ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"09" липня 2024 р.м. Одеса Справа № 916/1776/24

Господарський суд Одеської області у складі судді Щавинської Ю.М.

секретар судового засідання Павлова О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ВК Альянс" (03061, м.Київ, вул.Шепелєва Миколи, буд. 6)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Південькрантранс" (65069, Одеська обл., м. Одеса, вул. Дунаєвського, буд. 1)

про стягнення 58 716,08 грн

за участю представників сторін:

від позивача: Сандугей І. В. - ордер АІ №1594079 від 15.04.2024;

від відповідача: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "ВК Альянс".

23.04.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю "ВК Альянс" звернулося до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Південькрантранс", в якій просить суд стягнути з відповідача штраф в розмірі, еквівалентному 560 Євро, конвертованого в гривню згідно офіційного курсу НБУ станом на день ухвалення рішення, збитки у сумі 35 164,61 грн, а також судові витрати.

2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 29.04.2024 провадження у справі №916/1776/24 було відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на "29" травня 2024 р. о 12:30.

У судове засідання з`явився позивач. Відповідач в судове засідання не з`явився.

Протокольною ухвалою від 29.05.2024 оголошено перерву в судовому засіданні при розгляді справи по суті до 24.06.2024 о 16:00.

11.06.2024 до суду від позивача надійшло клопотання про долучення доказів.

У судове засідання 24.06.2024 з`явився позивач. Відповідач в судове засідання не з`явився.

Протокольною ухвалою від 24.06.2024 оголошено перерву в судовому засіданні при розгляді справи по суті до 08.07.2024 о 16:00.

25.06.2024 до суду від позивача надійшло клопотання про долучення доказів.

04.07.2024 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву разом з клопотанням про поновлення строку на подання відзиву.

08.07.2024 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив.

В судове засідання 08.07.2024 з`явився позивач. Відповідач в судове засідання не з`явився.

Протокольною ухвалою від 08.07.2024 судом задоволено клопотання відповідача, поновлено строк на подання відзиву та прийнято наданий відзив до розгляду.

У судовому засіданні 08.07.2024 судом вийшов до нарадчої кімнати

Після нарадчої кімнати 09.07.2024 судом було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

3. Позиція учасників справи.

3.1. Доводи Товариства з обмеженою відповідальністю "ВК Альянс".

07 червня 2022 року між ТОВ "ВК Альянс" (Експедитор) та ТОВ "Катанзаро Євразія" (Замовник) було укладено договір №1905АМ на транспортно-експедиційне обслуговування та міжнародні перевезення вантажів.

Згідно з даним договором (пункт 1.1) експедитор приймає на себе обов`язки за плату і за рахунок замовника організувати виконання послуг, пов`язаних з перевезенням вантажів в міжнародному та/або регіональному сполученні (під регіоном в рамках даного договору приймається територія України), а саме: організувати виконання послуг, пов`язаних із безперешкодним перевезенням вантажів замовника автомобільним транспортом з метою його доставки від пунктів відправлення до пунктів призначення на території України й інших держав.

Відповідно до п.1.3 даного договору вид, об`єм, строки, вартість послуг

експедитора за даним договором визначаються окремо для кожного перевезення - у

відповідності до погоджених заявок замовника (далі - «заявка»), які підлягають узгодженню у порядку ст. 3 даного договору. Узгоджені сторонами заявки являють собою домовленість сторін стосовно істотних умов перевезення вантажу замовника у рамках цього договору і є його невід`ємною частиною.

В рамках даного договору із замовником (клієнтом) 06.02.2024 було узгоджено заявку-договір №24-1299 та заявку-договір №24-1300 про надання транспортних послуг в міжнародному сполученні.

З метою виконання вказаних заявок для організації перевезення вантажу в міжнародному сполученні 06.02.2024 між ТОВ "ВК Альянс" (Експедитор, Позивач) та ТОВ "Південькрантранс" (Виконавець, Перевізник, Відповідач) було укладено договори-заявки про надання транспортних послуг в міжнародному сполученні №24-1300-1 від 06.02.2024 та №24-1299-1 від 06.02.2024.

Таким чином, між позивачем та відповідачем були укладені договори перевезення.

Згідно з частиною 1 статті 917 ЦК України перевізник зобов`язаний надати

транспортні засоби під завантаження у строк, встановлений договором.

Обидва договори передбачали подачу автомобілів на завантаження 13-14 лютого

2024 року в м. Бургас, Болгарія.

Однак у вказані дати ТОВ "Південькрантранс" не виконало свої зобов`язання за договорами та не подало автомобілі на завантаження.

У відповідності до п. 17.5 договорів у разі відмови менше ніж за 24 години до часу завантаження та неподачі автомобіля виконавцем, експедитор має право знайти заміну і виставити штраф на 20 % від суми за перевезення.

Також згідно з п. 17.6 договорів за неподання транспортного засобу виконавцем, або подання автомобіля, що не відповідає вимогам, вказаним у заявці/договорі-заявці, або подання в несправному стані, виконавець сплачує експедитору штраф у розмірі 20 % від суми фрахту, вказаного у заявці/договорі-заявці.

Сума фрахту в договорі-заявці №24-1300-1 від 06.02.2024 становить 1400 євро.

Сума фрахту в договорі-заявці №24-1299-1 від 06.02.2024 становить 1400 євро.

Таким чином, позивач просить суд відповідно до п.17.5, 17.6 договорів стягнути з відповідача штраф за неподачу автомобіля на завантаження відповідно до договору-заявки №24-1300-1 від 06.02.2024 у сумі 280 євро, штраф за неподачу автомобіля на завантаження відповідно до договору-заявки №24-1299-1 від 06.02.2024 у сумі 280 євро.

Сума штрафу відповідача на дату подачі позову становить 560 Євро, що відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 19.04.2024 (1 Євро = 42,2789 гривень) відповідає 23 676,18 грн.

Крім того, позивач посилається на п. 5 договорів-заявок із відповідачем, згідно з яким виконавець несе майнову відповідальність за всі матеріальні збитки, нанесені експедитору з вини виконавця, і зобов`язаний відшкодувати їх у розмірі фактично нанесених збитків.

Позивач зазначає, що у зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань по подачі автомобілів було зірвано замовлення на доставку, за яким позивач виступав Експедитором, а кінцевим замовником по перевезенню було ТОВ "Кантанзаро Євразія", який відмовився від перевезення та знайшов іншого контрагента.

Крім того, ТОВ "Кантанзаро Євразія" направив позивачу лист-претензію №0103 від 01.03.2024 , відповідно до якого вимагало сплати 830,00 євро як компенсації платежів, що були здійснені ним при відміні транспортних засобів та заміні транзитних документів.

Позивач сплатив за відповідною претензією 35 164,61 грн відповідно до платіжної інструкції №2109 від 29 березня 2024 року.

Таким чином, як зазначає позивач, він зазнав прямих збитків внаслідок порушення зобов`язань з боку ТОВ "Південькрантранс" в розмірі 35 164,61 грн, які підлягають стягненню з відповідача.

04 березня 2024 року позивач направив відповідачу претензію №1-А від 04.03.2024, в якій вимагав оплатити вказаний штраф, а також компенсувати завдані збитки. Водночас, вказану претензію залишено без відповіді.

Щодо доводів відповідача стосовно не зазначення позивачем адреси завантаження позивач зазначає наступне.

В договорах-заявках було зазначено місце подачі - Бургас, Болгарія. Точна адреса - це безпосередньо певний портовий док, який узгоджується в оперативному порядку безпосередньо з водієм автомобіля, що є звичайною практикою. Водночас, відповідач не прибув навіть до узгодженого міста у вказані дати.

Відповідно до пункту 1 статті 14 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення якщо з будь-якої причини виконання договору на встановлених вантажною накладною умовах є чи стає неможливим до прибуття вантажу до передбаченого для його доставки місця, перевізник запитує інструкції в особи, яка має право розпоряджатися вантажем відповідно до положень статті 12.

Однак відповідач не надає жодних підтверджень щодо запиту таких інструкцій, а також не спростовує факту того, що автомобілі не прибули в місто Бургас (Болгарія), не надає жодних підтверджень того, що автомобілі прибули, або ж що він запитував інструкції щодо точного місця завантаження.

Таким чином, твердження відповідача є безпідставними, не підтверджені належними доказами та не спростовують факту порушення ним своїх зобов`язань за договорами-заявками.

3.2. Доводи Товариства з обмеженою відповідальністю "Південькрантранс".

Відповідач заперечує проти задоволення позову та зазначає, що між позивачем та відповідачем дійсно було узгоджено договір-заявку № 24-1299-1 від 06.02.2024 і договір-заявку № 24-1300-1 від 06.02.2024 про надання транспортних послуг в міжнародному сполученні.

У вказаних заявках зазначено у якості адреси завантаження Болгарію, Бургас, а також зазначено, що точну адресу позивач надасть трохи згодом.

Відповідач зазначає, що договір перевезення має укладатись у письмовій формі відповідно до умов національного та міжнародного законодавства, а також в договорі має бути зазначено місце прийняття вантажу.

Водночас, з огляду на те, що позивачем зазначено, що точну адресу останній надасть трохи згодом, мала бути укладена додаткова угода або новий договір-заявка письмово із зазначенням точної адреси завантаження.

Таким чином, відповідач зазначає, що, оскільки позивачем не було виконано умови заявки-договору про надання точної і достатньої інформації щодо адреси завантаження, про що не було укладено додаткової угоди або нової заявки-договору, це унеможливило подальше виконання заявок-договорів, а тому, на думку відповідача, відповідальність за всю шкоду і збитки має нести позивач.

4. Фактичні обставини, встановлені судом.

07 червня 2022 року між ТОВ "ВК Альянс" (Експедитор) та ТОВ "Катанзаро Євразія" (Замовник) було укладено договір №1905АМ на транспортно-експедиційне обслуговування та міжнародні перевезення вантажів (а.с.13-17).

Згідно з даним договором (пункт 1.1) експедитор приймає на себе обов`язки за плату і за рахунок замовника організувати виконання послуг, пов`язаних з перевезенням вантажів в міжнародному та/або регіональному сполученні (під регіоном в рамках даного договору приймається територія України), а саме: організувати виконання послуг, пов`язаних із безперешкодним перевезенням вантажів замовника автомобільним транспортом з метою його доставки від пунктів відправлення до пунктів призначення на території України й інших держав.

Пунктом 1.2 договору визначено, що Перевезення здійснюються відповідно до умов Конвенції про договір міжнародного дорожнього перевезення вантажів (КДПВ) (зі змінами, внесеними Протоколом від 05.07.1978 р.), далі - Конвенція CMR, якщо принаймні одна з країн місця завантаження вантажу або місця доставки вантажу у відповідності до Заявки є учасником Конвенції, митної конвенції про міжнародне перевезення вантажів із застосуванням книжки МДП (Конвенція МДП), Європейської угоди про режим праці і відпочинку водіїв (ЕСТР), а також відповідно до Законів України "Про транспортно-експедиторську діяльність", "Про транспорт", Статуту автомобільного транспорту, Цивільного та Господарського Кодексів України та інших чинних нормативних актів України. Сторони також дотримуються положень Конвенції про дорожнє перевезення небезпечних вантажів (ADR) і Європейської угоди про перевезення вантажів нетривалого зберігання. У випадку незастосування Конвенції CMR Сторони керуються положеннями даного Договору і законодавством України.

Відповідно до п.1.3 даного договору вид, об`єм, строки, вартість послуг

експедитора за даним договором визначаються окремо для кожного перевезення - у

відповідності до погоджених заявок замовника (далі - «заявка»), які підлягають узгодженню у порядку ст. 3 даного договору. Узгоджені сторонами заявки являють собою домовленість сторін стосовно істотних умов перевезення вантажу замовника у рамках цього договору і є його невід`ємною частиною.

Згідно з п.2.1.1 договору у процесі виконання зобов`язань з даного договору експедитор зобов`язується надавати послуги за договором за умовами узгодженої заявки, а саме: - забезпечити своєчасне прибуття на місце завантаження транспортних засобів, придатних для перевезення вантажу згідно з отриманим замовленням (заявкою) на перевезення; - силами водія контролювати процес завантаження/розвантаження транспортного засобу, включно з перевіркою зовнішнього стану упакування, перерахуванням вантажних місць на предмет відповідності заявці товаросупроводжувальним документам.

Відповідно до п.3.1, 3.2, 3.3. договору істотні умови надання Замовнику послуг Експедитора із відповідного перевезення визначаються відповідною Заявкою, що має юридичну силу лише після її узгодження Сторонами. Узгодженою в рамках цього Договору є Заявка, належним чином заповнена за встановленими в Додатку 1 до Договору формою та змістом, і така, що містить підписи представників та печатки Замовника та Експедитора. Узгоджена Заявка має бути передана Замовником Експедитору не менш ніж за три (3) робочі дні до планованої Клієнтом дати початку перевезення.

06.02.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ВК Альянс" (Експедитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Південькрантранс" (Виконавець, Перевізник) було підписано договір-заявку №24-1299-1, в якому сторони погодили перевезення відповідачем вантажу за маршрутом Бургас (Болгарія) - Одеса (Україна); дата та час завантаження: 13.02.2024-14.02.2024; адреса завантаження: "Болгарія, Бургас, точну адресу надамо трохи згодом"; сума фрахту і умови розрахунку: 1 400 євро в грн без ПДВ по курсу НБУ на дату завантаження по безготівковому розрахунку після розвантаження автомобіля та надання експедитору скан-копій документів, оформлених згідно чинного законодавства, протягом 5 банківських днів, якщо відсутні претензії по даному перевезенню (а.с.9-10).

Відповідно до п.5 договору-заявки виконавець несе майнову відповідальність за всі матеріальні збитки, нанесені експедитору з вини виконавця і зобов`язаний відшкодувати їх у розмірі фактично нанесених збитків.

Згідно з п.8 договору-заявки з місця завантаження/митного оформлення водій повинен надіслати на електронну пошту повний пакет документів (комерційний інвойс, CMR, EX1, паккінг лист) для перевезення.

У відповідності до п. 17.5 договору у разі відмови менше ніж за 24 години до часу завантаження та неподачі автомобіля виконавцем, експедитор має право знайти заміну і виставити штраф на 20 % від суми за перевезення.

Також згідно з п. 17.6 договору за неподання транспортного засобу виконавцем, або подання автомобіля, що не відповідає вимогам вказаним у заявці/договорі-заявці, або подання в несправному стані, виконавець сплачує експедитору штраф у розмірі 20 % від суми фрахту, вказаного у заявці/договорі-заявці.

06.02.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ВК Альянс" (Експедитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Південькрантранс" (Виконавець, Перевізник) було підписано ідентичну за умовами договір-заявку 24-1300-1, в якому сторони погодили перевезення відповідачем вантажу за маршрутом Бургас (Болгарія) - Одеса (Україна); дата та час завантаження: 13.02.2024-14.02.2024; адреса завантаження: "Болгарія, Бургас, точну адресу надамо трохи згодом"; сума фрахту і умови розрахунку: 1 400 євро в грн без ПДВ по курсу НБУ на дату завантаження по безготівковому розрахунку після розвантаження автомобіля та надання експедитору скан-копій документів, оформлених згідно чинного законодавства, протягом 5 банківських днів, якщо відсутні претензії по даному перевезенню (а.с.11-12).

Крім того, 06.02.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Катанзаро Євразія" (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ВК Альянс" (Експедитор, Перевізник) були підписані договори-заявки, в яких сторони погодили перевезення вантажу за маршрутом Бургас (Болгарія) - Одеса (Україна); дата та час завантаження: 13.02.2024-14.02.2024; адреса завантаження: "Болгарія, Бургас, точну адресу надамо трохи згодом"; сума фрахту і умови розрахунку: 1 450 євро в грн без ПДВ по курсу НБУ на дату завантаження по безготівковому розрахунку після розвантаження автомобіля та надання експедитору скан-копій документів, оформлених згідно чинного законодавства, протягом 5 банківських днів, якщо відсутні претензії по даному перевезенню за кожним договором (а.с.18-19).

Пунктами 8.3 договорів визначено, що у разі відмови експедитора від надання послуг замовнику після підтвердження даного договору-заявки, експедитор виплачує замовнику штраф у сумі 500 грн.

В матеріалах справи наявний лист-претензія ТОВ "Катанзаро Євразія" від 01.03.2024 (а.с.20), у якому останнє зазначає про те, що, оскільки транспортні засоби, вказані у заявках-договорах, не прибули до місця завантаження вчасно, а також затримка у даті завантаження складала більше 10 днів, останнім було прийняте рішення про заміну транспортних засобів, що понесло за собою додаткові витрати, що включають демередж, зберігання контейнерного обладнання із товаром в складському приміщенні агента, а також вартість заміни митного транзитного документу ТІ. Загальна вартість платежів склала 830 євро. Деталізовані дані вказані в інформаційних довідках ТОВ "Глобал Оушен Лінк".

Матеріали справи містять рахунки на оплату від 23.02.2024 на суму 17 943,04 грн та від 26.02.2024 на суму 23 113,70 грн, за якими одержувачем є ТОВ "Глобал Оушен Лінк", платником - ТОВ "Катанзаро Євразія" (а.с.21), фактури від 27.02.2024 на суму 555 євро та 430 євро (а.с.22) та платіжна інструкція на суму 35 164,61 грн (а.с.23).

04.03.2024 позивач направив на адресу відповідача претензію щодо сплати штрафу у сумі 560 євро та збитків у сумі 830 євро (а.с.24-25).

Позивач на підтвердження розміру збитків надав суду розрахунок збитків (а.с.63-65), у якому зазначено, що у зв`язку з невиконанням ТОВ "Південькрантранс" зобов`язань по поставці автомобілів на завантаження відбулася затримка з перевантаженням контейнерів в порту, що потягло за собою сплату демереджу, плати за зберігання, а також оплату за переоформлення транзитних документів.

У вказаному розрахунку зазначено, що збитки по контейнеру CAIU2536519 (фактичне відвантаження з порту відбулося 23 лютого 2024 року) склали 355 євро, строк - з 15.02.2024; збитки по контейнеру HLBU2615400 (фактичне відвантаження з порту відбулося 26 лютого 2024 року) склали 475 євро, строк - з 15.02.2024.

Загальна сума збитків за розрахунком складає 830 євро.

В матеріалах справи наявні інформаційні листи від ТОВ "Глобал Оушен Лінк" №01/03 від 01.03.2024 (а.с.68-69), акти надання послуг та рахунки на оплату на суму 17 943,04 грн та 23 113,70 грн (а.с.70-73).

5. Позиція суду.

5.1 Щодо правової природи зобов`язання, яке, як вказує позивач, порушено відповідачем.

Відповідно до ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ч.1 ст. 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Як встановлено судом, 06.02.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ВК Альянс" (Експедитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Південькрантранс" (Виконавець, Перевізник) були підписані договори-заявки, в яких сторони погодили перевезення відповідачем вантажу за маршрутом Бургас (Болгарія) - Одеса (Україна); дата та час завантаження: 13.02.2024-14.02.2024; адреса завантаження: "Болгарія, Бургас, точну адресу надамо трохи згодом"; сума фрахту і умови розрахунку: 1 400 євро в грн без ПДВ по курсу НБУ на дату завантаження по безготівковому розрахунку після розвантаження автомобіля та надання експедитору скан-копій документів, оформлених згідно чинного законодавства, протягом 5 банківських днів, якщо відсутні претензії по даному перевезенню (а.с.9-10).

Надаючи правову оцінку договірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає, що укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором перевезення вантажу.

5.2 Щодо вимоги позивача про стягнення штрафу в розмірі, еквівалентному 560 Євро.

Згідно до ст.193 ГК України, яка цілком кореспондується зі ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Як встановлено судом, позивач, заявляючи позовну вимогу щодо стягнення штрафу, просить суд відповідно до п.17.5, 17.6 договорів стягнути з відповідача штраф за неподачу автомобіля на завантаження відповідно до договору-заявки №24-1300-1 від 06.02.2024 у сумі 280 євро, а також штраф за неподачу автомобіля на завантаження відповідно до договору-заявки №24-1299-1 від 06.02.2024 у сумі 280 євро.

Натомість, відповідач, заперечуючи проти доводів позивача, зазначає про те, що позивачем не було виконано умови заявки-договору про надання точної і достатньої інформації щодо адреси завантаження, про що не було укладено додаткової угоди або нової заявки-договору, що у свою чергу унеможливило виконання заявок-договорів.

Відповідно до ч.3 ст.509 ЦК зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Справедливість, добросовісність, розумність належать до загальних засад цивільного законодавства, передбачених ст.3 ЦК, які обмежують свободу договору, встановлюючи певну межу поведінки учасників цивільно-правових відносин.

Ці загальні засади втілюються у конкретних нормах права та умовах договорів, регулюючи конкретні ситуації таким чином, коли кожен з учасників відносин зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки, захищати власні права та інтереси, а також дбати про права та інтереси інших учасників, передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам і інтересам інших осіб, закріпляти можливість адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу.

Суд, дослідивши договори-заявки від 06.02.2024, встановив, що у графі адреса завантаження сторонами погоджено, що відповідною адресою є "Болгарія, Бургас, точну адресу надамо трохи згодом".

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, а також пояснень відповідача, останній був обізнаний про відсутність точної адреси завантаження у договорах.

При цьому, суд зауважує, що сторони не були позбавлені можливості щодо узгодження точної адреси за наявності засобів зв`язку.

Крім того, суд зазначає, що відповідачем не було надано жодних доказів на підтвердження того, що автомобілі були готові до завантаження у дату, погоджену сторонами у договорах-заявках, та знаходилися у м. Бургас, Болгарія у дати 13.02.2024-14.02.2024, як обумовлено сторонами.

Таким чином, суд доходить висновку про те, що порушення зобов`язань за укладеними договорами мало як з боку позивача через невказання ним точної адреси, так і з боку відповідача з огляду на неподання ним автомобілів для завантаження, що свідчить про недобросовісну та непослідовну поведінку обох сторін.

При цьому, доводи відповідача про відсутність вини останнього у порушенні зобов`язань та посилання останнього на те, що порушення виконання зобов`язання відбулося внаслідок прострочення кредитора, не можуть бути прийняті судом до уваги в якості підстави для звільнення від відповідальності.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За приписами частини першої статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч.2 ст. 549 Цивільного кодексу України штрафом є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Як вже було зазначено судом, відповідальність на невиконання зобов`язань з подання транспортного засобу виконавцем вигляді штрафу у розмірі 20 % від суми фрахту погоджена сторонами у п. 17.6. договору. Таким чином, сума штрафу становить 560 Євро.

Відповідно до ч.3 ст.219 ГК України, якщо правопорушенню сприяли неправомірні дії (бездіяльність) другої сторони зобов`язання, суд має право зменшити розмір відповідальності або звільнити відповідача від відповідальності.

Водночас, відповідно до частини першої статті 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій.

При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

За ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Правовий аналіз зазначених приписів свідчить про те, що вони не є імперативними та застосовуються за визначених умов та на розсуд суду.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що, вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

Оцінюючи можливість зменшення суми штрафу, суд враховує також що, вказуючи у договорах-заявках, укладених між позивачем та відповідачем, розмір штрафу - 20% від суми фрахту, у договорах-заявках, укладених позивачем з ТОВ "Кантанзаро Євразія", передбачено штраф у розмірі 500 грн, при цьому, зміст інших положень договору є ідентичним.

Поряд з цим, суд також вважає за необхідне відзначити, що зменшення судом розміру неустойки, враховуючи положення ст. 219 Господарського кодексу України, яка регулює межі господарсько-правової відповідальності, порядок і умови зменшення розміру та звільнення від відповідальності, свідчить про те, що зменшення судом розміру стягуваного штрафу є проявом обмеження відповідальності боржника, та жодним чином не є звільненням його від відповідальності.

З урахуванням викладеного у сукупності, суд, враховуючи дискреційність наданих йому повноважень щодо зменшення розміру штрафних санкцій, виходячи з необхідності дотримання балансу інтересів обох сторін, вважає справедливим, доцільним, обґрунтованим, таким, що цілком відповідає принципу верховенства права висновок щодо необхідності зменшення розміру штрафу до 10 000 грн.

На думку суду, стягнення з відповідача штрафу у повному обсязі не є співмірним з можливими негативними наслідками від порушення відповідачем зобов`язання. Суд враховує, що чинним законодавством не врегульований граничний розмір (відсоткове співвідношення) можливого зменшення штрафних санкцій. Відповідно, таке питання вирішується господарським судом згідно із приписами ст.86 ГПК України, тобто за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

5.3 Щодо вимоги позивача про стягнення збитків у сумі 35 164,61 грн.

Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно до статті 224 ГК України, яка підлягає застосуванню з огляду на правовідносини сторін, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відшкодування збитків є одним із видів цивільно-правової або господарсько-правової відповідальності, для застосування якої необхідна наявність всіх елементів складу правопорушення, а саме: протиправної поведінки (дії чи бездіяльності особи); шкідливого результату такої поведінки - збитків; причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; вини особи, яка заподіяла шкоду.

У разі відсутності хоча б одного з елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не наступає.

Відповідно, вирішуючи спір про відшкодування шкоди, суд повинен встановити наявність чи відсутність складу цивільного правопорушення, яке має містити такі складові, як:

- неправомірність поведінки особи, тобто її невідповідність вимогам, наведеним в актах цивільного законодавства;

- наявність шкоди, під якою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого та (або) позбавлення його особистого нематеріального права, взагалі будь-яке знецінення блага, що охороняється законом, та її розмір;

- причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою, який виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди, тобто протиправна поведінка конкретної особи (осіб), на яку покладається відповідальність, є тією безпосередньою причиною, що необхідно та невідворотно спричинила шкоду;

- вина заподіювача шкоди, як суб`єктивного елемента відповідальності, що полягає в психічному ставленні особи до вчинення нею протиправного діяння і проявляється у вигляді умислу або необережності, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов`язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини.

За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільна відповідальність не настає.

За загальними правилами розподілу обов`язку доказування кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (частини перша та третя статті 74 ГПК України).

Тож при зверненні з позовом про відшкодування заподіяної майнової шкоди, позивач повинен довести належними та допустимими та достовірними доказами неправомірність поведінки заподіювача шкоди, наявність шкоди та її розмір, а також причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частина перша статті 77 та частина перша статті 86 ГПК України).

Як вже було зазначено судом, позивач на підтвердження розміру збитків надав суду розрахунок збитків (а.с.63-65), у якому зазначено, що у зв`язку з невиконанням ТОВ "Південькрантранс" зобов`язань по поставці автомобілів на завантаження відбулася затримка з перевантаженням контейнерів в порту, що потягло за собою сплату демереджу, плати за зберігання, а також оплату за переоформлення транзитних документів.

У вказаному розрахунку зазначено, що збитки по контейнеру CAIU2536519 (фактичне відвантаження з порту відбулося 23 лютого 2024 року) склали 355 євро, строк - з 15.02.2024; збитки по контейнеру HLBU2615400 (фактичне відвантаження з порту відбулося 26 лютого 2024 року) склали 475 євро, строк - з 15.02.2024. Загальна сума збитків за розрахунком складає 830 євро.

При цьому, вказані витрати підтверджені виключно листом-претензією ТОВ "Катанзаро Євразія" від 01.03.2024 (а.с.20), інформаційними листами від ТОВ "Глобал Оушен Лінк" №01/03 від 01.03.2024 (а.с.68-69) та актами надання послуг на суму 17 943,04 грн та на суму 23 113,70 грн (а.с.70-73).

З огляду на викладене, системний аналіз обставин справи та норм чинного законодавства свідчить про те, що позивачем за допомогою належних та допустимих доказів не доведено, що внаслідок дій відповідача позивачу були заподіяні збитки у розмірі, визначеному позивачем.

При цьому, суд вважає за необхідне зауважити, що у судовому засіданні судом були поставлені питання щодо того, які дії вчинялися експедитором щодо заміни перевізника. Водночас, позивачем не зазначено, зокрема, якого перевізника ним було найнято, а також причини, чому останнього не могло бути залучено раніше.

Крім того, позивачем також жодним чином не доведено причинно-наслідковий зв`язок між неподанням транспортного засобу відповідачем 13.02-14.02.2024 та понаднормовим зберіганням, яке мало місце з 15.02.2024, як про це зазначено у розрахунку.

З урахуванням вищезазначеного у сукупності, суд доходить висновку про недоведення позивачем належними, допустимими та достовірними доказами наявності усіх чотирьох складових, що є необхідними для прийняття рішення про відшкодування збитків, що зумовлює відмову у позові у частині стягнення збитків з відповідача.

Приймаючи до уваги часткове задоволення позовних вимог, витрати по сплаті судового збору покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених вимог, відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. 129,232,233,236-238,240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Південькрантранс" (65069, Одеська обл., м. Одеса, вул. Дунаєвського, буд. 1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВК Альянс" (03061, м.Київ, вул.Шепелєва Миколи, буд. 6, ) штраф у розмірі 10 000 /десять тисяч/ грн, судовий збір у сумі 1 514 /одна тисяча п`ятсот чотирнадцять/ грн.

3. В задоволенні решти позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст.256 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено 15 липня 2024 р.

Суддя Ю.М. Щавинська