ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2024 року

м. Київ

cправа № 910/2871/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Чумака Ю. Я. - головуючого, Дроботової Т. Б., Багай Н. О.,

секретар судового засідання - Лелюх Є. П.,

за участю представників:

позивача - Рогового М. В. (адвокат),

відповідача - Кравченка О. О. (керівник), Стеченка Я. В. (адвокат),

розглянувши касаційні скарги Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз"

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 16.04.2024 (судді: Шапран В. В. - головуючий, Андрієнко В. В., Буравльов С. І.) та додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду від 30.04.2024 (судді: Шапран В. В. - головуючий, Андрієнко В. В., Буравльов С. І.) у справі

за позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз"

до Приватного акціонерного товариства з іноземними інвестиціями "Слобожанська будівельна кераміка"

про стягнення заборгованості.

Короткий зміст і підстави позовних вимог

1. У лютому 2023 року Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз" звернулося з позовом до Приватного акціонерного товариства з іноземними інвестиціями "Слобожанська будівельна кераміка" про стягнення заборгованості у загальній сумі 1 723 502,06 грн.

2. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що на виконання умов типового договору розподілу природного газу від 01.01.2016 № 09420L3LO9DP016 Акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз" надано Приватному акціонерному товариству з іноземними інвестиціями "Слобожанська будівельна кераміка" послуги з розподілу природного газу за період з листопада 2022 року по січень 2023 року включно відповідно до актів надання послуг з розподілу природного газу від 30.11.2022 № ОГЯ82039484, від 31.12.2022 № ОГЯ82043252 та від 31.01.2023 № ОГЯ83000875, однак відповідач оплату за надані послуги не здійснив у повному обсязі, у зв`язку з чим у Приватного акціонерного товариства з іноземними інвестиціями "Слобожанська будівельна кераміка" виникла заборгованість у сумі 1 589 825,00 грн. Внаслідок прострочення Приватним акціонерним товариством з іноземними інвестиціями "Слобожанська будівельна кераміка" грошового зобов`язання позивач нарахував до стягнення з відповідача 110 375,97 грн пені, 6 622,56 грн 3% річних та 16 678,54 грн інфляційних втрат.

Короткий зміст судових рішень судів попередніх інстанцій

3. Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.12.2023 (суддя Гулевець О. В.) позов Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз" задоволено частково, стягнуто з Приватного акціонерного товариства з іноземними інвестиціями "Слобожанська будівельна кераміка" на користь позивача заборгованість у сумі 1 446 785,00 грн, 54 502,17 грн пені, 3 270,13 грн 3% річних та 16 678,54 грн інфляційних втрат, в іншій частині у задоволенні позову відмовлено.

Судове рішення мотивовано тим, що матеріалами справи підтверджується невиконання відповідачем зобов`язань за договором у період з листопада по грудень 2022 року у сумі 1 446 785,00 грн, однак, враховуючи коригування відповідачем річної замовленої потужності на 2023 рік, зокрема за січень 2023 року, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за надані відповідачу послуги з розподілу природного газу у сумі 143 040,00 грн згідно з актом наданих послуг від 31.01.2023 № ОГЯ83000875 є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Місцевий суд також вирішив питання щодо можливості зменшення розміру заявленої до стягнення пені, що є правом суду, яке реалізується ним на власний розсуд, а саме суму пені та 3% річних зменшено до 50%.

4. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 16.04.2024 рішення Господарського суду міста Києва від 12.12.2023 скасовано, ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз" відмовлено повністю.

Постанову мотивовано тим, що наявною у матеріалах справи сукупністю належних та допустимих доказів підтверджено, що у спірних правовідносинах у спірний період мала місце відсутність розподілу природного газу до межі балансової належності відповідача, оскільки відповідач зупинив господарську діяльність у зв`язку з агресією російської федерації проти України.

5. Додатковою постановою Північного апеляційного господарського суду від 30.04.2024 заяву Приватного акціонерного товариства з іноземними інвестиціями "Слобожанська будівельна кераміка" про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/2871/23 задоволено частково: стягнуто з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу у сумі 79 000 грн.

Додаткову постанову мотивовано тим, що у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для здійснення розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу у сумі 59 000 грн, понесених Приватним акціонерним товариством з іноземними інвестиціями "Слобожанська будівельна кераміка" у зв`язку із розглядом справи Північним апеляційним господарським судом, оскільки відповідач не подав попереднього розрахунку судових витрат та його представник не зробив відповідної заяви до закінчення судових дебатів. А оскільки заявлений розмір витрат на оплату послуг адвоката у суді першої інстанції у сумі 79000 грн є співмірним зі складністю справи і наданими адвокатом послугами, суд визнав заяву Приватного акціонерного товариства з іноземними інвестиціями "Слобожанська будівельна кераміка" в цій частині обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

6. У касаційних скаргах Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз" просить скасувати постанову апеляційного суду і залишити в силі рішення суду першої інстанції, а також скасувати додаткову постанову апеляційного суду та залишити заяву Приватного акціонерного товариства з іноземними інвестиціями "Слобожанська будівельна кераміка" про стягнення судових витрат без задоволення.

Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу

7. На обґрунтовування наявності підстави для касаційного оскарження постанови згідно з положеннями пункту 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) скаржник посилається на відсутність висновків Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, а саме:

- пунктів 1, 2 глави 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, якими передбачено, що розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається оператором газорозподільних систем (далі - ГРМ) за договором розподілу природного газу, здійснюються виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року. Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений регулятором для відповідного оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності;

- пункту 9 глави 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, відповідно до якого, припинення або обмеження розподілу (споживання) природного газу не звільняє споживача від зобов`язання оплати вартості послуг за договором розподілу природного газу, крім випадку розірвання цього договору;

- за обставин фактичного споживання природного газу на рівні 0 куб.м. за відсутності доказів пошкодження через бойові дії об`єктів газоспоживання споживача та/або його внутрішньобудинкової системи газопостачання, що призвели до унеможливлення використання споживачем свого права користуватися послугами розподілу природного газу;

- за відсутності розірвання договору з ініціативи споживача; за наявності заявок споживача на встановлення річної замовленої потужності на рівні, вищому за встановлений мінімальний обсяг 314 куб м. на рік.

На обґрунтовування наявності підстави для касаційного оскарження додаткової постанови згідно з положеннями пункту 1 частини 2 статті 287 ГПК України скаржник посилається на застосування судом апеляційної інстанцій при прийнятті оскаржуваного судового рішення норми права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19, від 23.01.2020 № 910/16322/18, де зазначається, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Скаржник наголошує на тому, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Узагальнений виклад позицій інших учасників справи

8. Приватне акціонерне товариство з іноземними інвестиціями "Слобожанська будівельна кераміка" у відзивах на касаційні скарги просить залишити їх без задоволення з мотивів, викладених в оскаржуваних постановах.

Розгляд справи Верховним Судом

9. Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.06.2024 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз" на додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду від 30.04.2024 у справі № 910/2871/23.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 17.06.2024 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 16.04.2024 у справі № 910/2871/23.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

10. 01.01.2016 згідно із заявою-приєднанням № 09420L3LO9DP016 Приватне акціонерне товариство з іноземними інвестиціями "Слобожанська будівельна кераміка" (споживач) приєдналося до умов Типового договору розподілу природного газу, що не є побутовим споживачем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2498, за умовами якого:

-цей договір є публічним та регламентує порядок і умови забезпечення цілодобового доступу споживача до газорозподільної системи, розподіл (переміщення) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта споживача та переміщення природного газу з метою фізичної доставки оператором ГРМ обсягів природного газу до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи (пункт 1.1);

- умови цього договору однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України "Про ринок природного газу" і Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2494 (пункт 1.2);

- цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання споживача до умов цього договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього договору, яку в установленому порядку оператор ГРМ направляє споживачу інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього договору, та/або сплата рахунка оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу (пункт 1.3);

- оператор ГРМ зобов`язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим договором (пункт 2.1);

- обов`язковою умовою надання споживачу послуги з розподілу природного газу є наявність у споживача об`єкта, підключеного в установленому порядку до газорозподільної системи оператора ГРМ (пункт 2.2);

- при вирішенні всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобов`язуються керуватися Законом України "Про ринок природного газу" та Кодексом газорозподільних систем. Оператор ГРМ зобов`язується вносити зміни та оновлювати інформацію, що розміщена на його сайті, зокрема, чинну редакцію тексту цього договору та Кодексу газорозподільних систем (пункт 2.3);

- порядок визначення об`єму розподіленого споживачу і спожитого ним природного газу та надання звітності щодо спожитих об`ємів газу за розрахунковий період визначається відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем та з урахуванням вимог цього договору (пункт 5.4);

- оплата вартості послуги оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється споживачем за тарифом, встановленим регулятором для оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем (пункт 6.1);

- величина річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається відповідно до Кодексу ГРМ. Споживач, що не є побутовим, оплачує замовлену потужність виходячи з наявних об`єктів, зазначених у заяві-приєднанні, що є додатком до договору розподілу природного газу. Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений регулятором для відповідного оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності (пункт 6.3);

- розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць (пункт 6.4);

- оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим договором здійснюється споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка оператора ГРМ. Якщо згідно із законодавством споживач має сплачувати оператору ГРМ за послуги з розподілу природного газу зі свого поточного рахунку зі спеціальним режимом використання, оплата послуг розподілу природного газу здійснюється з поточного рахунку зі спеціальним режимом використання споживача на поточний рахунок оператора ГРМ кожного банківського дня згідно з алгоритмом розподілу коштів, встановленим регулятором, та зараховується як плата за послуги розподілу природного газу в тому місяці, в якому надійшли кошти. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів (пункт 6.6);

- надання оператором ГРМ послуги з розподілу природного газу споживачу, що не є побутовим, має підтверджуватися підписаним між сторонами актом наданих послуг, що оформлюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем (пункт 6.8);

- у разі порушення споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим договором він сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу. У разі порушення споживачем, що є побутовим, строків оплати за цим договором він сплачує пеню в розмірі 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу. Нарахування пені на заборгованість споживачів, що є побутовими, здійснюється з 01.05.2019. Нарахування пені здійснюється починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку здійснення оплати за цим договором. (пункт 8.2);

- договір укладається на невизначений строк (пункт 12.1).

11. Відповідач направив позивачу заяву від 12.10.2022 щодо уточнення величини річної замовленої потужності, у якій відкоригував річну замовлену потужність на 2023 рік в об`ємі 960 000,00 м3.

12. Позивач зазначає, що на виконання умов договору у період з листопада 2022 року по січень 2023 року Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз" надало відповідачу послуги з розподілу природного газу вартістю 1 589 825,00 грн, що підтверджується актами надання послуг з розподілу природного газу від 30.11.2022 № ОГЯ82039484, від 31.12.2022 № ОГЯ82043252 та від 31.01.2023 № ОГЯ83000875.

13. Позивач направив на адресу відповідача для підпису зазначені акти, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями описів вкладення в цінні листи від 02.12.2022, 27.12.2022 та 26.01.2023, а також поштових накладних від 02.12.2022 № 110, від 27.12.2022 № 844 та від 26.01.2023 № 498.

14. Відповідач оплату послуг не здійснив, підписані акти надання послуг не повернув.

15. В обґрунтування заявленого позову позивач наголошує на тому, що у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором у відповідача виникла заборгованість у сумі 1589825,00 грн, на яку нараховані пеня в сумі 110 375,97 грн, 3% річних в сумі 6 622,56 грн та інфляційні втрати в сумі 16 678,54 грн.

16. За доводами позивача розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу здійснюються не на підставі визначених обсягів розподіленого (спожитого) природного газу за відповідний розрахунковий місяць, а виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта споживача, яка визначається оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем.

17. Оскільки відповідач має діючий договір на розподіл природного газу, об`єкт споживача підключений до газорозподільної мережі, а припинення газопостачання не здійснювалося шляхом механічного від`єднання від газорозподільної мережі, в силу вимог абзацу 1 пункту 9 глави 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, на думку позивача, відповідач зобов`язаний здійснювати оплату вартості послуг розподілу природного газу.

18. Позивач також звернув увагу на акт перевірки стану обліку природного газу у споживача від 17.06.2022 щодо усунення пошкоджень газорозподільної мережі, що свідчить про відсутність пошкоджень газорозподільної мережі до об`єкту відповідача.

19. Заперечуючи проти позову, відповідач зазначив, що його основні виробничі потужності розташовані на території Гостомельської селищної ради/військової адміністрації Бучанського району Київської області. З початку широкомасштабної збройної агресії російської федерації проти України в період активних бойових дій завод відповідача зазнав пошкоджень, зокрема і технологічного обладнання, у цей період у працівників заводу був відсутній доступ до заводу та у подальшому, як наслідок перебування військ агресора на території Гостомельської селищної ради/військової адміністрації, значну частину території було заміновано, що унеможливлювало потрапляння на територію заводу. В силу пошкоджень, завданих виробничим потужностям заводу, відповідач не зміг запустити його в роботу та починаючи з 24.02.2022 завод не працював та не споживав природний газ, за послуги з розподілу якого позивач просить стягнути грошові кошти.

20. Отже, відповідач вважає, що починаючи з 24.02.2022 істотно змінилися обставини, якими сторони керувалися у жовтні 2021 року при процедурі узгодження замовленої річної величини потужності розподілу природнього газу на 2022 рік. Враховуючи зазначені обставини, відповідач звернувся до позивача з заявою про уточнення величини річної замовленої потужності на 2022 рік в бік її зменшення з підстав істотної зміни обставин, однак позивач відмовив у зміні річної замовленої потужності на 2022 рік в бік її зменшення.

21. Відповідач також посилається на те, що позивачем не надано до суду доказів надання послугу з переміщення природнього газу від постачальника газу споживачу в спірний період, оскільки завод відповідача, який споживає природній газ, не працював в цей період та не споживав природній газ.

22. Крім того, відповідач вважає, що за наявності постійних відключень електричної енергії у період з листопада по грудень 2022 року та січень 2023 року підтримання необхідного тиску в системі розподілу газу є неможливим, що виключає можливість надання послуги з розподілу природнього газу.

23. Відповідач також зазначив про настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), у зв`язку з чим у нього не настав обов`язок з оплати вартості послуг розподілу природнього газу за період з листопада по грудень 2022 року, січень 2023 року за типовим договором до закінчення дії форс-мажорних обставин.

Позиція Верховного Суду

24. Згідно з положеннями частини 1 статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

25. Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наведені у касаційних скаргах доводи, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, Верховний Суд вважає, що підстав для задоволення касаційної скарги не вбачається, з огляду на таке.

Щодо касаційної скарги на постанову Північного апеляційного господарського суду від 16.04.2024

26. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про стягнення вартості наданих послуг за договором розподілу природного газу, а також нарахованих на суму основного боргу пені, 3% річних та інфляційних втрат, суд апеляційної інстанції виходив з такого.

27. Правовідносини, які виникли між споживачем та газорозподільною організацією, врегульовано Законом України "Про ринок природного газу", Кодексом газорозподільних систем, а також постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2498 "Про затвердження Типового договору розподілу природного газу".

28. Пунктом 17 частини 1 статті 1 Закону України "Про ринок природного газу" визначено, що оператор газорозподільної системи - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників).

29. Згідно з пунктом 35 частини 1 статті 1 Закону України "Про ринок природного газу" розподіл природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки споживачам, але що не включає постачання природного газу.

30. За змістом положень частини 1 статті 37 Закону України "Про ринок природного газу" оператор газорозподільної системи відповідає за надійну та безпечну експлуатацію, підтримання у належному стані та розвиток (включаючи нове будівництво та реконструкцію) газорозподільної системи, якою він користується на законних підставах.

31. Відповідно до частини 1 статті 40 Закону України "Про ринок природного газу" розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу.

32. Пунктом 4 глави 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем визначено, що договір розподілу природного газу - правочин, укладений між оператором газорозподільної системи та споживачем (у тому числі побутовим споживачем) відповідно до вимог цього кодексу, згідно з яким оператор газорозподільної системи забезпечує цілодобовий доступ об`єкта споживача до газорозподільної системи для можливості розподілу природного газу.

33. Пунктом 2.1 договору передбачено, що оператор ГРМ зобов`язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим договором.

34. Відповідно до пунктів 1 та 2 глави 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем передбачено, що розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року. Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений регулятором для відповідного оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності.

Річна замовлена потужність (за замовчуванням) об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу, крім випадків, передбачених цією главою.

Розмір величини річної замовленої потужності для споживача, що не є побутовим, визначається оператором ГРМ виходячи з наявних об`єктів, зазначених у заяві-приєднанні, що є додатком до договору розподілу природного газу.

Оператор ГРМ зобов`язаний до 12 жовтня щорічно за підсумками газового року проінформувати споживача про фактичний обсяг споживання природного газу всіма об`єктами споживача за попередній газовий рік та одночасно повідомити його, що зазначений обсяг споживання газу за замовчуванням споживача буде визначений як розмір річної замовленої потужності споживача на наступний календарний рік. У такому повідомленні оператор ГРМ одночасно має зазначити про: величину річної замовленої потужності на поточний календарний рік; величину потужності, яка розрахована для щомісячної оплати споживачем у поточному календарному році; величину потужності, яка розрахована для щомісячної оплати споживачем у наступному календарному році; покази лічильника природного газу/інші дані, за якими було сформовано (станом на 30 вересня поточного року) розмір річної замовленої потужності (за замовчуванням) на наступний календарний рік (для побутових споживачів).

Така інформація надається споживачеві шляхом розміщення її у платіжних документах (для побутових споживачів), особистих кабінетах споживача (за наявності), актах приймання-передачі природного газу (для споживачів, що не є побутовими).

35. Відповідно до пункту 3 глави 3 розділу І Кодексу газорозподільних систем для забезпечення цілодобового доступу до газорозподільної системи та можливості розподілу (переміщення) належного споживачу (суміжному суб`єкту ринку природного газу) природного газу ГРМ обов`язковою умовою є наявність фізичного підключення об`єкта споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) до ГРМ. Споживачі, у тому числі побутові, та суміжні суб`єкти ринку природного газу, які фізично підключені до ГРМ, забезпечуються цілодобовим доступом до ГРМ та можливістю розподілу (переміщення) природного газу ГРМ у порядку, визначеному в розділі VІ цього кодексу.

Отже, з моменту укладення між споживачем та оператором ГРМ договору розподілу природного газу, за наявності фізичного підключення об`єкта споживача до газорозподільної мережі, оператором ГРМ здійснюється надання споживачу послуг з розподілу природного газу.

36. Пунктом 5 глави 3 розділу І Кодексу газорозподільних систем визначено, що взаємовідносини, пов`язані з розподілом природного газу споживачам, у тому числі побутовим споживачам, підключеним до/через ГРМ, включаючи забезпечення оператором ГРМ цілодобового їх доступу до ГРМ для споживання (розподілу) належного їм (їх постачальникам) природного газу, регулюються договором розподілу природного газу, укладеним між оператором ГРМ та споживачем відповідно до вимог глави 3 розділу VІ цього кодексу.

37. Згідно з пунктом 6 глави 3 розділу І Кодексу газорозподільних систем на підставі укладеного договору розподілу природного газу оператор ГРМ: присвоює споживачу (точці комерційного обліку), у тому числі побутовому споживачу, персональний EIC-код суб`єкта ринку природного газу та передає його оператору ГТС для ідентифікації споживача в інформаційній платформі оператора ГТС, у тому числі для цілей закріплення споживача в реєстрі споживачів відповідного постачальника та здійснення оперативних заходів при запровадженні процедури зміни його постачальника; надає послугу споживачу із забезпечення цілодобового доступу до ГРМ в межах приєднаної потужності його об`єкта для можливості споживання ним відповідних об`ємів природного газу, виділених постачальником природного газу.

38. Відповідно до пункту 2 глави 1 розділу VI Кодексу газорозподільних систем доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу у порядку, визначеному цим розділом.

39. За змістом пунктом 1 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем договір розподілу природного газу має бути укладений оператором ГРМ з усіма споживачами, у тому числі побутовими споживачами, об`єкти яких в установленому порядку підключені до/через ГРМ, що на законних підставах перебуває у власності чи користуванні оператора ГРМ. Споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт. Здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається.

40. Відповідно до положень пункту 1 глави 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року. Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності.

41. Абзацом 10 пункту 2 глави 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем визначено, що споживач, що не є побутовим, має право не пізніше ніж до 20 жовтня календарного року, що передує розрахунковому (крім замовлення потужності на 2020 рік, яке здійснюється до 01 листопада), подати оператору ГРМ уточнену заявку на величину річної замовленої потужності сумарно по всіх його об`єктах з розбивкою по кожному об`єкту в газорозподільній зоні відповідного оператора ГРМ на розрахунковий календарний рік.

42. Пунктом 10 глави 3 Розділу VI Кодексу газорозподільних систем передбачено, що у разі звільнення займаного об`єкта або приміщення (остаточного припинення користування природним газом) споживач зобов`язаний повідомити про це оператора ГРМ не пізніше ніж за 20 робочих днів до дня звільнення об`єкта або приміщення (остаточного припинення користування природним газом) та остаточно розрахуватись з ним за договором розподілу природного газу до вказаного споживачем дня звільнення об`єкта або приміщення (остаточного припинення користування природним газом) включно. Оператор ГРМ зобов`язаний припинити розподіл (газопостачання) природного газу споживачу із заявленого ним дня звільнення об`єкта або приміщення (остаточного припинення користування природним газом). У разі неповідомлення або несвоєчасного повідомлення споживачем оператора ГРМ про звільнення об`єкта або приміщення (остаточне припинення користування природним газом) споживач зобов`язаний здійснювати оплату послуг за договором розподілу природного газу, як випливає з умов договору. Договір розподілу природного газу з новим споживачем укладається після припинення договору розподілу природного газу із споживачем, який звільняє об`єкт або приміщення.

43. Згідно з пунктом 9 глави 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем припинення або обмеження розподілу (споживання) природного газу не звільняє споживача від зобов`язання оплати вартості послуг за договором розподілу природного газу, крім випадків, передбачених цим пунктом, у тому числі розірвання цього договору або внесення змін до заяви-приєднання, що є додатком до договору розподілу природного газу, та вилучення об`єкта споживача. У разі розірвання договору розподілу природного газу або вилучення об`єкта споживача із заяви-приєднання оплата вартості послуги за договором розподілу природного газу здійснюється споживачем з урахуванням повного календарного місяця, у якому сталося розірвання договору або вилучено об`єкт із заяви-приєднання. У цих випадках оператор ГРМ коригує дані технічної потужності та вільної потужності для забезпечення нових приєднань (резерву потужності) на відповідній ГРП згідно з вимогами розділу VII цього кодексу. Якщо припинення або обмеження розподілу природного газу здійснюється за ініціативи оператора ГРМ у випадках, передбачених пунктом 3.17 глави 3 розділу V Правил безпеки систем газопостачання, нарахування вартості послуги за договором розподілу природного газу не здійснюється. При цьому місячна вартість послуг розподілу зменшується з урахуванням кількості днів припинення (обмеження) розподілу природного газу. Таке припинення (обмеження) та відновлення розподілу природного газу споживачу здійснюється за рахунок оператора ГРМ.

44. Апеляційний суд зауважив, що спірний період у цій справі припав на період після повномасштабного вторгнення військ російської федерації на територію України та, зокрема, Київської області, з 24.02.2022.

45. Село Озера, де розміщений завод відповідача, перебувало в окупації російської федерації з 26.02.2022 по 01.04.2022, про що зазначено у розділі ІІ Переліку тимчасово окупованих територій російською федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій від 22.12.2022 № 309.

46. Як у суді першої інстанції, так і під час розгляду апеляційної скарги відповідач стверджував, що він не міг користуватися послугою розподілу газу внаслідок ведення бойових дій, які призвели до руйнувань виробництва. При цьому, позивачем самостійно припинено надання відповідачу послуг розподілу газу, що підтверджується актом перевірки стану обліку природного газу у споживача від 17.06.2022.

47. Суд апеляційної інстанції обґрунтовано виснував, що як забезпечення цілодобового доступу до газорозподільної системи, так і фактичний розподіл належного споживачу природного газу здійснюється з однією метою - фізичною доставкою природного газу до межі балансової належності об`єкта споживача.

48. Так, відповідно до частини першої статті 1 Закону України "Про ринок природного газу" розподіл природного газу - це господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки споживачам, але що не включає постачання природного газу.

За умовами договору, укладеного між сторонами, послуга з розподілу природного газу - це послуга оператора ГРМ, яка надається споживачу та включає в себе забезпечення цілодобового доступу споживача до газорозподільної системи і розподіл (переміщення) належного споживачу (його постачальнику) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта споживача.

Виходячи із зазначених положень як забезпечення цілодобового доступу до газорозподільної системи, так і розподіл належного споживачу природного газу здійснюється з однією метою - фізичною доставкою природного газу до межі балансової належності об`єкта споживача.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 26.06.2024 у справі № 905/1465/23.

49. При цьому, апеляційний суд звернув увагу на те, що забезпечення цілодобового доступу споживача до газорозподільної системи здійснюється саме з метою фізичної доставки газу, постачання якого було припинено, що свідчить за обставин цієї справи про відсутність необхідності в отриманні зазначеної частини послуги в умовах відсутності переміщення та доставки природного газу.

50. При цьому, за змістом статті 901 Цивільного кодексу України суть послуги, яка підлягає оплаті за договором, полягає в отриманні замовником корисного ефекту від процесу певної діяльності, а не сам процес, і цей ефект є невіддільним від виконавця. Оплата здійснюється саме за отриману послугу, а не за сам факт укладення договору та саму лише діяльність виконавця, як на це помилково послався позивач.

51. За обставин цієї справи апеляційний суд дійшов висновку, що надані докази та пояснення відповідача підтверджують відсутність газопостачання, що у свою чергу виключає можливість надання послуги розподілу в частині безпосередньо переміщення належного споживачу (його постачальнику) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта споживача. При цьому, відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем, споживач зобов`язаний здійснити повну оплату послуг розподілу, отримуючи тільки послугу з забезпечення цілодобового доступу до газорозподільної системи, необхідність у якій відпала за відсутності переміщення природного газу, що у свою чергу в умовах воєнного стану, який призвів до зупинення виробничої діяльності підприємством, не відповідає критеріям розумності, справедливості та добросовісності.

52. За таких обставин, доводи скаржника про наявність передбачених пунктом 3 частини другої статті 287 ГПК України підстав для подання касаційної скарги фактично зводяться до незгоди останнього з висновками суду апеляційної інстанції та до необхідності встановлення інших обставин, ніж ті, що були встановлені цим судом, і стосуються переоцінки наданих сторонами доказів, без урахування меж повноважень суду касаційної інстанції, визначених статтею 300 Господарського процесуального кодексу України.

53. З огляду на викладене, заявлені у касаційній скарзі підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом 3 частини 2 статті 287 ГПК України в межах касаційного провадження у цій справі свого підтвердження не отримали. Неправильного застосування чи порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права скаржником суду касаційної інстанції не доведено.

Щодо касаційної скарги на додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду від 30.04.2024

54. Відповідно до статті 16 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

55. За пунктом 4 частини 1 статті 1 Закону України від 05.07.2012 № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

56. За змістом пункту 9 частини 1 статті 1 Закону № 5076-VI представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини 1 статті 1 Закону № 5076-VI).

57. Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

58. Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 ГПК України).

59. Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

60. Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 ГПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;

3) розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК України).

61. За змістом положень пункту 3 частини 1 статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

62. Статтею 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

63. Відповідно до частини 3 статті 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

64. Відповідно до частин 1, 2 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

65. Водночас, частиною 3 цієї статті визначено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

66. При цьому, згідно частини 4 зазначеної норми розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

67. У той же час, відповідно до частини 5 статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

68. Принцип пропорційності є загальним, універсальним принципом права, який вимагає співрозмірного обмеження прав та свобод людини для досягнення публічних цілей.

69. Обґрунтованість та співмірність понесених витрат на професійну правничу допомогу необхідно досліджувати з урахуванням частини 3 статті 13 ГПК України, згідно якої кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

70. Отже, нормами процесуального законодавства передбачені такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (пункти 33 - 34; 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі №910/12876/19).

71. До того ж на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат (аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 11.12.2023 у справі № 925/200/22).

72. Відповідно до усталеної практики Верховного Суду, суд, вирішуючи питання про судові витрати та своєчасність подання доказів понесених додаткових витрат на професійну правничу допомогу, повинен також враховувати, що:

- не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат, а тому, вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 та від 16.11.2022 у справі №922/1964/21);

- при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі №927/237/20, постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16 та додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №775/9215/15ц);

- суд зобов`язаний оцінити розмір адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 та додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 775/9215/15ц).

73. Таким чином, у вирішенні заяви сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суд керуючись принципами пропорційності та справедливості, закріпленими у статтях 2 та 15 ГПК України має обов`язок дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.

74. Як встановлено судом апеляційної інстанції та вбачається з матеріалів справи, що у відзиві на позовну заяву відповідач навів попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат під час розгляду справи у суді першої інстанції, а також до закінчення судових дебатів заявлено під час розгляду справи по суті про подання доказів понесених судових витрат протягом п`яти днів з дня ухвалення рішення суду. Заяву зроблено представником відповідача до судових дебатів у судовому засіданні 12.12.2023, що підтверджується додатком до протоколу (технічним записом судового засідання).

Водночас до закінчення судових дебатів в суді апеляційної інстанції, які відбулися 16.04.2024, представник Приватного акціонерного товариства з іноземними інвестиціями "Слобожанська будівельна кераміка" не зробив заяву про відшкодування судових витрат в суді апеляційної інстанції, що вбачається з відомостей, які містяться у протоколі судового засідання від 16.04.2024, та підтверджується додатком до цього протоколу (технічним записом судового засідання).

75. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у сумі 138 000 грн представником відповідача надано копії таких доказів:

- договору про надання правової допомоги від 03.02.2020 № 030220/СБК, укладеного між Адвокатським об`єднанням "Пленум" та Приватним акціонерним товариством з іноземними інвестиціями "Слобожанська будівельна кераміка";

- додаткової угоди від 16.03.2023 № 16/03-2023 до договору;

- додаткової угоди від 11.12.2023 № 20/12-2023 до договору;

- акту приймання-передачі наданих послуг від 15.12.2023 № 030220/16/03-2023/1 на загальну суму 79 000 грн;

- акту приймання-передачі наданих послуг від 17.04.2024 № 030220/16/03-2023/2 на загальну суму 59 000 грн.

У матеріалах справи також містяться копії ордерів на надання правничої (правової) допомоги від 15.03.2023 серія АІ №1364463 та від 10.01.2024 серія АІ №1526002 на підтвердження повноважень адвоката Стеченка Я. В. на представництво інтересів Приватного акціонерного товариства з іноземними інвестиціями "Слобожанська будівельна кераміка" у Господарському суді міста Києва та Північному апеляційному господарському суді.

76. Крім того апеляційним судом встановлено, що на підставі договору про надання правової допомоги від 03.02.2020 № 030220/СБК та додаткової угоди від 16.03.2023 № 16/03-2023 до договору адвокатським об`єднанням надавалася правова допомога відповідачу щодо захисту законних прав та інтересів під час розгляду справи № 910/2871/23 в Господарському суді міста Києва та Північному апеляційному господарському суді.

Так, відповідно до пункту 2 додаткової угоди від 16.03.2023 № 16/03-2023 адвокатське об`єднання зобов`язується здійснювати представництво та захист інтересів клієнта у всіх судових інстанціях при розгляді справи № 910/2871/23.

У пункті 3.1 додаткової угоди від 16.03.2023 № 16/03-2023 передбачено, що аналіз матеріалів справи № 910/2871/23 та складання процесуальних та інших документів у справі в суді першої інстанції (Господарський суд міста Києва) становить 40 000,00 грн.

Пунктом 3.2 додаткової угоди сторони передбачили, що участь адвоката у одному судовому засіданні у справі становить 3 000,00 грн.

Згідно з п. 3.3 додаткової угоди сторони узгодили, що вартість правової допомоги, що не входить у п. 3.1 цієї угоди, становить 2000,00 грн за одну годину надання правової допомоги (послуг), що, зокрема, включає складання будь-яких процесуальних документів в процесі розгляду справи та інших документів, пов`язаних з розглядом справи, вчинення всіх інших необхідних дій, пов`язаних з розглядом справи, перелік яких зазначається в акті приймання-передачі наданих послуг, який підписується сторонами.

Відповідно до пункту 4.1 додаткової угоди після завершення розгляду справи в суді кожної інстанції сторони підписують акт приймання-передачі наданих послуг, у якому зазначається перелік фактично наданих послуг та їх вартість.

Загальна вартість наданої правової допомоги становить 138 000 грн, детальний опис якої та вартість наведено в акті приймання-передачі наданих послуг від 15.12.2023 № 030220/16/03-2023/1, який відображає об`єм та вартість наданої правової допомоги у суді першої інстанції (79 000 грн), та акті приймання-передачі наданих послуг від 17.04.2024 № 030220/16/03-2023/2, який відображає об`єм та вартість наданої правової допомоги у суді апеляційної інстанції (59 000 грн). Умовами зазначеної додаткової угоди погоджено комбінований підхід до визначення розміру вартості послуг адвоката, що включає фіксовану частину за складання процесуальних документів під час розгляду справи у суді першої інстанції, фіксовану вартість за одне судове засідання та погодинну тарифікацію при наданні правової допомоги при перегляді справи у судах апеляційної та касаційної інстанції. Акти приймання-передачі наданих послуг підписані сторонами без заперечень та скріплені їх печатками.

77. Апеляційний суд зауважив, що відповідно до акта приймання-передачі наданих послуг від 15.12.2023 № 030220/16/03-2023/1, складеного на підставі додаткової угоди від 16.03.2023 № 16/03-2023, адвокатським об`єднанням надано клієнту послуги правової допомоги з представництва та захисту інтересів у Господарському суді міста Києва у справі № 910/2871/23 загальною вартістю 79000 грн, а саме:

- аналіз матеріалів справи та документів, надання консультації клієнту та узгодження позиції щодо захисту прав клієнта у суді першої інстанції, складання відзиву на позовну заяву, складання заперечень на відповідь на відзив, складання письмових пояснень, заяв, клопотань та інших процесуальних документів під час розгляду справи - 40 000 грн;

- представництво інтересів клієнта у 13 судових засіданнях: 15.03.2023, 05.04.2023, 19.04.2023, 17.05.2023, 07.06.2023, 04.07.2023, 19.07.2023, 25.07.2023, 30.08.2023, 03.10.2023, 31.10.2023, 28.11.2023 та 12.12.2023 - 39 000 грн (3 000 грн за участь в одному судовому засіданні).

Дослідивши надані докази та матеріали справи апеляційним судом встановлено, що наданий відповідачем акт приймання-передачі наданих послуг від 15.12.2023 № 030220/16/03-2023/1 на суму 79 000,00 грн у повній мірі відповідає фактичному обсягу виконаних адвокатом робіт.

78. З урахуванням вищезазначеного, суд апеляційної інстанції, зважаючи на фактичні обставини справи та надані відповідачем докази понесення витрат на оплату послуг адвоката, встановив, що заявлені відповідачем витрати є співмірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, втраченим ним часом на надання таких послуг, і такі витрати відповідають критерію розумності їх розміру.

79. Апеляційним судом обґрунтовано відхилено заперечень позивача стосовно того, що термін дії договору про надання правової допомоги сплив 31.12.2020, однак відповідач надав до суду додаткові угоди від 16.03.2023 та 11.12.2023 як додаток до недіючого договору, що ставить під сумнів факт дійсності даних додаткових угод, оскільки з огляду на презумпцію правомірності правочину позивачем не надано доказів визнання недійсним договору про надання правової допомоги.

80. Касаційний суд погоджується з такими висновками суду апеляційної інстанції, оскільки вони відповідають положенням статей 123, 126, 129, 244 ГПК України та прийняті з урахуванням всіх необхідних принципів та критеріїв розподілу судових витрат на оплату послуг адвоката, та на підставі поданих сторонами доказів та обставин встановлених судом.

81. Касаційний суд вважає безпідставним посилання позивача на неврахування апеляційним судом правових висновків, викладених Верховним Судом у постановах від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19, від 23.01.2020 № 910/16322/18 щодо відшкодування вартості адвокатських послуг заявлених стороною, оскільки, судові рішення у зазначених справах, прийняті за іншої фактично-доказової бази (обставин справи та зібраних у ній доказів), які подані сторонами та оцінені судами під час розгляду заяви про відшкодування витрат на оплату послуг адвоката, тобто ці справи і справа, яка переглядається, є відмінними за істотними правовими ознаками, а наявні відмінності полягають переважно у сфері оцінки конкретних обставин та наявних у справах доказів.

82. Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що вирішення питання щодо розподілу витрат на оплату послуг адвоката є дискрецією суду, який розглядає відповідне питання з урахуванням всіх конкретних обставин справи в їх сукупності та реалізується ним у кожному конкретному випадку за наслідками оцінки обставин справи, наведених учасниками справи обґрунтувань та дослідження та оцінки доказів за правилами статей 210, 86 ГПК України.

83. Отже, з огляду на конкретні, встановлені апеляційним судом обставини справи, яка розглядається, відсутні підстави для висновку про застосування судом в оскаржуваному судовому рішенні норм права, без урахування висновків щодо застосування цих норм права, викладених у наведених скаржником постановах Верховного Суду.

84. За таких обставин доводи скаржника у цій частині не знайшли підтвердження, тому вони відхиляються колегією суддів як такі, що спрямовані на переоцінку доказів, наявних у справі, з метою встановлення інших фактичних обставин справи, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

85. За таких обставин, касаційний суд зазначає, що апеляційний суд обґрунтовано задовольнив частково заяву відповідача про відшкодування витрат на правничу допомогу та стягнув з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу у сумі 79 000 грн, понесені відповідачем під час перегляду справи у суді першої інстанції. Враховуючи наведені положення законодавства та обставини, встановлені апеляційним судом, зважаючи на межі перегляду справи судом касаційної інстанції, передбачені статтею 300 ГПК України, колегія суддів зазначає, що доводи касаційної скарги не отримали підтвердження після відкриття касаційного провадження, таким чином, колегія суддів зазначає, що скарга є необґрунтованою, а тому додаткову постанову апеляційного суду необхідно залишити без змін.

Висновки за результатами розгляду касаційних скарг

86. Відповідно до частин 1, 2, 4, 5 статті 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

87. За змістом пункту 1 частини 1 статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

88. Відповідно до частини 1 статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

89. Звертаючись із касаційними скаргами, скаржник в межах доводів і вимог касаційних скарг, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, не спростував наведених висновків суду апеляційної інстанції та не довів неправильного застосування останнім норм матеріального і порушення норм процесуального права як необхідної передумови для скасування оскаржуваних судових рішень.

90. З огляду на викладене касаційна інстанція вважає за необхідне касаційні скарги Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз" залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

Розподіл судових витрат

91. Судовий збір за подання касаційних скарг у порядку статті 129 ГПК України необхідно покласти на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційні скарги Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз" залишити без задоволення.

Постанову Північного апеляційного господарського суду від 16.04.2024 та додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду від 30.04.2024 у справі № 910/2871/23 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Ю. Я. Чумак

Судді Т. Б. Дроботова

Н. О. Багай