ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"11" липня 2024 р. Cправа №902/577/24

Господарський суд Вінницької області у складі головуючої судді Нешик О.С., при секретарі судового засідання Шаравській Н.Л., за участю:

представника позивача - Нестерка І.О. (ордер серії ВА №1081016 від 16.05.2024),

відповідач - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Маклаут Регіон", м.Черкаси

до Приватного підприємства "Біонафтобуд", м.Калинівка Хмільницького району Вінницької області

про стягнення 611543,00 грн заборгованості за договором поставки

ВСТАНОВИВ:

Процесуальні дії у справі, стислий виклад позицій сторін.

До Господарського суду Вінницької області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Маклаут Регіон" з позовом про стягнення з Приватного підприємства "Біонафтобуд" 611543,00 грн заборгованості, нарахованої з посиланням на невиконання відповідачем умов укладеного між сторонами договору поставки паливно-мастильних матеріалів №09/02/24-1 від 09.02.2024 в частині оплати поставленого товару (дизельного палива), а саме: 601490,00 грн - основної заборгованості та 10053,00 грн - пені.

Ухвалою суду від 27.05.2024 відкрито провадження у справі №902/577/24, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 11.07.2024.

На визначену судом дату, 11.07.2024, з`явився представник позивача. Відповідач правом участі в судовому засіданні не скористався, хоча про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується підписом представника Приватного підприємства "Біонафтобуд" на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення з копією ухвали суду від 27.05.2024 (а.с. 72).

Враховуючи викладене є достатні підстави вважати, що судом вжито належних заходів до повідомлення відповідачу про дату, час та місце слухання справи.

Суд зауважує, що відповідно до положень ч.1 ст.202 ГПК України, неявка належним чином повідомлених учасників справи, не перешкоджає розгляду справи по суті.

В судовому засіданні, 11.07.2024, адвокат Нестерко І.О. позов підтримав в повному обсязі та просив призначити судове засідання для вирішення питання щодо розподілу понесених позивачем судових витрат.

Беручи до уваги те, що відповідач не скористався правом подати відзив на позов, справу розглянуто за наявними матеріалами справи на підставі ч.9 ст.165 та ст.178 ГПК України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

09.02.2024 між позивачем (далі - Постачальник) та відповідачем (далі - Покупець) укладено Договір поставки паливо-мастильних матеріалів №09/02/24-1 (далі - Договір), пунктом 1.1 якого визначено, що Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця нафтопродукти, а саме: дизельне паливо, бензин (надалі - Товари), шляхом їх перевезення до місця, визначеного Покупцем, власним автотранспортом або забезпечити можливість Покупцю здійснити самовивіз Товару з місця зберігання нафтопродуктів, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити Товар та надані послуги з організації та забезпечення перевезення Товару (у разі надання таких послуг) на умовах, визначених цим Договором.

Відповідно до п.1.2 Договору, вид нафтопродуктів (найменування), одиниці виміру, кількість Товару, що підлягає передачі за цим Договором, місце доставки товару визначаються Сторонами в заявці на отримання Товару, яка є додатком до Договору та є його невід`ємною частиною.

Пунктом 2.3 Договору сторони погодили, що поставка Товару здійснюється Постачальником у строки, визначені у заявці на поставку Товару, яка є додатком до цього Договору.

Загальна ціна цього Договору визначається кількістю отриманого та оплаченого Товару Покупцем протягом всього строку дії Договору (п.4.1 Договору).

Згідно з п.4.2 Договору вартість кожної окремої партії Товару визначається Постачальником в рахунках-фактурах та видаткових накладних на Товар.

За умовами п.5.1 Договору Розрахунки між Сторонами здійснюються в Українській національній валюті - гривні.

Відповідно до п.5.2 Договору в редакції Додаткової угоди №1 від 22.04.2024: Покупець здійснює оплату в розмірі 100% (ста відсотків) за кожну партію Товару протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту отримання Товару.

Покупець несе відповідальність за порушення строків оплати Товару, і на вимогу Постачальника сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого зобов`язання за кожний день прострочення (п.7.2 Договору).

Договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками Сторін, скріплення його печатками Сторін та діє до 09.02.2025, але в будь-якому випадку до повного виконання зобов`язань, взятих на себе сторонами по даному Договору (п.10.1 Договору).

В пункті 11.10 Договору сторонами узгоджено, що документообіг здійснюється за допомогою засобів поштового, електронного, факсимільного або кур`єрського зв`язку. Сторони домовились, що оригінали документів можуть бути отримані ними як під час так і після проведення поставки.

На виконання умов Договору позивачем було поставлено на адресу відповідача дизельне паливо у кількості 30100 л за ціною 44,90 грн за одиницю Товару, на суму 1351490,00 грн, що підтверджується складеними в електронній формі та скріпленими електронними підписами сторін видатковою накладною №286 від 22.04.2024 та товарно-транспортною накладною на відпуск нафтопродуктів (нафти) №1133 від 22.04.2024.

Надалі, Постачальником було виставлено Покупцю рахунок №215 від 22.04.2024 на суму 1351490,00 грн (а.с.13).

У зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за Договором, 02.05.2024 позивач звернувся до відповідача з претензією №03 від 02.05.2024, якою вимагав здійснити повний розрахунок за поставлений Товар у розмірі 851490,00 грн до 06.05.2024.

Також в матеріалах справи наявна вимога позивача №36 від 06.05.2024 про повернення грошових коштів на суму 859586,13 грн, відповідно до якої Товариство з обмеженою відповідальністю "Маклаут Регіон" вимагало негайно здійснити оплату за поставлений 22.04.2024 Товар у розмірі 851490,00 грн, а також сплатити 8096,13 грн пені, що нараховані в зв`язку із порушенням Приватним підприємством "Біонафтобуд" строків оплати.

Наявними у справі платіжними документами підтверджується часткове виконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором (а.с. 16-19):

- відповідно до платіжної інструкцією №476_00000/48b85ea3-4693-41a4-a1b2-f3976dc5c485 від 26.04.2024 відповідачем сплачено 500000,00 грн;

- відповідно до платіжної інструкції №483_00000/051a3b39-5530-42c2-87c3-1f31a24266bf від 06.05.2024 відповідачем сплачено 100000,00 грн,

- відповідно до платіжної інструкції №486_00000/538b905a-f177-42b0-8dd7-9c32c6e6c16d від 07.05.2024 відповідачем сплачено 75000,00 грн;

- відповідно до платіжної інструкції №490_00000/5c219f96-d247-4da3-84f6-12f084889ffa від 08.05.2024 відповідачем сплачено 75000,00 грн.

Неналежне виконання зобов`язань за Договором поставки паливо-мастильних матеріалів №09/02/24-1 від 09.02.2024 стало підставою для звернення позивача з позовом до суду про стягнення 601490,00 суми основного боргу та 10053,00 грн пені.

Норми права, які застосував суд, висновки щодо порушення, невизнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Як зазначено вище: предметом позову у цій справі є матеріально-правова вимога про стягнення 601490,00 грн - основного боргу; 10053,00 грн - пені, що нараховані в зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов Договору поставки паливо-мастильних матеріалів №09/02/24-1 від 09.02.2024.

Суд зазначає, що укладений між сторонами Договір, за своєю правовою природою є договором поставки, положення якого врегульовано главою 54 ЦК України.

Відповідно до ст.712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу (ч.1 ст.662 ЦК України).

Відповідно до ст.633 ЦК України: продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.689 ЦК України покупець зобов`язаний прийняти товар, крім випадків, коли він має право вимагати заміни товару або має право відмовитися від договору купівлі-продажу.

За правилами ч.1 ст.691 ЦК України: покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Розглядаючи вимоги позивача про стягнення 601490,00 грн - основної заборгованості, суд враховує таке.

Згідно зі ст.525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства. Вказана норма за своїм змістом кореспондується з приписами ч.1 ст.193 ГК України.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Наявними у справі документами: видатковою накладною №286 від 22.04.2024 та товарно-транспортною накладною №1133 від 22.04.2024 (а.с.14-15) підтверджується поставка відповідачу товару на загальну суму 1351490,00 грн. Водночас на виконання умов Договору відповідачем сплачено 750000,00 грн (а.с.16-19).

Як встановлено ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до п.5.2 Договору в редакції Додаткової угоди №1 від 22.04.2024: Покупець здійснює оплату в розмірі 100% (ста відсотків) за кожну партію Товару протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту отримання Товару.

З огляду на наведені умови Договору та його додатків, суд доходить висновку, що відповідач є таким, що прострочив виконання своїх зобов`язань починаючи з 26.04.2024.

Враховуючи викладене, беручи до уваги відсутність доказів проведення остаточних розрахунків за отриманий товар, суд доходить висновку, що вимоги позивача про стягнення 601490,00 грн - основної заборгованості є правомірними та обґрунтованими, а отже підлягають задоволенню.

Розглядаючи позовні вимоги про стягнення 10053,00 грн - пені, нарахованої за період з 26.04.2024 по 05.05.2024 та з 09.05.2024 по 15.05.2024, суд виходить з наступного.

У відповідності до ч.3 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з ч.1 ст.550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Відповідно до ч.1, 2 ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Відповідно до п.7.2 Договору Покупець несе відповідальність за порушення строків оплати Товару, і на вимогу Постачальника сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого зобов`язання за кожний день прострочення.

З огляду на погоджений сторонами термін для здійснення розрахунків, судом встановлено вище, що відповідач є таким, що прострочив виконання своїх зобов`язань зі сплати 1351490,00 грн з 26.04.2024.

При перевірці правомірності визначення позивачем періоду в часі, протягом якого нараховано пеню суд враховує положення п.1.12. постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" №14 від 17.12.2013, згідно з яким суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Здійснивши перевірку правильності здійсненого позивачем розрахунку пені, суд дійшов висновку про правомірність позову в частині стягнення 9387,53 грн. Таким чином в стягненні 655,47 грн пені слід відмовити.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Положеннями ст.76, 77, 78, 79 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно до ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вищевикладене, оцінивши подані докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Щодо судових витрат.

За правилами ст.129 ГПК України на відповідача покладається судовий збір в частині правомірно заявлених позовних вимог в сумі 9163,16 грн.

В зв`язку з відмовою позову в частині стягнення 665,47 грн - пені, судовий збір в сумі 9,98 грн слід залишити за позивачем.

В судовому засіданні, 11.07.2024, адвокат Нестерко І.О. повідомив суд про те, що позивачем будуть подані докази розміру понесених судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Так, відповідно до ст.221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до ч.8 ст.129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з п.5 ч.6 ст.238 ГПК України, у разі необхідності у резолютивній частині також вказується про призначення судового засідання для вирішення питання про судові витрати, дата, час і місце його проведення; строк для подання стороною, за клопотанням якої таке судове засідання проводиться, доказів щодо розміру, понесених нею судових витрат.

Таким чином, суд вважає за доцільне призначити судове засідання для вирішення питання стосовно розподілу понесених судових витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст.7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 80, 86, 87, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного підприємства "Біонафтобуд" (вул.Промислова, буд.54, м.Калинівка, Хмільницький р-н, Вінницька обл., 22400; ідентифікаційний код юридичної особи: 37084919) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Маклаут Регіон" (вул.Байди Вишневецького, буд.37, м.Черкаси, Черкаський р-н, Черкаська обл., 18000, ідентифікаційний код юридичної особи: 37400380) 601490,00 грн - основної заборгованості; 9387,53 грн - пені та 9163,16 грн витрат по сплаті судового збору.

3. У задоволенні позову в частині стягнення 665,47 грн пені - відмовити.

4. Судовий збір в розмірі 9,98 грн залишити за позивачем.

5. Призначити судове засідання для вирішення питання про понесені позивачем судові витрати у справі №902/577/24 на 05 вересня 2024 року на 11 год. 30 хв. у приміщенні Господарського суду Вінницької області (вул.Пирогова, 29, м.Вінниця, 21018, 3-й поверх, зала судових засідань №2), про що повідомити сторонам.

6. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

7. Повний текст судового рішення направити згідно переліку.

8. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1, 2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. 256, 257 ГПК України).

9. Повне рішення складено 16 липня 2024 р.

Суддя Нешик О.С.

кількість прим. рішення:

1 - до справи;

2, 3 - Товариству з обмеженою відповідальністю "Маклаут Регіон" - в електронній формі до електронного кабінету в підсистемі ЄСІТС та на адресу електронної пошти ();

4, 5 - представнику Товариства з обмеженою відповідальністю "Маклаут Регіон" адвокату Нестерку І.О. - в електронній формі до електронного кабінету в підсистемі ЄСІТС та на адресу електронної пошти ()

6, 7, 8 - Приватному підприємству "Біонафтобуд" (вул.Промислова, буд.54, м.Калинівка, Хмільницький р-н, Вінницька обл., 22400) - рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення та на адреси електронної пошти (; )