ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у порушенні провадження у справі про банкрутство

Від "11" липня 2024 р. м. Житомир Справа № 906/684/24

Господарський суд Житомирської області у складі судді: Макаревича В.А.

за участю секретаря судового засідання Підгаєцької М.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву від 18.06.2024 представника ОСОБА_1 адвоката Гарманчук О.Р. про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 ,

У засіданні суду прийняли участь:

- від заявника ОСОБА_1 - паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Народицьким РВ УМВС України в Житомирській області 15.12.1997;

- від заявника - адвокат Гарманчук О.Р. - ордер серії АМ №1088695 від 23.05.2024, представник заявника, посвідчення адвоката №001385 від 06.10.2023, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №001385 від 06.10.2023;

ВСТАНОВИВ:

19.06.2024 на електронну пошту Господарського суду Житомирської області, через систему "Електронний суд", надійшла заява від представника ОСОБА_1 адвоката Гарманчук О.Р. від 18.06.2024 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 , з додатками.

Ухвалою суду від 24.06.2024 прийнято заяву представника ОСОБА_1 адвоката Гарманчук О.Р. від 18.06.2024 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 та призначено її до розгляду у підготовчому судовому засіданні. Прийнято заяву № б/н арбітражного керуючого Волторніста Сергія Івановича про участь у справі та призначено її до розгляду у підготовчому судовому засіданні. Призначено підготовче судове засідання на "11" липня 2024 р. о 10:00 год. Зобов`язано фізичну особу ОСОБА_1 в термін до 08.07.2024 надати (надіслати) суду:

- належні докази на підтвердження наявності інших підстав, передбачених статтею 115 Кодексу України з процедур банкрутства, для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність;

- належні та допустимі докази (засвідчені; підписані ЕЦП), які стали підставою для виникнення грошових зобов`язань та підтверджують розмір заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штраф, пеня) по кожному кредитору (у тому числі виписки за картковими рахунками; правочини; первинні бухгалтерські документи, які містять відомості про господарську операцію та підтверджують її здійснення (зокрема банківські виписки, що підтверджують зарахування коштів від кредитних установ, платіжні доручення, видаткові накладні, довідки, листи, протоколи) та будь-які інші докази, що доводять факт невиконання боржником своїх зобов`язань;

- докази щомісячних витрат.

05.07.2024 на електронну пошту суду, через систему "Електронний суд", від представника заявника адвоката Гарманчук О.Р. надійшли додаткові пояснення у справі з виписками по рахунках ОСОБА_2 ..

Представник заявника у судовому засіданні підтримала подану до суду заяву про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи та надала усні пояснення у справі. Повідомила, що заявником надані до матеріалів справи усі наявні докази.

Розглянувши у підготовчому засіданні суду матеріали справи, заслухавши усні пояснення представника заявника, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 113 Кодексу України з процедур банкрутства, провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Згідно з приписами ст. 119 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - Кодекс) у підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, з`ясовує наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, а також вирішує інші питання, пов`язані з розглядом заяви. Підготовче засідання проводиться у порядку, передбаченому цим Кодексом. За наслідками підготовчого засідання господарський суд постановляє ухвалу про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність або про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність.

Частиною 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Цей Кодекс встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

Статтею 1 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що неплатоспроможність - це неспроможність боржника виконати після настання встановленого строку грошові зобов`язання перед кредиторами не інакше, як через застосування процедур, передбачених цим Кодексом.

Застосування судами законодавства про банкрутство зобов`язує суди відповідно до частини першої статті 3 ГПК України також використовувати відображені у нормах цього законодавства особливі принципи інституту банкрутства (неплатоспроможності) для забезпечення мети законодавства про банкрутство (неплатоспроможність).

Одним із принципів, які характерні для правового інституту неплатоспроможності є принцип судового контролю у процедурах банкрутства (неплатоспроможності) щодо повноти та належності дій учасників провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), що зобов`язує суд з достатньою повнотою встановити об`єктивні обставини правовідносин сторін по множинних предметах спорів, які виникають у процедурах банкрутства (неплатоспроможності).

Тож на відміну від справ позовного провадження, в яких господарський суд більш жорстко обмежений принципами диспозитивності та змагальності сторін, у справах про банкрутство (неплатоспроможність) судовий контроль є невід`ємною складовою цього провадження (схожий за змістом висновок, викладений у постанові судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.09.2021 у справі № 911/2043/20).

Застосування судами принципу судового контролю процедур банкрутства (неплатоспроможності) щодо повноти та належності дій учасників справи про банкрутство, єдиного правового захисту інтересів кредиторів в межах процедур банкрутства та пропорційності надає суду правові важелі, які можуть забезпечити дотримання балансу інтересів кредиторів та боржника на кожному з етапів процедур банкрутства (неплатоспроможності).

Відповідно до норм КУзПБ кожна судова процедура у справі про банкрутство (неплатоспроможність) має своє завдання та мету, а їх запровадження має здійснюватися із дотриманням правил (наявності визначених КУзПБ для цього умов) переходу від однієї судової процедури до наступної.

При цьому інститут неплатоспроможності фізичних осіб розрахований на надання допомоги саме добросовісному боржнику, фінансово-майновий стан якого свідчить про його дійсну неплатоспроможність, тому суд повинен вчиняти виважені, послідовні та обґрунтовані процесуальні дії в тому числі і при перевірці наявності підстав для застосування щодо боржника судових процедур, передбачених Книгою четвертою КУзПБ.

Також суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 22.09.2021 у справі № 910/6639/20, в якій Верховний Суд акцентував, що з огляду на мету та цілі КУзПБ інститут неплатоспроможності фізичних осіб призначений для зняття з боржника - фізичної особи тягаря боргів, які мають значний розмір та не можуть бути погашені за рахунок поточних доходів і належного цій особі майна. Правове регулювання відносин, що виникають між боржником та іншими учасниками справи про неплатоспроможність, має на меті поетапно створити для боржника - фізичної особи найбільш сприятливі умови для погашення боргів шляхом їх реструктуризації, а при неефективності таких заходів - забезпечити дієвий механізм продажу активів боржника.

У судових процедурах неплатоспроможності фізичної особи скористатися правом на реабілітацію заслуговує лише чесний і сумлінний боржник, поведінка та подані документи якого не викликатимуть сумнівів у його доброчесності. Тому до фізичної особи-боржника нормами КУзПБ установлено спеціальні вимоги щодо його добросовісності, оскільки інше суперечило б засадам цивільного законодавства, зокрема таким, як добросовісність у здійсненні відповідного права та недопустимість зловживання правом (пункт 6 частини першої статті 3, частина третя статті 13 ЦК України).

Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 26.05.2022 у справі № 903/806/20 сформулював принцип добросовісної поведінки боржника - фізичної особи, за яким право на звільнення від боргів та відновлення платоспроможності у судових процедурах неплатоспроможності фізичної особи набуває лише добросовісний боржник, який не за своїм неправомірним умислом потрапив у стан неплатоспроможності, сумлінно виконує обов`язки боржника та не приховує обставин, що можуть вплинути на розгляд справи чи задоволення кредиторських вимог. При цьому боржник повинен демонструвати ефективне прагнення до компромісу з кредиторами щодо умов реструктуризації боргів та в межах об`єктивних можливостей вживати заходів до задоволення їх вимог.

Отже, до боржника - фізичної особи КУзПБ установлює спеціальні вимоги щодо його добросовісності, як запоруку досягнення компромісу між сторонами стосовно погашення боргів, що має ґрунтуватися на поступках кредиторів та сумлінній співпраці боржника з керуючим реструктуризацією і кредиторами, а також на його відкритій взаємодії з судом, яка полягає у добросовісному користуванні процесуальними правами та сумлінному виконанні процесуальних обов`язків (саме такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 16.05.2023 у справі № 916/1885/22).

Щодо добросовісної поведінки боржника, у постанові Верховного Суду від 26.05.2022 у справі №903/806/20 з цього приводу зазначено наступне.

"59. Тому до боржника - фізичної особи КУзПБ установлює спеціальні вимоги щодо його добросовісності, як запоруку досягнення компромісу між сторонами стосовно погашення боргів, що має ґрунтуватися на поступках кредиторів та сумлінній співпраці боржника з керуючим реструктуризацією і кредиторами, а також на його відкритій взаємодії з судом, яка полягає у добросовісному користуванні процесуальними правами та сумлінному виконанні процесуальних обов`язків.

60. Зокрема, задля отримання бажаного результату - відновлення платоспроможності у судовій процедурі реструктуризації боргів КУзПБ покладає на боржника обов`язки:

- повідомити про обставини, що стали підставою для звернення до суду (пункт 3 частини другої статті 116 КУзПБ), отже обґрунтувати природу і причини неплатоспроможності, надати інформацію щодо витрачання коштів, отриманих від кредитора (кредитодавця, позикодавця), та/або щодо руху основних активів з часу виникнення зобов`язань перед кредиторами тощо;

- надати повну і достовірну інформацію про власний майновий стан та членів його сім`ї, щодо розміру та джерел доходів (пункти 4 -11 частини третьої статті 116 КУзПБ), тому у разі необхідності і додаткові пояснення чи документи на підтвердження належного виконання цих вимог;

- подати проєкт плану реструктуризації боргів та співпрацювати з керуючим реструктуризацією і зборами кредиторів при погодженні його змісту (частина четверта статті 116, частина сьома статті 126 КУзПБ);

- повністю погасити окремі види заборгованості до затвердження судом плану реструктуризації боргів боржника (стаття 125 КУЗПБ);

- погашати вимоги кредиторів згідно з умовами плану реструктуризації боргів у разі його затвердження (частина перша статі 128 КУзПБ).

62. Системне тлумачення цих приписів свідчить, що за їх змістом законодавець закріпив у спеціальних нормах КУзПБ принцип добросовісної поведінки боржника - фізичної особи, за яким право на звільнення від боргів та відновлення платоспроможності у судових процедурах неплатоспроможності фізичної особи набуває лише добросовісний боржник, який не за своїм неправомірним умислом потрапив у стан неплатоспроможності, сумлінно виконує обов`язки боржника та не приховує обставин, що можуть вплинути на розгляд справи чи задоволення кредиторських вимог, при цьому демонструє дієве прагнення до компромісу з кредиторами щодо умов реструктуризації боргів та в межах об`єктивних можливостей вживає заходів до задоволення їх вимог.

63. Саме такий боржник реалізує право ініціювати провадження у справі про власну неплатоспроможність не на шкоду кредиторам, а для досягнення легітимної мети цього провадження - соціальної реабілітації добросовісного боржника за спеціальною судовою процедурою шляхом реструктуризації заборгованості та/або звільнення від боргів задля відновлення його платоспроможності."

У своїй заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 зазначено, що, починаючи з 2021 року ОСОБА_1 перебувала у кредитних відносинах з банківськими та фінансовими установами України та укладала правочини, за якими отримувала послуги споживчого кредитування у вигляді грошових коштів з метою покращити свій фінансовий стан. Проте, внаслідок воєнної агресії з боку росії на території України з 24.02.2022, у боржниці накопичилась певна кількість грошових зобов`язань, які не можуть бути нею виконані з причин недостатності грошового доходу та відсутності майна, яке може бути реалізоване з метою погашення боргу.

У поданій заяві заявник повідомила, що у власності ОСОБА_1 має земельну ділянку площею 3,8 га, що підвереджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Крім того, у судовому засіданні представник заявника адвокат Гарманчук О.Р. повідомила, що заявник повністю припинила погашення своїх кредитів, тобто у продовж більш, ніж двох місяців вона не мала фінансової можливості виконувати свої грошові зобов`язання перед кредиторами у розмірі 100% місячних платежів по всім кредитним зобов`язанням.

Представник заявника у заяві зазначає, що на даний час існують й інші обставини, які свідчать, що найближчим часом вона не зможе відновити погашення своїх кредитів, що виникли внаслідок повномасштабного вторгнення росії на територію України з 24.02.2022, зокрема - збільшення інфляції з початку 2022 року, відсутності динаміки зростання власних доходів боржника тощо.

Повідомляє, що на момент подачі даної заяви загальна сума заборгованості перед всіма кредиторами складає 534 951, 81 грн.

На підтвердження зазначеного, заявником у якості підтвердження укладення договорів з кредиторами та наявності відповідної заборгованості наданий, зокрема, список кредиторів та боржників ОСОБА_1 , виписку з Українського бюро кредитних історій (з актуальною інформацією станом на 10.05.2024), випискою по кредитній картці АТ "ПУМБ", виписками по карткових рахунках АТ "Ощадбанк".

Представник заявника у судовому засіданні повідомила, що нею були направлені адвокатські запити до відповідних банківських установ для отримання підтвердження наявності заборгованості боржника перед кредиторами, її актуального розміру та підтверджуючих документів. Однак, відповідь було отримано: від ТОВ "Слон кредит" №24-855 від 28.05.2024, ТОВ "Маніфа" №1666 від 27.05.2024, ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА"№2466 від 31.05.2024, ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" №4546/24 від 04.06.2024, ТОВ "ІННОВА ФІНАНС" №20240528-1 від 28.05.2024, ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ"№27/05/24/ТФТ-3 від 27.05.2024, ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" №3908 від 29.05.2024, ТОВ "ФК КРЕДИТОНЛАЙН" (попереднє найменування - ТОВ "ФК "Є ГРОШІ КОМ") №1086/24-вих від 24.05.2024, ТОВ "ФК "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" №ФК/1315 від 04.06.2024.

Правовою підставою для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність заявник зазначає пункти 2, 4 ч. 2 ст. 115 Кодексу України з процедур банкрутства.

На підставі зазначеного, ОСОБА_1 та її представник просять суд відкрити провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 .

Згідно з наданими даними заявником, як боржником інформації, витягом з Українського Бюро Кредитних історій (УБКІ) (звіт актуальний станом на 10.05.2024) є заборгованість ОСОБА_1 перед 13 фінансовими установами: ТОВ "СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР", ТОВ "АЛЕКСКРЕДИТ", ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС", ТОВ "ІННОВА ФІНАНС", ТОВ "ФК "Є ГРОШІ КОМ", ТОВ "СЕЛФЇ КРЕДИТ", ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА", TOB "СЛОН КРЕДИТ", TOB "УКР КРЕДИТФІНАНС", АТ "ПУМБ", ТОВ "БІЗПОЗИКА", ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ", ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" на загальну суму 534 951, 81 грн.

Крім того, з наданого у якості доказу до матеріалів заяви, витягу УБКІ вбачається, що кредитні договори з ТОВ "МАНІФА", ТОВ "МІЛОАН", ТОВ "МАНІВЕО" - продані, кредитний договір з ТОВ "БІЗПОЗИКА" - реструктуризований.

Отже, ОСОБА_1 , уклала кредитні договори, по яких існує заборгованість згідно конкретизованого списку кредиторів та боржників (який додано до заяви) з відповідними фінансовими установами.

Завданням підготовчого засідання господарського суду при розгляді заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи є перевірка підтвердження належними та допустимими доказами обставин, що вказані боржником, як ознаки його неплатоспроможності чи її загрози відповідно до вищезазначених положень частини другої статті 115 Кодексу України з процедур банкрутства.

Водночас при ініціюванні справи про неплатоспроможність фізичної особи наявність простроченої заборгованості чи можливість невиконання грошових зобов`язань найближчим часом (загроза неплатоспроможності) має підтверджуватися доказами у відповідному обсязі, виходячи з правової природи правовідносин між боржником та кредитором. Такими доказами, серед іншого, можуть бути судові рішення, правочини, первинні бухгалтерські документи, які містять відомості про фінансову операцію та підтверджують її здійснення (зокрема, банківські виписки, платіжні доручення, довідки) та будь-які інші докази, що доводять факт невиконання боржником своїх зобов`язань, а у випадку загрози неплатоспроможності - потенційну можливість такого невиконання.

У відповідності до положень статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства обов`язок подання документів, на підставі яких виникла заборгованість заявника, покладений на заявника.

Звертаючись до господарського суду із заявою про відкриття справи про неплатоспроможність фізична особа - боржник повинна розкрити повну та вичерпну інформацію про загальну суму заборгованості та строк виконання зобов`язань, а також документально підтвердити таку інформацію належними та допустимими доказами у розумінні вимог статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, що також передбачено пунктами 3, 14 частини третьої статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства.

Окрім того, положення Кодексу України з процедур банкрутства визначають обов`язок боржника у своїй заяві про відкриття справи навести всі обставини неплатоспроможності та документально їх підтвердити.

Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність. Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

В свою чергу, п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 встановлює, що виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Відтак, доказами, які підтверджують факт надання кредитних коштів, наявність заборгованості, її розмір та строк прострочки по платежам, є первинні документи, оформлені відповідно до вимог статті 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність. (Саме такого висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 30.01.2018 року у справі №161/16891/15-ц та від 25.05.2021 у справі №554/4300/16-ц).

Боржник зобов`язаний надати суду докази припинення погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців, зокрема:

- докази на підтвердження факту отримання та строків платежу по кожному кредитору (договори; виписки по рахунку, тощо);

- докази припинення погашення кредитів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців (довідка фінансової установи про заборгованість; розрахунок фінансової установи про заборгованість (у усіма складовими), тощо).

У даному випадку заявником у якості підтвердження укладення договорів з кредиторами та наявності заборгованості наданий конкретизований список кредиторів, виписки по картах (рахунках), частково - відповіді на запити від фінансових установ, частково - договори з кредиторами.

Проте, проаналізувавши подані заявником документи, суд дійшов висновку, що надані докази мають неточну та неповну інформацію, на підставі якої, суд позбавлений можливості встановити наявність підстав для відкриття провадження у справі.

Слід зазначити, що боржником, не надано належних доказів з актуальною інформацією на момент звернення до суду в частині (всіх копій договорів, квитанцій, банківських виписок тощо), що підтверджують суми грошових вимог кредиторів (заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстав виникнення зобов`язань, а також строку їх виконання згідно із законом або договором, через їх відсутність. Так, взагалі не надано договорів, на які посилається заявник, з кредиторами ТОВ "Споживчий центр Швидко Гроші", ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС", ТОВ "СЕЛФІ КРЕДИТ", АТ "ПУМБ", ТОВ "АЛЕКСКРЕДИТ".

Заявником не надано докази про направлені запити всім кредиторам, на які посилається у своїй заяві представник ОСОБА_1 , зокрема, не надано запитів nf ljrfpsd про їх направлення кредиторам: ТОВ "СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР", ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС", ТОВ "СЕЛФЇ КРЕДИТ" з метою отримання (докази про неможливість отримання) підтвердження наявності заборгованості боржника перед кредиторами, її актуального розміру та підтверджуючих документів, на підставі яких можна було б встановити реальну та актуальну суму боргу.

Надані заявником у якості доказів договори, укладені фізичною особою з фінансовими установами, можуть свідчити про домовленість сторін договорів та можуть бути доказами у справі про наявність дійсного основного зобов`язання боржника перед фінансовими установами, суми заборгованості та строку прострочки по платежам за основним зобов`язанням лише у сукупності з іншими доказами, зокрема, первинними документами.

Роздруківка кредитної історії не є належним доказом припинення погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців, як цього вимагає п. 2 ч. 2 ст. 115 Кодексу України з процедур банкрутства.

Судом досліджено, що заявником не надано належних доказів припинення погашення ним кредитів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців, що унеможливлює дослідити строк непогашення більше двох місяців).

З огляду на зазначене, без необхідних доказів, суд позбавлений можливості встановити факт наявності заборгованості і як наслідок, що боржник припинив погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців.

Враховуючи, що боржник зобов`язаний надати суду докази припинення погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за к о ж н и м з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців, суд не приймає посилання боржника на те, що не може бути підставою для відмови у відкритті проваджений у справі про неплатоспроможність боржника сам лише факт ненадання кредитних договорів зі всіма заявленими кредиторами, виписок по рахунках та довідок банків та інших фінансових установ щодо розміру заборгованості та часткове надання кредитних договорів та виписок по рахункам щодо стану заборгованості, а також, зважаючи на ненадання запитів та доказів направлення боржником зазначених запитів до всіх ( а не окремих) його кредиторів щодо надання кредитних договорів (договорів позики тощо), виписок по рахункам та довідок про стан заборгованості.

Заявником, також, не доведено належними та допустимими доказами наявності інших підстав, передбачених ст. 115 Кодексу України з процедур банкрутства, для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Частинами 1, 3, 4 ст. 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Тобто, саме на заявника покладено обов`язок надання доказів на підтвердження своїх доводів.

Відповідно до матеріалів справи, заявник не розкрила та не повідомила повну інформацію про членів сім`ї та їх доходи, зокрема, в заяві вказано, що сім`я боржника складається з чоловіка - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочки - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , сина - ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 повідомила, що з нею проживають у будинку, за адресою АДРЕСА_1 та ведуть спільне господарство, чоловік та син. Дочка проживає у м. Житомирі, де знімає кімнату в гуртожитку та з заявником спільне господарство не веде.

Також повідомила, що на даний час ОСОБА_1 працює заступником директора школи, вчителем закладу загальної освіти у відділі освіти, культури, молоді туризму та спорту Вчорайшенської сільської ради (заробітна плата в сумі орієнтовно 16200 грн на місяць).

З усних пояснень у судовому засіданні заявника, чоловік заявника ОСОБА_3 з червня 2023 працює в Житомирському бронетанковому заводі та отримує заробітну плату в розмірі 20 000, 00 грн.

Натомість, до матеріалів справи не додано доказів про доходи та витрати боржника та про працевлаштування і доходи чоловіка. Також до заяви про неплатоспроможність всупереч п.11 ч.3 ст.116 Кодексу України з процедур банкрутства в з а г а л і н е д о д а н о д е к л а р а ц і ї про майновий стан боржника та членів сім`ї (за 2021, 2022, 2023 роки та за період 2024 року, в якому подається заява про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, станом на перше число місяця, що передує місяцю подання заяви до суду) та членів її сім`ї. Зазначене підтверджується відсутністю в додатках до заяви про неплатоспроможність зазначених декларацій про майновий стан боржника (т. 1 а.с. 10 - 11).

З огляду на таке у суду відсутня можливість встановити реальні доходи заявника., адже подання декларацій про майновий стан надає можливість не лише встановити перелік та вартість майна боржника та членів сім`ї, стан доходів та витрат на відповідну дату, а й динаміки розміру активів за відповідний період. Поряд з цим, декларація може містити відомості, що можуть свідчити про ухилення боржника від погашення боргу перед кредиторами.

Посилання на військовий стан, на збільшення інфляції , як на підставу для звернення із даною заявою, суд не приймає, так як зазначені факти є загальновідомими та розповсюджуються на усіх громадян України.

Військовий стан у даному випадку не є підставою для припинення виконання позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором.

Отже, зазначені заявником обґрунтування інших підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність не знайшло свого документального підтвердження, тобто не доведено належними доказами.

Слід зазначити, що законодавець закріпив у спеціальних нормах КУзПБ принцип добросовісної поведінки боржника - фізичної особи, за яким право на звільнення від боргів та відновлення платоспроможності у судових процедурах неплатоспроможності фізичної особи набуває лише добросовісний боржник, який не за своїм неправомірним умислом потрапив у стан неплатоспроможності, сумлінно виконує обов`язки боржника та не приховує обставин, що можуть вплинути на розгляд справи чи задоволення кредиторських вимог, при цьому демонструє дієве прагнення до компромісу з кредиторами щодо умов реструктуризації боргів та в межах об`єктивних можливостей вживає заходів до задоволення їх вимог.

Саме такий боржник реалізує право ініціювати провадження у справі про власну неплатоспроможність не на шкоду кредиторам, а для досягнення легітимної мети цього провадження - соціальної реабілітації добросовісного боржника за спеціальною судовою процедурою шляхом реструктуризації заборгованості та/або звільнення від боргів задля відновлення його платоспроможності.

Суд зауважує, що провадження у справах про банкрутство є самостійним видом судового провадження і характеризується особливим процесуальним порядком розгляду справ, специфічністю цілей і завдань, особливим суб`єктним складом, тривалістю судового провадження, що істотно відрізняють це провадження від позовного.

З огляду на положення процесуального закону, господарський суд, здійснюючи правосуддя, обмежений принципами диспозитивності та змагальності сторін, водночас у справах про банкрутство (неплатоспроможність) судовий контроль є невід`ємною складовою цього провадження.

Згідно ч.4 ст. 119 Кодексу про банкрутство, господарський суд постановляє ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність, якщо, відсутні підстави для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Враховуючи те, що заявник не довів наявності підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, суд дійшов до висновку про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність.

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Заявником не доведено відсутності у нього, чи неможливості отримання інших доказів (договори з усіма кредиторами, судові рішення, правочини, первинні бухгалтерські документи, які містять відомості про господарську операцію та підтверджують її здійснення (зокрема, банківські виписки з усіх банківських установ, платіжні доручення, видаткові накладні, довідки, листи, протоколи), інші належні докази) на підтвердження наявності у нього заборгованості, які б доводили факт невиконання ним своїх зобов`язань, а у випадку загрози неплатоспроможності - потенційну можливість такого невиконання.

Збирання доказів у справі не є обов`язком суду, крім випадків, які прямо встановлено нормами Господарського процесуального кодексу України.

Зважаючи на те, що судом відмовлено у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність боржника, господарський суд залишає без розгляду клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Гарманчук Олександри Романівни про призначення арбітражного керуючого Волторніста Сергія Івановича керуючим реструктуризацією у справі та заяву № б/н арбітражного керуючого Волторніста Сергія Івановича про участь у справі.

З урахуванням частини 7 статті 39 Кодексу України з процедур банкрутства, відмова у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність не перешкоджає повторному зверненню до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність за наявності підстав, встановлених цим Кодексом.

Керуючись статтями 1, 2, 9, 113, 115, 119 Кодексу України з процедур банкрутства, статтями 234 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Житомирської області

УХВАЛИВ:

1. Відмовити представнику ОСОБА_1 - адвокату Гарманчук Олександрі Романівні у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ).

2. Залишити без розгляду клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Гарманчук Олександри Романівни про призначення арбітражного керуючого Волторніста Сергія Івановича керуючим реструктуризацією у справі.

3. Залишити без розгляду заяву № б/н арбітражного керуючого Волторніста Сергія Івановича про участь у справі.

Ухвала набрала законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені ст.ст.254- 257 Господарського процесуального кодексу України.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію у справі, що розглядається: http://court.gov.ua/fair/sud5007/.

Дата підписання ухвали: 16.07.2024

Суддя Макаревич В.А.