ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

05 липня 2024 року Справа № 915/187/22

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Ржепецького В.О., за участю секретаря судового засідання Матвєєвої А.В., розглянувши матеріали справи

про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Н АВТО (, м. Миколаїв, вул. Троїцька, 159/1),

ініціюючий кредитор: Товариство з обмеженою відповідальністю МАНІ ФЛОУ (, 01015, м. Київ, вул. Лейпцизька, 3-А, вхід Б, 3 поверх, офіс № 8),

кредитор: Головне управління ДПС у Миколаївській області (; вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв)

кредитор: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

кредитор: Товариство з обмеженою відповідальністю БАВАРИЯ ЮГ (, м. Миколаїв, вул. Троїцька, 159/1)

кредитор: Товариство з обмеженою відповідальністю УКРАЇНОЧКА (, м. Миколаїв, пр. Миру, 2Д/2)

кредитор: Товариство з обмеженою відповідальністю М МОТОРС (, Миколаївська область, Миколаївський район, с. Мішково-Погорілове, вул. Котика Валі, 7)

кредитор: Приватне акціонерне товариство СІГМА-СПОРТ (, м. Миколаїв, пр. Центральний, 93-В)

кредитор: Товариство з обмеженою відповідальністю ЮСК-НИКО-ПЛЮС (, м. Миколаїв, пр. Центральний, 93-В)

кредитор: Товариство з обмеженою відповідальністю КАФЕЕСТ (, м. Миколаїв, вул. Озерна, 3, кв. 120)

розпорядник майна боржника: арбітражний керуючий Фоменко Мілена Сергіївна

представники учасників справи не з`явились,

встановив:

У провадженні Господарського суду Миколаївської області перебуває справа про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Н АВТО.

Постановою від 02.02.2024 боржника - Товариство з обмеженою відповідальністю Н АВТО () визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю Н АВТО () арбітражного керуючого Фоменко Мілену Сергіївну (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 2 від 08.02.2013).

На сайті судової влади України розміщено повідомлення за №72432 від 05.02.2024 про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

18.04.2024 ліквідатором подано суду клопотання, яким ліквідатор просить суд зобов`язати директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Н Авто» () ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) передати ліквідатору Товариства з обмеженою відповідальністю «Н Авто» - арбітражному керуючому Фоменко Мілені Сергіївні (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №2 від 08.02.2013, адреса місцезнаходження контори (офісу): вул. 1 Інгульска 1-З, м. Миколаїв, 54004) установчі документи, бухгалтерську та іншу документацію, печатки і штампи, матеріальні та інші цінності Товариства з обмеженою відповідальністю «Н Авто» () протягом п`яти днів з дня постановлення ухвали про задоволення цього клопотання.

Клопотання обгрунтовано тим, що директором ТОВ «Н Авто» не виконано обов`язку щодо передачі ліквідатору ТОВ «Н Авто» бухгалтерської та іншої документації, печаток і штампів, матеріальних та інших цінностей ТОВ «Н Авто» у строк, встановлений ч. 2 ст. 59 КУзПБ.

Судове засідання у справі №915/187/22, призначене на 26 квітня 2024 о 10:30 год. не відбулося у зв`язку з перебуванням головуючого у справі судді у відрядженні.

Ухвалою суду від 30.04.2024 судове засідання у справі призначено на 29 травня 2024 року об 11:30 год.

29.05.2024 ліквідатором подано суду звіт про хід ліквідаційної процедури.

У судовому засіданні 29.05.2024 представник Марного О.В. зазначив, що ОСОБА_1 не має доступу до документів та майна банкрута, їх в наявності у директора немає, фізично надати будь-які документи ліквідатору неможливо.

04.07.2024 представником ОСОБА_1 подано до суду клопотання, яким останній просить суд: 1. Долучити до матеріалів справи надані пояснення та врахувати їх при розгляді клопотання ліквідатора; 2. Відмовити у задоволенні клопотання ліквідатора про зобов`язання ОСОБА_1 передати ліквідатору установчі документи, бухгалтерську та іншу документацію, печатки і штампи, матеріальні та інші цінності Товариства; 3. Провести судове засідання без участі представника ОСОБА_1 .

Заперечення стосовно клопотання ліквідатора обгрунтовано тим, що ОСОБА_1 було отримано лист №02-31/27 від 20.03.2024, відповідно до якого запропоновано передати ліквідатору ТОВ «Н АВТО» бухгалтерську та іншу документацію, печатки , штампи та інші цінності ТОВ «Н АВТО». 12.06.2024 ОСОБА_1 було направлено на поштову адресу ліквідатора лист, відповідно до якого викладено обставини та надано підтверджуючі документи щодо об`єктивної неможливості виконання прохання викладеного у листі № 02-31/27 від 20.03.2024 (докази відправки фіскальний чек від 12.06.2024р.). Згідно даних офіційного сайту Укрпошти (трекінг відправлень за №980) ліквідатор 19.06.2024 отримала особисто лист з додатками на підтвердження викладених у ньому обставин. У зв`язку з вищевикладеним ОСОБА_1 об`єктивно немає можливості передати ліквідатору установчі документи, бухгалтерську та іншу документацію, печатки і штампи, матеріальні та інші цінності Товариства з підстав викладених у листі від 12.06.2024р., що зумовлено довготривалими, протиправними та системними діями одного із засновників ОСОБА_2 та призначених ним директорів ОСОБА_3 та ПолярусаВ.І.

Учасники справи належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання.

Представники учасників справи правом участі у судовому засіданні не скористалися.

Відповідно до ст. 42 Господарського процесуального кодексу України участь в судових засіданнях учасників справи - це право, а не обов`язок, якщо інше не визначено законом.

На підставі ст. 233 ГПК України, судом підписано вступну та резолютивну частини ухвали.

Розглянувши заяву ліквідатора, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 Кодексу України з процедур банкрутства, протягом 15 днів з дня призначення ліквідатора відповідні посадові особи банкрута зобов`язані передати бухгалтерську та іншу документацію, печатки і штампи, матеріальні та інші цінності банкрута ліквідатору. У разі ухилення від виконання зазначених обов`язків відповідні посадові особи банкрута несуть зобов`язання щодо відшкодування збитків, завданих таким ухиленням. Ліквідатор має право замовити виготовлення дублікатів печатки та штампів у разі їх втрати.

Суд враховує, що ОСОБА_1 на протязі розгляду справи заявлялось про відсутність у ного доступу до приміщень юридичної особи та документації.

Арбітражним керуючим не спростовано цих обставин, зокрема, до клопотання не подано жодних доказів, які б прямо або опосередковано свідчили про розпорядження ОСОБА_1 документами ТОВ «Н АВТО», печатками або матеріальними цінностями.

Статтями 73, 74 ГПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Як слідує з положень ст. 77, 78 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Відповідно до змісту ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, господарський суд констатує, що твердження ліквідатора про розпорядження ОСОБА_1 наведеними матеріальними цінностями ґрунтуються виключно на припущенні, що обіймання посади керівника пов`язано із доступом до документації та майна банкрута.

В таких обставинах господарський суд зазначає про існування принципу ефективності обраного способу захисту.

Статтею 13 (право на ефективний засіб юридичного захисту) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003).

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Відтак ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №338/180/17, від 11.09.2018 у справі №905/1926/16, від 30.01.2019 у справі №569/17272/15-ц.

Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначений як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягнути суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинене порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Таким чином, постановлення судового рішення про витребування доказів, яке завідомо не буде виконано не відповідає наведеному принципу.

Водночас, в контексті захисту прав та законних інтересів банкрута та кредиторів, господарський суд відзначає, що з моменту визнання ТОВ «Н АВТО» банкрутом арбітражним керуючим набуто повного обсягу повноважень керівника товариства, включно з повноваженнями щодо витребування у третіх осіб необхідних доказів або відновлення документації банкрута.

Відтак інтереси кредиторів та банкрута не залишаються незахищеними.

При цьому господарський суд відзначає, що за умови подання ліквідатором належних доказів наявності в розпорядженні ОСОБА_1 або іншої особи (осіб) майна банкрута, матеріальних цінностей банкрута, печаток, штампів та ін., ліквідатор не позбавлена можливості звернутися до суду у відповідному процесуальному порядку з клопотанням (скаргою, позовом) про їх витребування.

Враховуючи зазначене, правові підстави для задоволення клопотання ліквідатора від 18.04.2024 відсутні.

Керуючись ст. 59, 60 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні клопотання ліквідатора Фоменко М.С. від 18.04.2024 про зобов`язання директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Н Авто» Марного Олега Володимировича передати ліквідатору Товариства з обмеженою відповідальністю «Н Авто» - арбітражному керуючому Фоменко Мілені Сергіївні установчі документи, бухгалтерську та іншу документацію, печатки і штампи, матеріальні та інші цінності відмовити.

2. Ухвалу направити учасникам справи про банкрутство та ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ).

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та не підлягає оскарженню.

Повний текст ухвали складено і підписано 10.07.2024.

Суддя В.О.Ржепецький