивши правочин від імені осіб, яких вона представляла, у своїх інтересах.

За викладених обставин позивач на підставі ст.ст. 203, 215 ЦК України просив задовольнити позов та визнати ці договори недійсними як такі, що суперечать вимогам цивільного законодавства та інтересам держави і порушують його права. Понесені у справі судові витрати просив покласти на відповідачів.

У судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги.

Відповідач 1. у письмових поясненнях на позовну заяву, його представник у судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись на необґрунтованість заявлених вимог. Вказував на відсутність у позивача, який раніше був реорганізований шляхом приєднання до Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини", повноважень на звернення в суд з даним позовом.

Також вказував на правомірність договору про передачу залишкового майна (активів) у власність акціонера № 2/1, оскільки така передача узгоджується з положеннями чинного законодавства щодо прав учасників юридичної особи у разі її ліквідації.

До часу ж укладення спірного договору між ним та колишніми акціонерами банку інші правочини на відступлення (відчуження) прав вимоги за кредитним договором № 28/15/КЛ-КБ від 26 червня 2015 р. були розірвані (анульовані).

Відповідачі 2.-9. у судове засідання повторно не з`явилися, про час і місце його проведення повідомлені у встановленому порядку.

У процесі розгляду до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору залучено Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (далі-третя особа 1.), Акціонерне товариство "Українські енергетичні машини" (далі-третя особа 2.).

Третя особа 1. у письмових поясненнях на позовну заяву, її представник у судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись на правомірність вчиненого банком під його управлінням договору про передачу залишкового майна (активів) у власність акціонера № 2/1, оскільки така передача обумовлена ч. 12 ст. 111 ЦК України та не обмежена положеннями п. 11.20 кредитного договору в силу приписів ст. 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" щодо втрати чинності публічними обтяженнями чи обмеженнями на розпорядження будь-яким майном (активами) банку у зв`язку із запровадженням процедури ліквідації банку.

До вчинення іншого оспорюваного в межах даної справи правочину він стосунку не має, тому щодо наслідків вирішення позову в цій частині посилався на думку суду.

Третя особа 2. у судовому засіданні та письмових поясненнях на позовну заяву підтримала заявлені вимоги з підстав, аналогічних викладеним позивачем.

Прокурор у судовому засіданні та письмових поясненнях на позовну заяву підтримав заявлений позивачем позов.

Суд вважає можливим розглянути справу відповідно до вимог ст.ст. 165, 202 ГПК України у відсутності представників відповідачів 2.-9. за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

Заслухавши пояснення позивача, відповідача 1., третіх осіб та прокурора, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що між позивачем як правонаступником Державного підприємства "Завод "Електроважмаш" та Публічним акціонерним товариством "Банк "Юнісон" був укладений кредитний договір № 28/15/КЛ-КБ від 26 червня 2015 р., за умовами якого банк зобов`язався надати позивачу кредитні кошти з лімітом кредитної лінії 2500000 доларів США, а позивач - повернути кредит та сплатити за його користування проценти у встановленому договором розмірі.

За умовами п. 11.20 цього договору жодна із сторін не має права передавати третім особам права та обов`язки по даному договору без відповідної згоди іншої сторони.

Указані обставини підтверджуються наявними у матеріалах справи копіями вищевказаного договору, договорами про внесення змін і доповнень до нього, поясненнями позивача, не запереченими іншими учасниками справи.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1005-р від 26 серпня 2021 р. "Про погодження реорганізації акціонерного товариства "Завод "Електроважмаш" шляхом приєднання до акціонерного товариства "Турбоатом", було погоджено пропозицію Фонду державного майна щодо реорганізації акціонерного товариства "Завод "Електроважмаш" після завершення перетворення державного підприємства "Завод "Електроважмаш" у процесі приватизації шляхом приєднання до акціонерного товариства "Турбоатом".

27 серпня 2021 р. відбулися позачергові загальні збори Акціонерного товариства "Турбоатом", на яких прийнято рішення про перейменування останнього на Акціонерне товариство "Українські енергетичні машини".

Згідно наказу Фонду державного майна України № 1570 від 8 вересня 2021 р. "Про припинення Акціонерного товариства "Завод "Електроважмаш" шляхом приєднання до Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини" наказано припинити Акціонерне товариства "Завод "Електроважмаш" шляхом приєднання до Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини".

1 грудня 2021 р. члени комісії з припинення Акціонерного товариства "Завод "Електроважмаш" та члени комісії з приєднання Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини" підписали договір приєднання та передавальний акт балансових рахунків, матеріальних цінностей та активів від Акціонерного товариства "Завод "Електроважмаш" до Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини".

Факт ухвалення органами управління позивача рішення про його реорганізацію шляхом приєднання до Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини" учасниками справи не заперечується.

Згідно ч. 7 ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" у разі приєднання юридичних осіб здійснюється державна реєстрація припинення юридичних осіб, що припиняються у результаті приєднання, та державна реєстрація змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі, щодо правонаступництва юридичної особи, до якої приєднуються. Приєднання вважається завершеним з дати державної реєстрації змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі, щодо правонаступництва юридичної особи, до якої приєднуються.

Відповідно до наявних у справі відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на час звернення позивача в суд з позовом та розгляду справи в суді описане приєднання позивача не завершене, державна реєстрація обумовлених Законом фактів не вчинена, юридична особа позивача не припинена та не зареєстровані зміни про правонаступництво третьої особи.

Та обставина, що на підставі договору приєднання та передавального акту балансових рахунків, матеріальних цінностей та активів остання отримала майно позивача як сукупність прав та обов`язків саме по собі не свідчить про настання факту універсального правонаступництва у зв`язку з реорганізацією.

У силу ж положень ст. 520 ЦК України боржник у зобов`язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.

Позивач як юридична особа, наділений самостійною правоздатністю, відокремленою від правоздатності третьої особи, не вибув з відносин, пов`язаних із вчиненням та виконанням ним кредитного договору № 28/15/КЛ-КБ від 26 червня 2015 р., та має право і законний інтерес турбуватися про розмір активів, які підлягають передачі майбутньому набувачеві всіх його прав та обов`язків.

Тому доводи відповідача щодо обсягу прав позивача у відносинах заміни кредитора у зобов`язанні за його участі є безпідставними.

Також встановлено, на підставі постанови та рішення Правління Національного банку України відповідно №№ 300/БТ від 28 квітня 2016 р. й 345-РШ від 18 червня 2018 р. та рішень Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №№ 614 від 28 квітня 2016 р. та 1725 від 19 червня 2018 р. Публічне акціонерне товариство "Банк "Юнісон" було віднесено до категорії неплатоспроможних та згодом ліквідоване.

13 травня 2020 р. до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про державну реєстрацію припинення Публічного акціонерного товариства "Банк "Юнісон" як юридичної особи.

У ліквідаційній процедурі 17 березня 2020 р. між банком під управлінням Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та відповідачами 2.-9. був укладений договір про передачу залишкового майна (активів) у власність акціонера № 2/1.

За умовами указаного договору банк з метою завершення процедури ліквідації безоплатно передає майно (активи) банку, вказане у п. 2 договору, яке залишилось після задоволення вимог усіх черг кредиторів банку, передбачених ст. 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (залишкове майно), у спільну часткову власність акціонерів банку.

У складі переданого за вищевказаним договором майна є право вимоги позивача у розмірі 46064126,40 грн., що виникло з кредитного договору № 28/15/КЛ-КБ від 26 червня 2015 р.

Указані обставини підтверджуються поясненнями учасників справи, наявною у справі копією спірного договору про передачу залишкового майна.

У відповідності до вимог ч. 12 ст. 111 ЦК України майно юридичної особи, що залишилося після задоволення вимог кредиторів (у тому числі за податками, зборами, єдиним внеском на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та іншими коштами, що належить сплатити до державного або місцевого бюджету, Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування), передається учасникам юридичної особи, якщо інше не встановлено установчими документами юридичної особи або законом.

Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", що встановлює правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулює відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначає повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків, не встановлено інших, відмінних від загаданих ст. 111 ЦК України, правових наслідків щодо долі залишкового майна ліквідованого банку.

Таким чином, вимоги позивача, обгрунтовані невідповідністю умов договору про передачу залишкового майна зазначеним положенням чинного законодавства, є безпідставними.

Зібрані у справі доказ свідчать про те, що внаслідок ліквідації банку-позичальника та передачі у складі майна, що залишилося після розрахунків з кредиторами, учасникам цієї юридичної особи права вимоги до позивача, відбулася заміна кредитора за кредитним договором № 28/15/КЛ-КБ від 26 червня 2015 р.

За загальним правилом ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

До відносин, пов`язаних із виведенням неплатоспроможного банку з ринку, підлягають застосуванню також спеціальні правила, встановлені Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Відповідно до вимог п. 7 ст. 46 цього Закону у редакції, чинній на час укладення спірного договору про передачу залишкового майна, з дня початку процедури ліквідації банку втрачають чинність публічні обтяження чи обмеження на розпорядження (у тому числі арешти) будь-яким майном (коштами) банку. Накладення нових обтяжень чи обмежень на майно банку не допускається.

Зазначені положення законодавства стосуються будь-якого майна банку, що ліквідовується.

Таким чином, встановлені умовами п. 11.20 кредитного договору обмеження на розпорядження майном, у т.ч. відчуження (передачу) прав, набутих за цим договором, іншим особам, не були чинними у процедурі ліквідації банку.

Ураховуючи, що спірний правочин між банком, що ліквідований, та його учасниками був укладений у процедурі ліквідації такого банку, встановлені умовами п. 11.20 кредитного договору обмеження на передачу права вимоги як майна банку на той момент не діяли, то підстави вважати права позивача як боржника у кредитному зобов`язанні порушеними відсутні.

Всупереч вимог чт. 74 ГПК України позивачем не надано доказів того, що до часу укладення договору про передачу залишкового майна у власність акціонерів не були задоволені вимоги усіх кредиторів ліквідованого банку, а саме позивача.

З наявного у справі рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб "Про затвердження ліквідаційного балансу та звіту про завершення процедури ліквідації ПАТ "Банк "Юнісон" № 870 від 28 квітня 2020 р. вбачається, що вимоги позивача у розмірі 13352887,03 грн., що виникли з генерального договору № 3000174/1 про здійснення вкладних (депозитних) операцій від 23 квітня 2014 р. були задоволені зарахуванням зустрічних вимог банку, що виникли за кредитним договором № № 28/15/КЛ-КБ від 26 червня 2015 р.

Доказів оскарження відповідного правочину, а також рішення про затвердження ліквідаційного балансу та звіту суду не надано.

Тому доводи позивача з цього приводу є необгрунтованими.

Виходячи з наведеного у позові про визнання недійсним договору про передачу залишкового майна (активів) у власність акціонера № 2/1 від 17 березня 2020 р. відповідно до вимог ст.ст. 16, 203, 215 ЦК України слід відмовити.

З матеріалів справи слідує, що 21 лютого 2022 р. між відповідачами був укладений договір відступлення права вимоги, за умовами якого колишні учасники ліквідованого банку відповідачі 2.-9. (кредитори) відступили (передали) відповідачу 1. (новий кредитор) право вимоги за зобов`язаннями по кредитному договору № 28/15/КЛ-КБ від 26 червня 2015 р. і забезпечувальними його договорами у загальному розмірі станом на день його укладення 1749710,40 доларів США та 4137725,97 грн.

Зазначені обставини підтверджуються наявною у матеріалах справи копією вищевказаного договору, поясненнями позивача та відповідача 1.

Укладення вищевказаного правочину також призвело до заміни кредитора за кредитним договором № 28/15/КЛ-КБ від 26 червня 2015 р.

Оскільки такий договір укладений після завершення процедури виведення банку з ринку та його ліквідації, умовою його дійсності є, зокрема, дотримання загальних вимог чинного законодавства про заміну кредитора у зобов`язанні (ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦК України).

Зміст положень ч. 1 ст. 516 ЦК України та умов п. 11.20 кредитного договору № 28/15/КЛ-КБ від 26 червня 2015 р. встановлює можливість відступлення іншій особі права вимоги за зобов`язаннями позивача лише за письмової згоди останнього.

Всупереч вимог ст. 74 ГПК України суду не надано доказів згоди позивача на відступлення права вимоги за кредитним договором відповідачами.

Отже, укладений між відповідачами договір відступлення права вимоги від 21 лютого 2022 р. суперечить вимогам ст. 516 ЦК України.

При цьому, встановлення в договорі обмеження на заміну кредитора становить важливу гарантію прав боржника від ризику можливого втручання у його діяльність з боку інших осіб.

Дотримання такої гарантії є законним інтересом боржника, який підлягає захисту судом.

Окрім наведеного, з оспорюваного договору відступлення права вимоги від 21 лютого 2022 р. вбачається, що він був вчинений від імені компанії Мелігант Груп ЛТД, яка представляла себе, а також компанії Ігейзер Кепітал ЛТД, Горатейл Солюшнс ЛТД, Вентатранс Сістем ЛТД, Інтентост Сістемс ЛТД та Річманті Холдінг ЛТД як повірений, директором ОСОБА_7 в інтересах самої ОСОБА_7, яка діяла як фізична особа-підприємець.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 238 ЦК України представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є, за винятком комерційного представництва, а також щодо інших осіб, встановлених законом.

За встановлених судом обставин вчинення ОСОБА_7 договору як керівником юридичної особи, яка також діяла як повірений, її представництво не мало ознак комерційного (ст. 243 ЦК України).

Порушення представником встановлених законом обмежень на вчинення правочину є самостійною підставою для визнання договору недійсним на підставі ч. 1 ст. 203 ЦК України за позовом заінтересованої особи.

Заявлений позивачем позов не обгрунтований дійсністю вимоги про повернення ним грошових коштів, одержаних за кредитним договором.

Встановлення судом дефекту оспорюваного правочину, шо тягне його недійсність (анулювання, припинення правовідношення за ним), ефективно захищає права та охоронюваний законом інтерес позивача у спірних відносинах.

Тому посилання відповідача 1. з приводу обраного позивачем способу захисту, є безпідставними.

Обставини відчуження колишніми учасниками ліквідованого банку належних їм прав вимоги за кредитним договором № 28/15/КЛ-КБ від 26 червня 2015 р. іншим особам до часу укладення спірного договору не були підтверджені зібраними у справі доказами, тому посилання позивача з цього приводу є небгрунтованими.

Ураховуючи, що оспорюваний договір відступлення права вимоги між відповідачами від 21 лютого 2022 р. порушує права та охоронювані законом інтереси позивача як боржника за кредитним договором, то заявлений позов про визнання цього договору недійсним на підставі ст.ст. 203, 215 ЦК України підлягає задоволенню.

Оскільки позов задоволено частково, понесені по справі судові витрати стосовно до вимог ст. 129 ГПК України слід покласти на відповідачів як сторін недійсного договору пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 232, 233, 236-241 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

позов Акціонерного товариства "Завод "Електроважмаш" м. Харкова задовольнити частково.

Визнати недійсним договір відступлення права вимоги від 21 лютого 2022 р. між фізичною особою-підприємцем Чепіжко Оксаною Вікторівною ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) та Лабарней Адванс ЛТД ( 3117, Республіка Кіпр, м. Лімассол, вул. Апріліоу, 47, Деметріоу Білдінг 2, 1-й поверх, офіс 12 , реєстраційний номер НЕ 330810), Ігейзер Кепітал ЛТД (3117, Республіка Кіпр, м. Лімассол, вул. Апріліоу, 47, Деметріоу Білдінг 2, 1-й поверх, офіс 12, реєстраційний номер НЕ 330684), Горатейл Солюшнс ЛТД (3117, Республіка Кіпр, м. Лімассол, вул. Апріліоу, 47, Деметріоу Білдінг 2, 1-й поверх, офіс 12, реєстраційний номер НЕ 330680), Вентатранс Сістем ЛТД (3117, Республіка Кіпр, м. Лімассол, вул. Апріліоу, 47, Деметріоу Білдінг 2, 1-й поверх, офіс 12, реєстраційний номер НЕ 331309), Інтентост Сістемс ЛТД (3117, Республіка Кіпр, м. Лімассол, вул. Апріліоу, 47, Деметріоу Білдінг 2, 1-й поверх, офіс 12, реєстраційний номер НЕ 330804), Річманті Холдінг ЛТД (3117, Республіка Кіпр, м. Лімассол, вул. Апріліоу, 47, Деметріоу Білдінг 2, 1-й поверх, офіс 12, реєстраційний номер НЕ 330329), Фелігрант Елейєнс ЛТД (3117, Республіка Кіпр, м. Лімассол, вул. Апріліоу, 47, Деметріоу Білдінг 2, 1-й поверх, офіс 12, реєстраційний номер НЕ 331344), Мелігант Груп ЛТД (3117, Республіка Кіпр, м. Лімассол, вул. Апріліоу, 47, Деметріоу Білдінг 2, 1-й поверх, офіс 12, реєстраційний номер НЕ 331310).

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Чепіжко Оксани Вікторівни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "Завод "Електроважмаш" (61089, м. Харків, проспект Героїв Харкова, 299, код 00213121) 2684 грн. витрат по оплаті судового збору.

Стягнути з Лабарней Адванс ЛТД ( 3117, Республіка Кіпр, м. Лімассол, вул. Апріліоу, 47, Деметріоу Білдінг 2, 1-й поверх, офіс 12 , реєстраційний номер НЕ 330810) на користь Акціонерного товариства "Завод "Електроважмаш" (61089, м. Харків, проспект Героїв Харкова, 299, код 00213121) 335,50 грн. витрат по оплаті судового збору.

Стягнути з Ігейзер Кепітал ЛТД (3117, Республіка Кіпр, м. Лімассол, вул. Апріліоу, 47, Деметріоу Білдінг 2, 1-й поверх, офіс 12, реєстраційний номер НЕ 330684) на користь Акціонерного товариства "Завод "Електроважмаш" (61089, м. Харків, проспект Героїв Харкова, 299, код 00213121) 335,50 грн. витрат по оплаті судового збору.

Стягнути з Горатейл Солюшнс ЛТД (3117, Республіка Кіпр, м. Лімассол, вул. Апріліоу, 47, Деметріоу Білдінг 2, 1-й поверх, офіс 12, реєстраційний номер НЕ 330680) на користь Акціонерного товариства "Завод "Електроважмаш" (61089, м. Харків, проспект Героїв Харкова, 299, код 00213121) 335,50 грн. витрат по оплаті судового збору.

Стягнути з Вентатранс Сістем ЛТД (3117, Республіка Кіпр, м. Лімассол, вул. Апріліоу, 47, Деметріоу Білдінг 2, 1-й поверх, офіс 12, реєстраційний номер НЕ 331309) на користь Акціонерного товариства "Завод "Електроважмаш" (61089, м. Харків, проспект Героїв Харкова, 299, код 00213121) 335,50 грн. витрат по оплаті судового збору.

Стягнути з Інтентост Сістемс ЛТД (3117, Республіка Кіпр, м. Лімассол, вул. Апріліоу, 47, Деметріоу Білдінг 2, 1-й поверх, офіс 12, реєстраційний номер НЕ 330804) на користь Акціонерного товариства "Завод "Електроважмаш" (61089, м. Харків, проспект Героїв Харкова, 299, код 00213121) 335,50 грн. витрат по оплаті судового збору.

Стягнути з Річманті Холдінг ЛТД (3117, Республіка Кіпр, м. Лімассол, вул. Апріліоу, 47, Деметріоу Білдінг 2, 1-й поверх, офіс 12, реєстраційний номер НЕ 330329) на користь Акціонерного товариства "Завод "Електроважмаш" (61089, м. Харків, проспект Героїв Харкова, 299, код 00213121) 335,50 грн. витрат по оплаті судового збору.

Стягнути з Фелігрант Елейєнс ЛТД (3117, Республіка Кіпр, м. Лімассол, вул. Апріліоу, 47, Деметріоу Білдінг 2, 1-й поверх, офіс 12, реєстраційний номер НЕ 331344) на користь Акціонерного товариства "Завод "Електроважмаш" (61089, м. Харків, проспект Героїв Харкова, 299, код 00213121) 335,50 грн. витрат по оплаті судового збору.

Стягнути з Мелігант Груп ЛТД (3117, Республіка Кіпр, м. Лімассол, вул. Апріліоу, 47, Деметріоу Білдінг 2, 1-й поверх, офіс 12, реєстраційний номер НЕ 331310) на користь Акціонерного товариства "Завод "Електроважмаш" (61089, м. Харків, проспект Героїв Харкова, 299, код 00213121) 335,50 грн. витрат по оплаті судового збору.

У позові в іншій частині відмовити.

Рішення набирає законної сили та підлягає оскарженню у строк і порядку, визначені ст. 241 та розділом ІV ГПК України.

Повне судове рішення складене 15 липня 2024 р.

Суддя господарського суду міста Києва П.І.Паламар