УХВАЛА

15 липня 2024 року

м. Київ

cправа № 916/1643/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Колос І.Б. (головуючий), Ємця А.А., Жайворонок Т.Є.,

розглянувши матеріали касаційної скарги акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 17.06.2024

у справі № 916/1643/23

за позовом акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до житлово-будівельного кооперативу "Французький бульвар-білдінг"

про стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі - АТ "НАК "Нафтогаз України") звернулося до господарського суду Одеської області з позовною заявою до житлово-будівельного кооперативу "Французький бульвар-білдінг" (далі - ЖБК "Французький бульвар-білдінг") про стягнення з останнього 451 108,12 грн (з урахуванням пояснень щодо суми позовних вимог), з них: 300 000,00 грн основного боргу, 26 439,93 грн пені, 17 965,68 грн - 3% річних та 106 702,51 грн інфляційних втрат за неналежне виконання умов укладеного між сторонами договору постачання природного газу від 13.10.2020 № 20/21-4316-ТЕ-23 в частині повної та своєчасної оплати за спожитий природний газ.

Рішенням господарського суду Одеської області від 05.03.2024 у справі № 916/1643/23: провадження у справі за позовом АТ "НАК "Нафтогаз України" до ЖБК "Французький бульвар-білдінг" в частині стягнення 25 000,00 грн основного боргу закрито; позов АТ "НАК "Нафтогаз України" до ЖБК "Французький бульвар-білдінг" про стягнення 275 000,00 грн основного боргу, 26 439,93 грн пені, 17 965,68 грн 3% річних, 106 702,51 грн інфляційних втрат задоволено; стягнуто з ЖБК "Французький бульвар-білдінг" на користь АТ "НАК "Нафтогаз України" 275 000,00 грн основного боргу, 26 439,93 грн пені, 17 965,68 грн 3% річних, 106 702,51 грн інфляційних втрат.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 17.06.2024 у справі № 916/1643/23 апеляційну скаргу ЖБК "Французький бульвар-білдінг" задоволено частково; рішення господарського суду Одеської області від 05.03.2024 у справі № 916/1643/23 скасовано в частині задоволення позовних вимог про стягнення 26 439,93 грн пені, 8 679,44 грн - 3% річних та 78 714,07 грн інфляційних втрат; у задоволенні позову в цій частині відмовлено, в частині розподілу судових витрат рішення змінено, в решті рішення залишено без змін, виклавши резолютивну частину в наступній редакції: "1. Провадження у справі № 916/1643/23 за позовом АТ "НАК "Нафтогаз України" до ЖБК "Французький бульвар-білдінг" в частині стягнення 25 000,00 грн основного боргу закрити. 2. Позов АТ "НАК "Нафтогаз України" до ЖБК "Французький бульвар-білдінг" про стягнення 275 000,00 грн основного боргу, 26 439,93 грн пені, 17 965,68 грн - 3% річних та 106 702,51 грн інфляційних втрат задовольнити частково. 3.Стягнути з ЖБК "Французький бульвар-білдінг" на користь АТ "НАК "Нафтогаз України" 275 000,00 грн основного боргу, 9 286,24 грн 3% річних, 27 988,44 грн інфляційних втрат, а також 4 665,88 грн витрат зі сплати судового збору за подання позовної заяви. 4. У задоволенні решти позовних вимог відмовити". Стягнуто з АТ "НАК "Нафтогаз України" на користь ЖБК "Французький бульвар-білдінг" витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд справи в сумі 649,60 грн.

АТ "НАК "Нафтогаз України" 04.07.2024, через підсистему "Електронний суд", звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою, у якій просить скасувати постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 17.06.2024 у справі № 916/1643/23, залишити в силі рішення господарського суду Одеської області від 05.03.2024 у справі № 916/1643/23.

Перевіривши матеріали касаційної скарги АТ "НАК "Нафтогаз України" у справі № 916/1643/23, Касаційний господарський суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Аналогічне положення закріплено у частині першій статті 17 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), яким передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Частиною п`ятою статті 12 ГПК України визначено, що для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 163 ГПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за якими стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2023 установлено у розмірі 2 684,00 грн.

Позов подано у квітні 2023 року. Предметом позову у справі № 916/1643/23 є стягнення 451 108,12 грн, а отже, ціна позову у цій справі не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (500 х 2 684,00 грн = 1 342 000,00 грн).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 287 ГПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Суд звертає увагу, що норма пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України передбачає виключні випадки, за умови доведення скаржником їх наявності, посиланням на відповідні обставини, судове рішення у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб може бути предметом касаційного оскарження. При цьому тягар доказування наявності випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 287 ГПК України, покладається на скаржника.

Зі змісту касаційної скарги убачається, що скаржник із посиланням на порушення норм процесуального права, вказує випадки передбачені підпунктами "а", "в" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України, зазначає, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики та має виняткове значення для учасника справи, оскільки стосується регулювання відносин на ринку природного газу та прямо впливає на фінансовий стан підприємств - учасників даного ринку.

Розглянувши міркування наведені у касаційній скарзі та зміст оскаржуваного судового рішення, колегія суддів дійшла висновку про недоведеність наявних випадків для відкриття касаційного провадження.

Фундаментальне значення для формування правозастосовчої практики означає, що скаржник у своїй касаційній скарзі ставить на вирішення суду касаційної інстанції проблему, яка, у випадку відкриття касаційного провадження Верховним Судом, впливатиме на широку масу спорів, створюючи тривалий у часі, відмінний від минулого підхід до вирішення актуальної правової проблеми.

У поданій касаційній скарзі скаржник хоча і зазначає про фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, однак не наводить жодних обґрунтувань, які дозволяють дійти висновку, що при перегляді оскаржуваного судового рішення у цій справі має бути усунута невизначеність на нормативному рівні правових питань, які можуть кваліфікуватися, що питання має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, або існує необхідність вирішити питання застосування аналогії закону чи права.

Щодо "виняткового значення" справи, то в цьому випадку оцінка судом такої "винятковості" може бути зроблена виключно на підставі дослідження мотивів, відповідно до яких сам учасник справи вважає її такою, що має для нього виняткове значення. Винятковість значення справи для учасника справи можна оцінити тільки з урахуванням особистої оцінки справи таким учасником. Отже, особа, яка подає касаційну скаргу, має обґрунтувати наявність відповідних обставин у касаційній скарзі.

Доводи, наведені у касаційній скарзі, зводяться до висловлення незгоди з оскаржуваним судовим рішенням суду апеляційної інстанції, викладення власного бачення у питанні застосування правових норм, є проханням про повторний перегляд справи та переоцінку встановлених судом обставин та доказів, що виходить за межі повноважень Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати сталість судової практики, а не можливість проведення "розгляду заради розгляду".

Учасники судового процесу повинні розуміти, що визначені підпунктами "а"-"г" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України випадки є винятком із загального правила і необхідність відкриття касаційного провадження у справі на підставі будь-якого з них потребує належних, фундаментальних обґрунтувань, як від заінтересованих осіб, так і від суду, оскільки в іншому випадку принцип "правової визначеності" буде порушено.

Тож тенденції нормативно-правового регулювання національної моделі касаційного оскарження свідчать про перехід на конституційному рівні до моделі обмеженої касації, що реалізується, зокрема, за допомогою введення переліку випадків, коли рішення підлягає касаційному оскарженню, а також низки процесуальних фільтрів.

Введення процесуальних "фільтрів" не порушує право на доступ до суду, оскільки таке право вже реалізоване при зверненні до суду першої та апеляційної інстанцій, та можна стверджувати, що введення процесуальних "фільтрів" допуску до перегляду судових рішень касаційним судом не порушує право доступу до правосуддя.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 23.10.1996 "Справа "Леваж Престасьон Сервіс проти Франції" (Levages Prestations Services v. France, заява №21920/93, пункт 48) вказано, що зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, роль якого обмежено перевіркою правильності застосування норм закону, процесуальні процедури у такому суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється після його розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 293 ГПК України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З огляду на викладене, Касаційний господарський суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою АТ "НАК "Нафтогаз України" на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 17.06.2024 у справі № 916/1643/23, оскільки вона подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 234, 287, 293 ГПК України, Верховний Суд,

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 17.06.2024 у справі № 916/1643/23.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя І. Колос

Суддя А. Ємець

Суддя Т. Жайворонок