ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.07.2024м. ДніпроСправа № 904/5669/21 (187/1079/15-ц)
Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мартинюка С.В. за участю секретаря судового засідання Рибалка Г.Д.

Представники:

Від позивача: не з`явився.

Від відповідача: не з`явились.

Від третіх осіб: не з`явились.

за позовом ОСОБА_1 , смт. Миколаївка

до відповідача-1 Публічного акціонерного товариства «Дніпровець», м. Київ,

відповідача-2 Дніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, смт. Слобожанське

Треті особи:

- Відділ Держземагентства у Петриківському районі Дніпропетровської області;

- Відділ з питань державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Петриківської районної державної адміністрації

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача розпорядника майна боржника ПАТ "Дніпровець"

про визнання недійсним та скасування державного акту на право власності

в межах справи №904/5669/21

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Роял Охорона»

до боржника Публічного акціонерного товариства «Дніпровець»

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Сільськогосподарського риболовецького закритого акціонерного товариства «Дніпровець» (СР ЗАТ «Дніпровець»), правонаступником якого є Публічне акціонерного товариства «Дніпровець» (ПАТ «Дніпровець»), Петриківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області (Петриківська РДА), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Відділ Держземагентства у Петриківському районі Дніпропетровської області, Відділ з питань державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Петриківської районної державної адміністрації, про визнання недійсним та скасування державного акта на право власності на земельну ділянку.

Заочним рішенням Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 27.08.2015, яке залишене без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 28 березня 2023 року, позов задоволено. Визнано недійсним та скасовано державний акт на право власності на земельну ділянку загальною площею 71,6200 га, кадастровий номер :01:002:1568, від 29 грудня 2012 року, серія ЯМ № 870537, виданий СР ЗАТ «Дніпровець» на підставі розпорядження голови Петриківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області від 19 вересня 2012 року № 833-р-12, постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2012 року у справі № 2а/0470/11198/12, та зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 00109.

Ухвалою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 01.032022 залишено без задоволення заяву представника відповідача ПАТ "Дніпровець" в особі його виконуючого обов`язки директора Кузнєцова В.В. про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ПАТ "Дніпровець", Петриківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, треті особи відділ Держземагентства у Петриківському районі Дніпропетровської області, відділ з питань державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Петриківської районної державної адміністрації, про визнання недійсними та скасування державних актів на право власності (т.2 а.с.81-87).

Постановою Дніпровського апеляційного господарського суду від 28.03.2023 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Дніпровець залишено без задоволення. Заочне рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 27 серпня 2015 року залишено без змін.

Постановою третьої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду від 10.04.2024 касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дніпровець», подану адвокатом Прибильським Віталієм Геннадійовичем, задовольно частково. Заочне рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 27 серпня 2015 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 28 березня 2023 року скасовано. Справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дніпровець», Петриківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Відділ Держземагентства у Петриківському районі Дніпропетровської області, Відділ з питань державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Петриківської районної державної адміністрації, про визнання недійсними та скасування державних актів на право власності направити до Господарського суду Дніпропетровської області у провадженні якого перебуває справа № 904/5669/21 про банкрутство Публічного акціонерного товариства «Дніпровець».

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду відповідно до положень ч. 3 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, матеріали справи №187/1079/15-ц передані до провадження судді Мартинюку С.В.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 30.04.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Призначено судове засідання на 04.06.2024.

03.06.2024 до суду від відповідача-1 надійшла заява про застосування строків позовної давності.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області 04.06.2024 відкладено розгляд справи на 01.07.2024.

Проте, відповідач не скористався наданим правом на подання відзиву на позовну заяву.

Судом враховано, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

При цьому, такий розумний строк визначений у статті 248 Господарського процесуального кодексу України, яка визначає, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Більше того, права відповідача, як учасника справи, не можуть забезпечуватись судом за рахунок порушення прав позивача на своєчасне вирішення спору судом, що є безпосереднім завданням господарського судочинства, та яке відповідно до норм частини 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Слід також відзначити, що у частині 2 статті 129 Конституції України визначено одним із принципів судочинства змагальність сторін та свободу в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 01.07.2024 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача

На підставі рішення Миколаївської селищної ради народних депутатів від 25.03.1999 року №5-5/ХХІІІ ОСОБА_1 для товарного сільськогосподарського виробництва була передана у власність земельна ділянка загальною площею 4,0176 га, що складається з ріллі - 2,729 га та кормових угідь - 1,2886 га, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №306.

Додатком № 1 до вказаного вище рішення селищної ради було визначено перелік громадян - членів КСРП «Придніпровець», яким виділялись у власність земельні ділянки саме на території Миколаївської селищної ради Петриківського району Дніпропетровської області, де за 465 зазначено ПІБ позивача - ОСОБА_1 .

Як стало відомо позивачу, відповідач-1 виготовив Державні акти на право приватної власності на земельні ділянки, що розташовані на території Миколаївської, Курилівської. Єлізаветівської сільських рад Петриківського району Дніпропетровської області, що були внесені до Статутного фонду Сільськогосподарського риболовецького закритого акціонерного товариства «Дніпровець», в тому числі і померлою матір`ю позивача ОСОБА_3 , як колишнього члена Колективного сільськогосподарського риболовецького підприємства «Придніпровець».

Тобто, при виготовленні Сільськогосподарському риболовецькому закритому акціонерному товариству «Дніпровець» державних актів на право приватної власності на належні позивачеві земельні ділянки, фактично позбавив позивача зазначених вище земельних ділянок, після померлої матері.

За даними Державного земельного кадастру та відповідно до Технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки СР ЗАТ Дніпровець, виготовленої на підставі розпорядження Петриківської РДА від 20.09.2011 р. №535-р-11Про надання дозволу на проведення інвентаризації земельних ділянок СР ЗАТ Дніпровець, розпорядження Петриківської РДА від 19.09.2012 р. №833-р-12 Про затвердження технічної документації із землеустрою, щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки, рішень Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.04.2012 р. та від 04.10.2012 р., земельна ділянка площею 5,3785 га ріллі також обліковується на праві власності за ПАТ Дніпровець. Право власності посвідчено державним актом на право власності серія ЯМ №870537 від 29.12.2012р., кадастровий номер - :01:002:1568.

Позивач зазначає, що на час подання позовної заяви скасовані усі документи, які слугували підставою для виготовлення та видачі СР ЗАТ Дніпровець державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ЯМ №870537 від 29.12.2012р., кадастровий номер - :01:002:1568.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.04.2012 у справі № 2а/0470/4316/12, яка стала підставою для прийняття постанови від 04.10.2012 по справі 2а/0470/11198/12, скасовано постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11.06.2014 року та відмовлено у задоволенні позовних вимог ПАТ Дніпровець про визнання незаконними дій Петриківської районної державної адміністрації відносно відмови товариству у затвердженні технічної документації із землеустрою щодо складання документів, які посвідчують право на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на територіях Єлизаветівської сільської, Курилівської, Миколаївської селищних рад Петриківського району Дніпропетровської області та зобов`язання винести рішення у формі розпорядження щодо затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки позивача для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 28.10.2014 у справі №К/800/36817/14, касаційну скаргу ПАТ Дніпровець залишено без задоволення, а постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11.06.2014 у справі № 2а/0470/4316/12 залишено без змін.

Також, Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18.12.2014 у справі № 804/12930/14, постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.02.2015 у справі №2а/0470/14427/12, Розпорядження голови Петриківської райдержадміністрації від 19.09.2012 № 833-р-12 "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки СР ЗАТ Дніпровець визнано протиправними та скасовані.

Також, постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 31.03.2015 у справі № 8014/17313/14, визнано протиправним та скасовано Розпорядження голови Петриківської райдержадміністрації від 20.09.2011 №535-р-11 Про надання дозволу на проведення інвентаризації земельних ділянок СР ЗАТ Дніпровець, прийняття якого передувало прийняттю розпорядження Петриківською райдержадміністрацією від 19.09.2012 №833-р-12.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.09.2014 року у справі № 23н-14/2а/0470/11198/12 за поданням заступника прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі відділу Держземагенства у Петриківському районі Дніпропетровської області про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду за позовом СР ЗАТ Дніпровець до відділу Держкомзему у Петриківському районі Дніпропетровської області, третя особа Дніпропетровська регіональна філія Державне підприємство Центр державного земельного кадастру про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити дії, постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.10.2012 року у справі № 2а/0470/11198/12 скасована.

Позиція відповідача-1

Відповідач-1 не скористався наданим правом на подання відзиву на позовну заяву.

Позиція відповідача-2

Відповідач-2 не скористався наданим правом на подання відзиву на позовну заяву.

Позиція третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору

Треті особи не скористались своїм процесуальним правом на подання пояснень щодо позову.

Перелік обставин, які є предметом доказування у справі

Предметом доказування по даній справі є факт прийняття спадщини та перехід прав на спірну земельну ділянку до ПАТ "Дніпровець".

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

На підставі рішення Миколаївської селищної ради народних депутатів від 25.03.1999 року №5-5/ХХІІІ ОСОБА_1 для товарного сільськогосподарського виробництва була передана у власність земельна ділянка загальною площею 4,0176 га, що складається з ріллі - 2,729 га та кормових угідь - 1,2886 га, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №306.

Додатком № 1 до вказаного вище рішення селищної ради було визначено перелік громадян - членів КСРП «Придніпровець», яким виділялись у власність земельні ділянки саме на території Миколаївської селищної ради Петриківського району Дніпропетровської області, де за 465 зазначено ПІБ позивача - ОСОБА_1 .

Відповідач виготовив Державні акти на право приватної власності на земельні ділянки, що розташовані на території Миколаївської, Курилівської. Єлізаветівської сільських рад Петриківського району Дніпропетровської області, що були внесені до Статутного фонду Сільськогосподарського риболовецького закритого акціонерного товариства «Дніпровець», в тому числі і померлою матір`ю позивача ОСОБА_3 , як колишнього члена Колективного сільськогосподарського риболовецького підприємства «Придніпровець».

За даними Державного земельного кадастру та відповідно до Технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки СР ЗАТ Дніпровець, виготовленої на підставі розпорядження Петриківської РДА від 20.09.2011 р. №535-р-11Про надання дозволу на проведення інвентаризації земельних ділянок СР ЗАТ Дніпровець, розпорядження Петриківської РДА від 19.09.2012 р. №833-р-12 Про затвердження технічної документації із землеустрою, щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки, рішень Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.04.2012 р. та від 04.10.2012 р., земельна ділянка площею 5,3785 га ріллі також обліковується на праві власності за ПАТ Дніпровець. Право власності посвідчено державним актом на право власності серія ЯМ №870537 від 29.12.2012р., кадастровий номер - :01:002:1568.

Підставою для виготовлення зазначених вище Державних актів на право власності СР ЗАТ Дніпровець (ПАТ Дніпровець) слугували наступні документи: розпорядження голови Петриківської РДА від 20.09.2011 року № 535-р-11; розпорядження голови Петриківської РДА від 19.09.2012 року № 833-р-12; постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.04.2012 року по справі №2а/0470/4316/12 та від 04.10.2012 року по справі №2а/0470/11198/12.

На момент звернення позивачем із позовом, документи, які слугували підставою для виготовлення та видачі СР ЗАТ Дніпровець вищевказаних державних актів на право власності на земельну ділянку, а саме: розпорядження голови Петриківської райдержадміністрації від 19.09.2012 р. № 833-р-12 Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки Сільськогосподарському риболовецькому закритому акціонерному товариству Дніпровець скасовано, що підтверджується 1) постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.07.2012 р. у справі № 2а/0470/4323/12; 2) Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30.05.2013 р. у справі № 2а/0470/4323/12; 3) Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.02.2015 року у справі № 2а/0470/14427/12; 4) Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29.01.2015 року у справі №804/17320/14; 5) Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18.12.2014 року у справі №804/12930/14; 6) Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 21.04.2015 р. справа № К/800/68371/14; 7) Постановою Дніпропетровського апеляційним адміністративного суду від 11.06.2014 року у справі № 2а/0470/4316/12; 8) Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 28.10.2014 року у справі № К/800/36817/14; 9) Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 31.05.2015 р. у справі № 8014/17313/14; 10) Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.09.2014 року у справі № 23н-14/2а/0470/11198/12; 11) Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду Дніпропетровської області від 07.04.2015 року у справі № 804/12684/14.

Відповідно до установчого договору про створення і діяльність Сільськогосподарського риболовецького закритого акціонерного товариства ДНІПРОВЕЦЬ (в подальшому - ПАТ ДНІПРОВЕЦЬ) вирішено створити Сільськогосподарське риболовецьке закрите акціонерне товариство ДНІПРОВЕЦЬ. Засновниками акціонерного товариства виступили громадяни України за списком згідно з Додатком 1 (в тому числі, ОСОБА_1 ); ВАТ ДНІПРОЕНЕРГО; ТОВ ПРОМТОВАРИ; КСРП ПРИДНІПРОВЕЦЬ. Укладеним установчим договором визначено основні питання діяльності СР ЗАТ ДНІПРОВЕЦЬ - предмет та цілі діяльності, правова характеристика товариства, статутний фонд, органи управління та контролю тощо.

Засновники в порядку викупу акцій зобов`язувались внести до статутного фонду: ВАТ ДНІПРОЕНЕРГО - майно та нематеріальні активи в сумі 6891520,00 грн. у вигляді прямої інвестиції в обмін на корпоративні права; КСРП ПРИДНІПРОВЕЦЬ - майно в сумі 389765,00 грн.; ТОВ ПРОМТОВАРИ - майно та кошти в сумі 100000,00 грн.; фізичні особи право приватної власності на земельні ділянки та кошти в сумі 2465243,00 грн.

Також, відповідно до абз. 6 статті 6 Установчого договору про створення і діяльність сільськогосподарського риболовецького закритого акціонерного товариства "Дніпровець", майно, яке вносять Засновники, передається по акту прийому-передачі. Право власності на майно, яке передається і ризик на випадок загибелі чи пошкодження щодо майна, переходить до ЗАТ "Дніпровець" з моменту підписання акту прийому-передачі.

Рішенням господарського суду від 04.10.2010 по справі №К39/140-10 відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , відповідача-1: Сільськогосподарського риболовецького Закритого акціонерного товариства "Дніпровець", відповідача-2: Колективного сільськогосподарського риболовецького підприємства "Придніпровець", відповідача-3: Відкритого акціонерного товариства "Дніпроенерго", відповідача-4:Товариство з обмеженою відповідальністю "Промтовари" про визнання недійсним установчого договору від 23.12.1999 року про створення і діяльність сільськогосподарського риболовецького закритого акціонерного товариства „Дніпровець, статуту зазначеного товариства з урахуванням наступних змін та доповнень, та ліквідацію сільськогосподарського риболовецького закритого акціонерного товариства „Дніпровець.

13.02.2014 рішенням господарського суду Дніпропетровської області у справі №904/8877/13, залишеним в силі постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 14.08.2015, відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , Заліпухи Георгія Кузьмича до публічного акціонерного товариства Дніпровець про визнання частково недійсним Установчого договору Сільськогосподарського риболовецького закритого акціонерного товариства Дніпровець від 23.12.1999, в частині внесення фізичними особами, у кількості 477 осіб, в статутний фонд Сільськогосподарського риболовецького закритого акціонерного товариства Дніпровець права приватної власності позивачів на земельні ділянки, визнання частково недійсним Статуту Сільськогосподарського риболовецького закритого акціонерного товариства Дніпровець, в частині передання фізичними особами, у кількості 477 осіб, права приватної власності позивачів на земельні ділянки.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

За положеннями статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до статті 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За приписами ст.15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Під захистом розуміються дії уповноваженої особи, діяльність юрисдикційних органів та осіб, які у передбаченому законом порядку зобов`язані вжити заходів до поновлення порушеного, оспорюваного чи невизнаного цивільного права.

Статтею 16 Цивільного кодексу України встановлено, що способами захисту цивільних прав та інтересів може бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, їхніх посадових і службових осіб.

Законодавець у частинах першій та другій статті 4 Господарського процесуального кодексу України встановив, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до частини першої та другої статті 5 Господарського процесуального кодексу України, здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Як правило, суб`єкт порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права (пункт 5.6 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі №925/1265/16).

Крім того, суд враховує, що 23.12.1999 було укладено установчий договір про створення та діяльність Сільськогосподарського риболовецького закритого акціонерного товариства ДНІПРОВЕЦЬ (в подальшому - ПАТ ДНІПРОВЕЦЬ), засновниками якого виступили громадяни України за списком згідно з додатком 1 (в тому числі, ОСОБА_1 ); ВАТ ДНІПРОЕНЕРГО; ТОВ ПРОМТОВАРИ; КСРП ПРИДНІПРОВЕЦЬ.

У ст.5,6 установчого договору сторони визначили, що для забезпечення діяльності товариства шляхом внесення засновниками вкладів створюється статутний фонд в розмірі 9846528 грн, який розділений на 9846528 акцій рівною номінальною вартістю 1 (одна) грн кожна. Засновники в рахунок викупу своїх акцій зобов`язуються внести до статутного фонду внести товариства: ВАТ "Дніпроенерго" - майно та нематеріальні активи в сумі 6891520 грн. у вигляді прямої інвестиції в обмін на корпоративні права; КСРП ПРИДНІПРОВЕЦЬ - майно в сумі 389765,00 грн; ТОВ ПРОМТОВАРИ - майно та кошти в сумі 100000,00 грн; фізичні особи - право приватної власності на земельні ділянки та кошти в сумі 2465243 грн. Внески до статутного фонду здійснюються на підставі оригіналу документу, що свідчить про належність відповідних прав у засновника, який вносить їх до статутного фонду товариства. На підтвердження внеску уповноважений представник видає засновнику тимчасове свідоцтво про одержання від нього відповідного внеску. Майно, яке вносять засновники, передається по акту прийому-передачі. Право власності на майно, яке передається, і ризик на випадок загибелі чи пошкодження цього майна переходить до товариства з моменту підписання акту прийому-передачі.

Установчий договір Сільськогосподарського риболовецького закритого акціонерного товариства ДНІПРОВЕЦЬ недійсним не визнано.

Згідно з протоколом №1 від 23.12.1999 установчими зборами затверджено Статут товариства, в п.5.2 якого встановлено, що засновники в рахунок викупу своїх акцій зобов`язуються внести до статутного фонду товариства: ВАТ "Дніпроенерго" - майно та нематеріальні активи в сумі 6891520 грн у вигляді прямої інвестиції в обмін на корпоративні права; КСРП "Придніпровець" - майно в сумі 389765 грн; ТОВ "Промтовари" - майно та кошти в сумі 100000 грн; фізичні особи - право приватної власності на земельні ділянки та кошти в сумі 2465243 грн.

Рішенням Петриківської райдержадміністрації від 25.01.2000 проведено державну реєстрацію створення сільськогосподарського риболовецького закритого акціонерного товариства "Дніпровець".

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України "Про господарські товариства", яка діяла щодо акціонерних товариств до вступу в дію Закону України "Про акціонерні товариства", акціонерне товариство, товариство з обмеженою і товариство з додатковою відповідальністю створюються і діють на підставі установчого договору і статуту, повне і командитне товариство - установчого договору. Установчі документи товариства у випадках, передбачених чинним законодавством, погоджуються з Антимонопольним комітетом України.

Товариство є власником майна, переданого йому засновниками і учасниками у власність (ч.1 ст.12 Закону України "Про господарські товариства").

Вкладами учасників та засновників товариства можуть бути будинки, споруди, обладнання та інші матеріальні цінності, цінні папери, права користування землею, водою та іншими природними ресурсами, будинками, спорудами, обладнанням, а також інші майнові права (в тому числі на інтелектуальну власність), грошові кошти, в тому числі в іноземній валюті. (ч.1 ст.13 Закону України "Про господарські товариства").

Акціонерним визнається товариство, яке має статутний фонд, поділений на визначену кількість акцій рівної номінальної вартості, і несе відповідальність за зобов`язаннями тільки майном товариства (ч.1 ст.24 Закону України "Про господарські товариства").

Джерелами формування майна підприємства є грошові та матеріальні внески засновників (ч.1 ст.66 Господарського кодексу України).

За приписами ст.115 Цивільного кодексу України господарське товариство є власником: майна, переданого йому учасниками товариства у власність як вклад до статутного (складеного) капіталу. Вкладом до статутного (складеного) капіталу господарського товариства можуть бути гроші, цінні папери, інші речі або майнові чи інші відчужувані права, що мають грошову оцінку, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 85 Господарського кодексу України встановлено, що господарське товариство є власником майна, переданого йому у власність засновниками і учасниками як внески.

З урахуванням положень статті 115 Цивільного кодексу України, статті 85 Господарського кодексу України та статті 12 Закону України "Про господарські товариства", за якими власником майна, переданого господарському товариству у власність його учасниками як вклад до статутного (складеного) капіталу, є саме товариство.

Таким чином, з моменту внесення грошових коштів чи іншого майна як вкладу таке майно належить на праві власності самому товариству.

Державним актом на право приватної власності на землю серія ДП, зареєстрованим в книзі записів державних актів за №306 від 19.05.1999, посвідчено право власності на земельну ділянку загальною площею 4,0176 га території Миколаївської селищної ради Петриківського району за гр. ОСОБА_1 для ведення товарного сільськогосподарського товариства.

Відповідно до даних Державного земельного кадастру та Технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки СР ЗАТ "Дніпровець", виготовленої на підставі розпорядження Петриківської РДА від 20.09.2011 №535-р-11 "Про надання дозволу на проведення інвентаризації земельних ділянок СР ЗАТ "Дніпровець", розпорядження Петриківської РДА від 19.09.2012 №833-р-12 "Про затвердження технічної документації із землеустрою, щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки", рішень Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.04.2012 та від 04.10.2012, земельні ділянки також обліковуються на праві власності за ПАТ "Дніпровець". Право власності посвідчено державним актом на право власності серія ЯМ №870537 від 29.12.2012 (кадастровий номер :01:002:1568).

Господарський суд враховує, що рішення, які слугували підставою для виготовлення та видачі СР ЗАТ Дніпровець вищевказаного державного акту на право власності на земельну ділянку були скасовані в судовому порядку.

За змістом статей 15 і 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що перелік способів захисту, визначений у частині другій статті 16 Цивільного кодексу України, не є вичерпним. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (абзац дванадцятий частини другої вказаної статті). Застосування конкретного способу захисту цивільного права чи інтересу залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Інакше кажучи, суд має захистити право чи інтерес у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (постанови від 31.08.2021 у справі №903/1030/19, від 26.10.2021 у справі №766/20797/18, від 23.11.2021 у справі №359/3373/16-ц, від 25.01.2022 у справі №143/591/20).

Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови у позові (аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 у справі №916/1415/19, від 02.02.2021 у справі № 925/642/19, від 06.04.2021 у справі №910/10011/19, від 22.06.2021 у справі № 200/606/18).

Вирішуючи питання чи є ефективними та належними у спірних правовідносинах та способи захисту, які обрав позивач, суд враховує таке.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що причиною спору у даній справі є наявність у ОСОБА_1 перешкод у користуванні земельною ділянкою, яка належать йому на праві власності.

В обґрунтування своєї правової позиції ОСОБА_1 посилається на те, що позивач не передавав належну йому земельну ділянку в якості оплати акцій відповідача за відповідним актом приймання-передачі, що з урахуванням п.6 установчого договору, свідчить про відсутність доказів переходу права власності на земельну ділянку від позивача до відповідача. Крім того, ОСОБА_1 посилається на скасування в судовому порядку рішень, які були підставою для видачі ПАТ "Дніпровець" оспорюваного акту на право власності на земельну ділянку.

На теперішній час ОСОБА_1 має в наявності державний акт на право приватної власності на землю та вважає себе власником спірної земельної ділянки, а тому за положеннями ст.391 Цивільного кодексу України має право вимагати усунення перешкод у здійсненні нею права користування та розпорядження своїм майном.

Крім того, ОСОБА_1 заперечує факт підписання ним установчого договору та зазначає про відсутність у нього тимчасового свідоцтва про отримання відповідачем від позивача відповідних внесків до статутного фонду.

Гарантії захисту права власності закріплені у статті 41 Конституції України, за змістом якої кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Частиною першою ст.321 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.387 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Частиною першою ст.388 Цивільного кодексу України встановлено, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Господарський суд вважає, що визнання недійсним та скасування оспорюваного акту на право власності на земельну ділянку не призведе до автоматичного повернення спірної земельної ділянки до позивача. Таким чином позовні вимоги про визнання недійсним та скасування державного акту на право власності не є ефективним способом захисту інтересу та права позивача. У даному випадку позивач не позбавлений можливості витребувати це майно на підставі ст.ст.387,388 Цивільного кодексу України.

Аналогічного висновку дійшов Касаційний господарський суд у складі Верховного суду в постанові від 18.05.2024 по справі № 904/5669/21 (904/801/22).

Враховуючи викладене, встановивши, що позивачем обраний неналежний спосіб захисту порушеного права, господарський суд доходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Судовий збір

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 76-80, 86, 126, 129, 232, 233, 236-238, 240-242, Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до Публічного акціонерного товариства «Дніпровець», відповідача-2 Дніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Відділу Держземагентства у Петриківському районі Дніпропетровської області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Відділу з питань державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Петриківської районної державної адміністрації, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача розпорядника майна боржника ПАТ "Дніпровець" визнання недійсним та скасування державного акту на право приватної власності - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскарженим протягом цього строку в порядку ст.ст. 256, 257 ГПК України

Повний текст рішення складено 09.07.2024.

Суддя С.В. Мартинюк