ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2024 року Справа № 915/399/24

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Олейняш Е.М. при секретарі судового засідання Артьомові І.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Акціонерного товариства "Миколаївобленерго", вул. Громадянська, 40, м. Миколаїв, 54017 ()

електронна пошта:

електронний кабінет:

представник позивача Котенко Олег Олегович

електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1

до відповідача Вознесенської міської ради, площа Центральна, 1, м. Вознесенськ, Миколаївська область, 56543 ()

електронна пошта:

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Регіональне відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях, вул. Велика Арнаутська, 15, м. Одеса, 65048 ()

електронна пошта:

про визнання права власності за набувальною давністю

Представники сторін та третьої особи в судове засідання не з`явились

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Миколаївської області звернулось Акціонерне товариство "Миколаївобленерго" з позовною заявою до відповідача Вознесенської міської ради, в якій просить суд визнати за Акціонерним товариством "Миколаївобленерго" право власності за набувальною давністю на будівлю закритої трансформаторної підстанції - ЗТП 10/0,4 кВ № 165, яка розташована по вул. Михайлівська 96 П у м. Вознесенську Миколаївської області.

І. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 15.04.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Залучено до участі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Регіональне відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях. Призначено підготовче засідання на 21.05.2024.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 21.05.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 11.06.2024.

Сторони та третя особа явку повноважних представників в судове засідання 11.06.2024 не забезпечили, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином в порядку ст. 120 ГПК України шляхом надіслання ухвали суду до електронних кабінетів учасників справи.

21.05.2024 від позивача на адресу Господарського суду Миколаївської області надійшла заява (вх. № 5976/24 від 21.05.2024) про розгляд справи без участі позивача за наявними у справі документами.

24.04.2024, 06.06.2024 від відповідача на адресу Господарського суду Миколаївської області надійшли заяви (вх. № 4916/24 від 24.04.2024, вх. № 6733/24 від 06.06.2024) про розгляд справи без участі відповідача.

Відповідно до ч. 3 ст. 196 ГПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Керуючись ч. 3 ст. 196 ГПК України, заяви сторін про розгляд справи за відсутності повноважних представників сторін судом задоволено.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, причини неявки повноважного представника суду не повідомлені.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності учасників справи.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Відповідно до Указів Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 14.03.2022 № 133/2022, від 18.04.2022 № 259/2022, від 17.05.2022 № 341/2022, від 12.08.2022 № 573/2022, від 07.11.2022 № 757/2022, від 06.02.2023 № 58/2023, від 01.05.2023 № 254/2023, від 26.07.2023 № 451/2023, від 06.11.2023 № 734/23, від 05.02.2024 № 49/2024, від 06.05.2024 №271/2024 у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України продовжувався строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 14 травня 2024 року строком на 90 діб.

Відповідно до ст. 12-2 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України.

Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється.

У разі неможливості здійснювати правосуддя судами, які діють на території, на якій введено воєнний стан, законами України може бути змінена територіальна підсудність судових справ, що розглядаються в цих судах, або в установленому законом порядку змінено місцезнаходження судів.

Створення надзвичайних та особливих судів не допускається.

В судовому засіданні 11.06.2024 судом відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України складено та підписано вступну та резолютивну частини рішення без його проголошення.

ІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ УЧАСНИКІВ ПРОЦЕСУ.

2.1. Правова позиція позивача.

Підставою позову позивачем зазначено наступні обставини.

По вул. Михайлівській 96 П в м. Вознесенськ Миколаївської області знаходиться будівля закритої трансформаторної підстанції ЗТП 10/0,4 кВ № 165. Право власності на ЗТП 10/0,4 кВ № 165 за жодною особою не зареєстровано, тобто у вказаного енергооб`єкта відсутній власник, а також інші особи, які претендують на це майно.

Відповідно до балансової довідки бухгалтерії позивача від 02.04.2024 № 04.02/223 на балансі позивача з 22.04.2008 обліковується будівля закритої трансформаторної підстанції - ЗТП 10/0,4 кВ № 165 (інвентарний № 57419), яка розташована по вул. Михайлівській 96 П у м. Вознесенську, Миколаївської області. Станом на день подання позову балансова вартість будівлі ЗТП 10/0,4 кВ № 165 становить 41 503,87 грн.

Також на балансі позивача обліковується енергетичне обладнання, яке встановлене у ЗТП 10/0,4 кВ № 165, зокрема: розподільний пристрій - РУ-0,4 кВ (інвентарний № 57421); розподільний пристрій - РУ-10 кВ (інвентарний № 57420); трансформатор силовий ТМ-200 кВА, (інвентарний № 57423), трансформатор силовий ТМ-100 кВА, (інвентарний № 57422).

Позивач зазначає, що 17.11.2017 між Територіальною громадою міста Вознесенська в особі Вознесенської міської ради та позивачем укладено договір оренди землі № 227/17 для обслуговування ЗТП 10/0,4 кВ № 165, яка розташована по вул. Михайлівська 96 П у м. Вознесенську, кадастровий номер :08:031:0042. Строк дії договору оренди закінчився 23.01.2023 року. Ніхто зі сторін із заявами не звертався щодо розірвання договору оренди землі, АТ "Миколаївобленерго" продовжує сплачувати вчасно оренду плату за договором № 227/17 від 17.11.2017.

Позивач зазначає, що єдиним користувачем та володільцем ЗТП 10/0,4 кВ № 165 та встановленого у ній енергетичного обладнання, є позивач до мереж якого приєднано вищевказане електротехнічне обладнання, який несе відповідальність за технічний стан та технічне обслуговування об`єктів електроенергетики

Позивач є добросовісним набувачем ЗТП 10/0,4 кВ № 165, яка розташована по вул. Михайлівська 96 П у м. Вознесенську, Миколаївської області, який не набув майно злочинним шляхом чи способом, який завідомо суперечить основам правопорядку та моралі, протягом 16 років за власні кошти ремонтує, обслуговує та несе відповідальність за справність електромереж та обладнання ЗТП 10/0,4 кВ № 165, наведене свідчить, що згідно обставин та матеріалів справи позивач має право та усі підстави для визнання права власності за набувальною давністю у відповідності до ст. 344 ЦК України на нерухоме майно, а саме: будівлю закритої трансформаторної підстанції - ЗТП 10/0,4 кВ № 165, яка розташована по вул. Михайлівська 96 П у м. Вознесенську, Миколаївської області.

Позовні вимоги обґрунтовані положеннями ст. 15, 16, 316, 319, 328, 344 ЦК України.

2.2. Правова позиція (заперечення) відповідача.

Відповідач не скористався наданим йому ч. 1, 2, 4 ст. 161 ГПК України правом на подання відзиву на позовну заяву.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

В заявах (вх. № 4916/24 від 24.04.2024, вх. № 6733/24 від 06.06.2024) відповідач зазначив, що проти заявлених позовних вимог АТ «Миколаївобленерго» до Вознесенської міської ради про визнання права власності за набувальною давністю не заперечує.

2.3. Правова позиція третьої особи.

В письмових поясненнях (вх. № 5430/24 від 07.05.2024) третя особа Регіональне відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях зазначила, що 03.03.2017 набрав чинності Порядок підтвердження державними органами приватизації факту передачі державного майна до статутного капіталу господарських товариств, утворених в процесі приватизації (корпоратизації), затверджений наказом Фонду державного майна України від 12.01.2017 № 17.

АТ "Миколаївобленерго" листом від 07.04.2023 № 01.01/01-16-1924 зверталось до ФДМУ з запитом про те, чи перебуває у державній власності в особі ФДМУ об`єкт нерухомого майна, а саме будівля закритої трансформаторної підстанції - ЗТП 10/0,4 кВ № 165, яка розташована по вул. Михайлівській, 96П у м. Вознесенську Миколаївської області.

Листом від 08.05.2023 № 02/300 № 10-21-1645 ФДМУ в особі Регіонального відділення повідомив позивача, що вищевказаний об`єкт у Єдиному реєстрі об`єктів державної власності не зареєстрований.

Згідно з балансовою довідкою бухгалтерії позивача від 02.04.2024 № 04.02/223 на балансі позивача з 22.04.2008 обліковується будівля закритої трансформаторної підстанції - ЗТП 10/0,4 кВ № 165 (інвентарний № 57419), яка розташована по вул. Михайлівській, 96П у м. Вознесенськ, Миколаївської області.

Регіональне відділення звернуло увагу суду на те, що жодної інформації щодо вказаної будівлі закритої трансформаторної підстанції - ЗТП 10/0,4 кВ № 165, яка розташована по вул.Михайлівській, 96П у м. Вознесенську Миколаївської області у Регіонального відділення немає, Регіональне відділення не є органом управління вказаної будівлі закритої трансформаторної підстанції - ЗТП 10/0,4 кВ № 165.

Письмові пояснення обґрунтовані приписами ст. 344 ЦК України, постановою Пленуму ВСУ "Про судову практику в справах про захист прав власності та інших речових прав" від 07.02.2014 № 5 та Порядком підтвердження державними органами приватизації факту передачі державного майна до статутного капіталу господарських товариств, утворених в процесі приватизації (корпоратизації), затверджений наказом Фонду державного майна України від 12.01.2017 № 17.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН З ПОСИЛАННЯМ НА ДОКАЗИ, НА ПІДСТАВІ ЯКИХ ВСТАНОВЛЕНІ ВІДПОВІДНІ ОБСТАВИНИ.

Розглянувши матеріали справи, керуючись принципом верховенства права, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд встановив наступне.

Відповідно до балансової довідки бухгалтерії АТ "Миколаївобленерго" № 04.02/223 від 02.04.2024 станом на 01.04.2024 на балансі АТ "Миколаївобленерго" обліковуються об`єкти основних засобів, які встановлені у ТП-165, ЗТП-10/0,4 кВ, м. Вознесенськ, вул. Михайлівська, 96 "п", дата прийняття на облік 22.04.2008, первісна вартість 50 580, 33 грн., знос 7 742, 43 грн., залишкова вартість 42 837, 90 грн., а саме:

- будівля ЗТП, м. Вознесенськ, вул. Михайлівська, 96 "п", дата прийняття на облік 22.04.2008, інвентарний № 57419, первісна вартість - 44 857, 00 грн., знос - 3 353, 13 грн., залишкова вартість - 41 503, 87 грн.;

- енергетичне обладнання РУ-10 кВ м. Вознесенськ, вул. Михайлівська, 96 "п", дата прийняття на облік 22.04.2008, інвентарний № 57420, первісна вартість - 443, 33 грн., знос - 338, 02 грн., залишкова вартість - 105, 31 грн.;

- енергетичне обладнання РУ-0,4 кВ м. Вознесенськ, вул. Михайлівська, 96 "п", дата прийняття на облік 22.04.2008, інвентарний № 57421, первісна вартість - 744, 00 грн., знос - 568, 60 грн., залишкова вартість - 175, 40 грн.;

- трансформатор силовий ТМ-100 кВА, інвентарний № 57422, дата прийняття на облік 22.04.2008, первісна вартість - 2 036, 00 грн., знос - 1 565, 05 грн., залишкова вартість - 470, 95 грн.

- трансформатор силовий ТМ-200 кВА, інвентарний № 57423, дата прийняття на облік 22.04.2008, первісна вартість - 2 500, 00 грн., знос - 1 917, 63 грн., залишкова вартість - 582, 37 грн.

Позивач є оператором системи розподілу електричної енергії відповідно до вимог Закону України "Про ринок електричної енергії" та використовує при здійсненні господарської діяльності з розподілу електричної енергії енергооб`єкт - ЗТП 10/0,4 кВ № 165. До вказаного енергооб`єкту приєднані споживачі (юридичні та фізичні особи), що мають укладені з АТ "Миколаївобленерго" договори про постачання електричної енергії, договори про користування електричною енергією, договори споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, а саме:

- відповідно до довідки Вознесенського РЕМ АТ "Миколаївобленерго" № 12.02/062-1771 від 28.03.2024 щодо переліку побутових споживачів, електрозабезпечення яких здійснюється через ЗТП 10/0,4 кВ № 165 (інв. номер 57419) по вул. Михайлівській, 96П у м. Вознесенську Миколаївської області, зазначено 67 точок обліку побутових споживачів, які розташовані по вул. Барвінкова, вул. Благодатній та вул. Назарія Яремчука;

- відповідно до довідки філії Вознесенського району АТ "Миколаївобленерго" № 12.02/062-1772 від 28.03.2024 щодо переліку юридичних споживачів, електрозабезпечення яких здійснюється через ЗТП 10/0,4 кВ № 165 (інв. номер 57419) по вул. Михайлівській, 96П у м. Вознесенську Миколаївської області, зазначено 8 точок обліку непобутових споживачів (юридичних осіб).

Додатково на підтвердження факту постачання електричної енергії споживачам позивачем подано суду укладені ПАТ «Миколаївобленерго» договори про постачання електричної енергії, а саме: договір про постачання електричної енергії № 50/622 від 25.05.2007 з ФОП Волкович Г.У.; договір про постачання електричної енергії № 50/1201 від 18.10.2016 з ОСББ "Благодатний", договір про користування електричною енергією № 114204 від 23.12.2010 зі ОСОБА_2. (споживач); договір на користування електричною енергією № 116069 від 24.05.2012 з ОСОБА_3. (споживач); договір про користування електричною енергією № 114198 від 06.07.2010 з ОСОБА_1 (споживач).

Умовами вищезазначених договорів визначено межі балансової належності електромереж та установок, що живляться від ЗТП 10/0,4 кВ № 165, що підтверджується актами розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін (визначення точки продажу електричної енергії), які є невід`ємними додатками договорів.

Для обслуговування ЗТП 10/0,4 кВ № 165 позивачем складались паспорти будівлі понижуючої трансформаторної підстанції, в яких зазначено технічні характеристики ЗТП та встановленого в ній енергетичного обладнання, а саме:

- 14.01.2009 для обслуговування ЗТП 10/0,4 кВ № 165, що знаходиться на балансі філії Вознесенського району АТ "Миколаївобленерго" складено паспорт № 90 понижуючої трансформаторної підстанції, в якому зазначено технічні характеристики ЗТП та встановленого в ній енергетичного обладнання. Балансова вартість будівлі станом на 14.01.2009 становила 13 260, 33 грн. Рік вводу в експлуатацію 1988. Відповідно до записів, зазначених в паспорті № 90 понижуючої трансформаторної підстанції, в період з квітня 2011 по жовтень 2016 АТ "Миколаївобленерго" проводились ремонтні роботи;

- 26.03.2012 для обслуговування ЗТП 10/0,4 кВ № 165 (інвентарний номер 57419), що знаходиться на балансі філії Вознесенського району АТ "Миколаївобленерго" складено паспорт технічного стану будівлі (споруди), в якому зазначено технічні характеристики ЗТП та встановленого в ній енергетичного обладнання. Балансова вартість будівлі станом на 26.03.2012 становила 7 537, 00 грн. Площа забудови 54, 5 кв. м.;

- 24.07.2022 для обслуговування ЗТП 10/0,4 кВ № 165, що знаходиться на балансі філії Вознесенського району АТ "Миколаївобленерго" складено паспорт № 90 понижуючої трансформаторної підстанції, в якому зазначено технічні характеристики ЗТП та встановленого в ній енергетичного обладнання. Балансова вартість будівлі станом на 24.07.2022 становила 50 580, 33 грн. Рік вводу в експлуатацію 1988. Відповідно до записів, зазначених в паспорті № 90 понижуючої трансформаторної підстанції, в період з 25.02.2009 по 15.11.2022 АТ "Миколаївобленерго" проводились ремонтні роботи.

21.08.2023 на замовлення АТ "Миколаївобленерго" ФОП Циганок І.О. виготовлено технічний паспорт на виробничий будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами ЗТП 10/0,4 кВ № 165 за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 53,6 кв.м, рік побудови 2008 (інвентаризаційна справа № 2665-К).

Нерухоме майно ЗТП 10/0,4 кВ №165 внесено до Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, що підтверджується витягом з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва від 22.10.2023.

На підтвердження факту обслуговування, проведення ремонту та технічного обслуговування розподільних мереж позивачем подано суду відповідні акти приймання виконаних робіт за періоди 2016, 2019-2020 та листки огляду (перевірки) за періоди 2021-2024, а саме: акт приймання виконаних робіт № 14 939 від 20.10.2016 на суму 292, 88 грн.; акт приймання виконаних робіт № 14 904 від 19.10.2016 на суму 1 618, 30 грн.; акт приймання виконаних робіт № 15 710 від 29.10.2016 на суму 593, 71 грн.; акт приймання виконаних робіт № 14 925 від 26.10.2016 на суму 776, 32 грн.; акт приймання виконаних робіт № 15 605 від 26.12.2019 на суму 7 850, 00 грн.; акт приймання виконаних робіт № 12 271 від 28.10.2020 на суму 419, 46 грн.; листки огляду (перевірки) ТП напругою 6-10/0,38 кВ дати огляду 05.03.2021, 15.11.2022, 18.05.2023, 07.02.2024; акти загального огляду споруд та будівель філії ПАТ "Миколаївобленерго" Вознесенського району Північного округу від 31.05.2021, від 08.05.2023.

17.11.2017 між Вознесенською міською радою Миколаївської області (орендодавець) та ПАТ "Миколаївобленерго" (орендар) укладено договір оренди землі № 227/17 від 17.11.2017, відповідно до умов п. 1.1, п. 1.1.20, п. 2.1.20, п. 3.1 якого Вознесенська міська рада на підставі рішення від 21.01.2016 № 23 передала, а ПАТ "Миколаївобленерго" прийняло в оренду земельні ділянки для розміщення та обслуговування, зокрема, ЗТП № 165, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (земельна ділянка загальною площею 67 кв. м., кадастровий номер :08:031:0042 без права передачі її в суборенду) зі строком дії на 5 років з правом продовження строку дії договору. Об`єктом оренди є тільки земельні ділянки (п. 2.2 договору).

Право оренди зареєстровано, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 111458801 від 23.01.2018.

Відповідно до інформації з ДЗК цільове призначення земельної ділянки з кадастровим номером :08:031:0042 - землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення. Вид використання: для розміщення, будівництва, експлуатації та обслуговування будівель і споруд об`єктів передачі електричної та теплової енергії.

Судом також встановлено наступне.

АТ "Миколаївобленерго" зверталось із листами щодо надання інформації про те, чи обліковується на балансі або перебуває у власності об`єкт нерухомого майна, зокрема, будівля закритої трансформаторної підстанції - ЗТП 10/0,4 кВ № 165, яка розташована по АДРЕСА_1 до: Фонду державного майна України (лист № 01.01/01-16-1924 від 07.04.2023), Миколаївської обласної ради (лист № 01.01/01-18-1927 від 07.04.2023), Вознесенської міської ради (лист № 01.01/01-27-1923 від 07.04.2023).

Відповідно до листа Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях № 02/300 від 08.05.2023 останнім зазначено, що відповідно до листа Фонду державного майна України від 03.05.2023 № 10-15-10884 відомості про нерухоме майно, зокрема, по вул. Михайлівській, 96П в м. Вознесенську Миколаївської області від суб`єктів управління до Фонду з метою внесення до Єдиного реєстру об`єктів державної власності не надавались.

Відповідно до інформації Миколаївської обласної ради № 346-11-05-23 від 27.04.2023 зазначені у запиті об`єкти нерухомого майна, зокрема, ЗТП № 165 по вул. Михайлівській, 96П в м. Вознесенську Миколаївської області, до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Миколаївської області не належать.

Відповідно до інформації виконавчого комітету Вознесенської міської ради № 679/01/01-02/11 від 19.04.2023 зазначені в зверненні об`єкти нерухомого майна, зокрема, ЗТП 10/0,4 кВ № 165, не перебувають у комунальній власності Вознесенської міської ради.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (інформаційна довідка № 372489636 від 02.04.2024) за параметром пошуку "право власності, речові права, іпотеки, обтяження" на об`єкт за адресою Миколаївська область, Вознесенський район, м. Вознесенськ, вул. Михайлівська, буд. 96 П, міститься запис про реєстрацію права власності Вознесенської міської ради на земельну ділянку з кадастровим номером :08:031:0042, запис про реєстрацію речового права оренди на вказану земельну ділянку відповідно до договору оренди землі № 227/17 від 17.11.2017. Записи про реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна, а саме на будівлю ЗТП 10/0,4 кВ № 165, яка розташована по АДРЕСА_1 , відсутні.

Вищевикладені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

ІV. ДЖЕРЕЛА ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 та ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Режим нерухомої речі може бути поширений законом на повітряні та морські судна, судна внутрішнього плавання, космічні об`єкти, а також інші речі, права на які підлягають державній реєстрації.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Відповідно до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом.

Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є.

Якщо особа заволоділа майном на підставі договору з його власником, який після закінчення строку договору не пред`явив вимоги про його повернення, вона набуває право власності за набувальною давністю на нерухоме майно через п`ятнадцять, а на рухоме майно - через п`ять років з часу спливу позовної давності.

Втрата не з своєї волі майна його володільцем не перериває набувальної давності у разі повернення майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування.

Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

ЦК України набрав чинності з 1 січня 2004 року.

Відповідно до п. 8 "Прикінцевих та перехідних положень" ЦК України правила статті 344 Цивільного кодексу України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом.

В постанові від 14.05.2019 у справі № 910/17274/17 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що правовий інститут набувальної давності опосередковує один із первинних способів виникнення права власності, тобто це такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ, воно ґрунтується не на попередній власності та відносинах правонаступництва, а на сукупності обставин, зазначених у частині першій статті 344 Цивільного кодексу України, а саме: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю. Для окремих видів майна право власності за набувальною давністю виникає виключно на підставі рішення суду (юридична легітимація).

Так, набути право власності на майно за набувальною давністю може будь-який учасник цивільних правовідносин, якими за змістом статті 2 Цивільного кодексу України є фізичні особи та юридичні особи, держава Україна, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші суб`єкти публічного права.

Проте не будь-який об`єкт може бути предметом такого набуття права власності. Право власності за набувальною давністю можна набути виключно на майно, не вилучене із цивільного обороту, тобто об`єкт володіння має бути законним.

Аналізуючи поняття добросовісності заволодіння майном як підстави для набуття права власності за набувальною давністю відповідно до статті 344 Цивільного кодексу України, слід виходити з того, що добросовісність як одна із загальних засад цивільного судочинства означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити свої цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна (заволодіння майном), тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом. Володілець майна в момент його заволодіння не знає (і не повинен знати) про неправомірність заволодіння майном. Крім того, позивач як володілець майна повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього.

Звідси, йдеться про добросовісне, але неправомірне, в тому числі безтитульне, заволодіння майном особою, яка в подальшому претендуватиме на набуття цього майна у власність за набувальною давністю. Підставою добросовісного заволодіння майном не може бути, зокрема, будь-який договір, що опосередковує передання майна особі у володіння (володіння та користування), проте не у власність. Володіння майном за договором, що опосередковує передання майна особі у володіння (володіння та користування), проте не у власність, виключає можливість набуття майна у власність за набувальною давністю, адже у цьому разі володілець володіє майном не як власник.

Якщо володілець знає або повинен знати про неправомірність заволодіння чужим майном (у тому числі і про підстави для визнання договору про його відчуження недійсним), то, незважаючи на будь-який строк безперервного володіння чужим майном, він не може його задавнити, оскільки відсутня безумовна умова набуття права власності - добросовісність заволодіння майном.

Відповідна особа має добросовісно заволодіти саме чужим майном, тобто об`єкт давнісного володіння повинен мати власника або бути річчю безхазяйною (яка не має власника або власник якої невідомий). Нерухоме майно може стати предметом набуття за набувальною давністю якщо воно має такий правовий режим, тобто є об`єктом нерухомості, який прийнято в експлуатацію.

Відкритість володіння майном означає, що володілець володіє річчю відкрито, без таємниць, не вчиняє дій, спрямованих на приховування від третіх осіб самого факту давнісного володіння. При цьому володілець не зобов`язаний спеціально повідомляти інших осіб про своє володіння. Володілець має поводитися з відповідним майном так само, як поводився б з ним власник.

Давнісне володіння є безперервним, якщо воно не втрачалося володільцем протягом усього строку, визначеного законом для набуття права власності на майно за набувальною давністю. При цьому втрата не зі своєї волі майна його володільцем не перериває набувальної давності в разі повернення майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування (абзац 2 частини третьої статті 344 Цивільного кодексу України); не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є правонаступником іншого володільця, адже в такому випадку ця особа може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 Цивільного кодексу України). Також не перериває набувальної давності здійснення володільцем фактичного розпорядження майном у вигляді передання його в тимчасове користування іншій особі.

Давнісне володіння має бути безперервним протягом певного строку, тобто бути тривалим. Тривалість володіння передбачає, що має спливти визначений у Цивільному кодексі України строк, що різниться залежно від речі (нерухомої чи рухомої), яка перебуває у володінні певної особи. Для нерухомого майна такий строк складає десять років.

Також для набуття права власності на майно за набувальною давністю закон не повинен обмежувати чи забороняти таке набуття. При цьому право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається виключно за рішенням суду.

Отже, набуття відповідною особою права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності всіх указаних умов у сукупності.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 12.03.2020 у справі № 910/858/19, від 10.02.2020 у справі № 923/82/19, від 16.01.2020 у справі № 916/455/10, від 02.08.2019 у справі № 915/945/18, від 02.08.2019 у справі № 915/962/18, від 09.07.2019 у справі № 920/999/16, від 11.06.2019 у справі № 922/1574/17, від 11.06.2019 у справі № 917/2156/17.

В постанові КЦС ВС від 01.08.2018 року у справі № 201/12550/16-ц Верховний Суд зазначив, що при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, необхідним є встановлення, зокрема, добросовісності та безтитульності володіння. За висновком Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду наявність у володільця певного юридичного титулу унеможливлює застосування набувальної давності. При цьому безтитульність визначена як фактичне володіння, яке не спирається на будь-яку правову підставу володіння чужим майном. Отже, безтитульним є володіння чужим майном без будь-якої правової підстави. Натомість володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності.

Дана правова позиція підтримана в постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.05.2019 № 910/17274/17, і, зокрема, вказано, що оскільки за змістом частини першої статті 344 Цивільного кодексу України добросовісність особи має існувати саме на момент заволодіння нею чужим майном, що є однією з умов набуття права власності на таке майно за набувальною давністю. Після заволодіння чужим майном на певних правових підставах, які в подальшому відпали, подальше володіння особою таким майном має бути безтитульним, тобто таким фактичним володінням, яке не спирається на будь-яку правову підставу володіння чужим майном. Адже володіння майном на підставі певного юридичного титулу виключає застосування набувальної давності, оскільки у цьому разі володілець володіє майном не як власник.

Відсутність добросовісності в позивача під час заволодіння ним спірним майном звільняє від потреби аналізувати інші умови набуття права власності за набувальною давністю, передбачені статтею 344 Цивільного кодексу України (постанова ВП ВС від 14.05.2019 у справі № 910/17274/17).

Таким чином, згідно з висновком щодо застосування норм права, сформованим Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 14.05.2019 у справі № 910/17274/17 умовами набуття права власності за набувальною давністю на підставі статті 344 Цивільного кодексу України є: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю. Для окремих видів майна (нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери) право власності за набувальною давністю виникає виключно на підставі рішення суду.

За змістом частини першої статті 344 Цивільного кодексу України добросовісність особи має існувати саме на момент заволодіння нею чужим майном, що є однією з умов набуття права власності на таке майно за набувальною давністю. Після заволодіння чужим майном подальше володіння особою таким майном має бути безтитульним, тобто таким фактичним володінням, яке не спирається на будь-яку правову підставу володіння чужим майном. Володіння майном на підставі певного юридичного титулу виключає застосування набувальної давності.

В постановах Верховного Суду від 19.09.2018 у справі № 296/6949/17, від 24.01.2019 у справі № 755/16913/16-ц, від 14.05.2019 у справі № 910/17274/17 викладена правова позиція, відповідно до якої за набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого, його власнику було відмовлено.

В постанові КГС ВС від 02.08.2019 у справі № 915/962/18 Верховний Суд зазначив, що суд апеляційної інстанції при вирішення спору, у справі, яка розглядається, дійшов помилкового висновку про те, що набуття права власності на нерухоме майно за набувальною давністю можливе лише у разі існування відомостей про попереднього власника, що унеможливлює набуття особою права власності на спірний об`єкт нерухомості як на безхазяйну річ, оскільки такий висновок не узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду у справі № 910/17274/17, за якими, зокрема, відповідна особа має добросовісно заволодіти саме чужим майном, тобто об`єкт давнісного володіння повинен мати власника або бути річчю безхазяйною (яка не має власника або власник якої невідомий).

Аналогічна правова позиція викладена в постанові КГС ВС від 02.08.2019 у справі №915/945/18.

При набувальній давності тягар доказування добросовісності лягає на зацікавлену сторону - на позивача (постанова КГС ВС від 02.08.2019 у справі № 915/945/18).

V. ВИСНОВКИ СУДУ.

Судом встановлено, що предметом спору у даній справі є вимога про визнання права власності на нерухоме майно - будівлю ЗТП 10/0,4 кВ №165, яка розташована по АДРЕСА_1 .

Станом на день розгляду справи право власності на нерухоме майно (будівлю закритої трансформаторної підстанції) не оформлено, матеріали даної господарської справи не містять доказів, що саме вказане нерухоме майно було передано позивачу.

Спірне нерухоме майно побудовано в 1988 році та введене в експлуатацію (згідно відомостей з технічних паспортів), не вилучене з цивільного обороту та може бути об`єктом набувальної давності. Спірне майно знаходиться на балансі АТ "Миколаївобленерго" з 22.04.2008.

Позивач є оператором системи розподілу електричної енергії відповідно до вимог Закону України "Про ринок електричної енергії" та, виходячи з функціонального призначення спірного об`єкта нерухомого майна, використовує останнє (енергооб`єкт - ЗТП 10/0,4 кВ № 165) при здійсненні господарської діяльності з розподілу електричної енергії, тобто є суб`єктом, здатним набути у власність спірний об`єкт. Так, як підтверджено матеріалами справи, до вказаного енергооб`єкту приєднані споживачі (юридичні та фізичні особи), що мають укладені з АТ "Миколаївобленерго" договори про постачання електричної енергії, договори про користування електричною енергією, договори споживача про надання послуг розподілу електричної енергії. Спірний об`єкт нерухомого майна знаходиться на земельній ділянці, наданій позивачу в оренду згідно договору оренди землі № 227/17 від 17.11.2017. Крім того, матеріалами справи підтверджено, що саме позивачем виготовлялись технічні паспорти на спірний об`єкт, здійснювалось технічне обслуговування вказаного об`єкту, проводились ремонтні роботи тощо. Викладені обставини дозволяють суду стверджувати про те, що позивач АТ "Миколаївобленерго" добросовісно заволодів спірним майном, відкрито та безперервно володіє ним, починаючи з квітня 2008 року, тобто протягом більше 16 років. Доказів неправомірності заволодіння позивачем спірним майном суду не подано. Під час вирішення питання про початок перебігу строку володіння майном суд виходить з приписів п. 1, 8 "Прикінцевих та перехідних положень" ЦК України, відповідно до яких при розгляді справ щодо набуття права власності на підставі статті 344 Цивільного кодексу України правила вказаної статті поширюються на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, що набрав чинності з 01.01.2004. Таким чином, в силу приписів п. 8 "Прикіцевих та перехідних положень" ЦК України в строк, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк після 01 січня 2001 року. Суд дійшов висновку, що початок строку безперервного володіння позивачем спірним нерухомим майном припадає на дату фактичного володіння, тобто починаючи з 22.04.2008.

Судом також встановлено, що згідно наявної в матеріалах даної господарської справи інформації (листи органів державної влади, органів місцевого самоврядування тощо) спірне нерухоме майно не перебуває ані у державній, ані у комунальній власності. Матеріали справи не містять доказів оформлення права власності на спірний об`єкт (будівлю закритої трансформаторної підстанції - ЗТП 10/0,4 кВ № 165, яка розташована по АДРЕСА_1 за будь-якими іншими суб`єктами. Матеріали даної господарської справи також не містять доказів, що будь-яка інша особа претендує на вказане нерухоме майно, не містять доказів наявності спору позивача з третіми особами з приводу нерухомого майна.

Суду не подано доказів, що позивач володів та продовжує володіти (володіти і користуватись) спірним нерухомим майном на підставі будь-яких договорів (правочинів), укладених з третіми особами.

В силу приписів ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років набуває право власності на це майно.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про доведеність позивачем належними та допустимими доказами у справі сукупності умов, передбачених законом (ст. 344 ЦК України), для визнання права власності на об`єкт нерухомого майна за набувальною давністю за позивачем та задоволення позову.

VІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

Судовий збір в розмірі 2 422, 40 грн. згідно ч. 9 ст. 129 ГПК України слід покласти на позивача.

Керуючись ст. 129, 233, 236-238, 240, 241, 254, 256 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати за Акціонерним товариством "Миколаївобленерго", вул. Громадянська, 40, м. Миколаїв, 54017 () право власності за набувальною давністю на будівлю закритої трансформаторної підстанції - ЗТП 10/0,4 кВ № 165, яка розташована по вул. Михайлівська, 96 П в м. Вознесенську Миколаївської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України.

Повний текст рішення складено 16.07.2024

Суддя Е.М. Олейняш