СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2024 року м. Харків Справа № 922/1015/24

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:головуюча суддя Терещенко О.І., суддя Тихий П.В. , суддя Плахов О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Харківського квартирно-експлуатаційного управління (вх. №1372Х/1-18)

на рішення господарського суду Харківської області від 28.05.2024 року у справі №922/1015/24, ухвалене в приміщенні господарського суду Харківської області (суддя Лаврова Л.С.), повний текст якого складено 28.05.2024 року

за позовом Приватного акціонерного товариства ХАРКІВЕНЕРГОЗБУТ, м. Харків
до Харківського квартирно-експлуатаційного управління, м. Харків
про стягнення заборгованості за договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Харківської області від 28.05.2024 року у справі №922/1015/24 частково задоволено позовні вимоги Приватного акціонерного товариства ХАРКІВЕНЕРГОЗБУТ; стягнуто з Харківське квартирно-експлуатаційного управління на користь Приватного акціонерного товариства ХАРКІВЕНЕРГОЗБУТ пеню - 10 309,13 грн., три відсотки річних - 874,20 грн., інфляційні втрати - 1 505,73 грн. та 421,54 грн. судового збору; відмовлено в задоволенні позовних вимог в частині стягнення 60228.96 грн. основної заборгованості.

Харківське квартирно-експлуатаційне управління з рішенням господарського суду першої інстанції не погодилось та звернулось до Східного апеляційного господарського суду через систему "Електронний суд" з апеляційною скаргою в електронній формі, в якій просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 28.05.2024 року у справі та ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити.

Апелянт в обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує на таке.

Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні не встановив і не зазначив, чи була вина відповідача в несвоєчасному виконанні своїх обов`язків.

Відповідач після початку повномасштабної воєнної агресії, введення воєнного стану, виконує покладені на нього обов`язки забезпечення оборони Держави Україна та належного функціювання військових частин та установ Міністерства оборони України на території Харківської області, здійснює вагому діяльність стосовно забезпечення потреб військовослужбовців в зоні проведення бойових дій, зокрема, організовує постачання та зведення укріплень, наметових містечок, казарм, обладнання для проживання військовослужбовців тощо.

Постанова НКРЕКП №413 від 26.04.2022 року, якою доповнено постанову №332 підпунктом 16 пункту 1, набрала чинності з дня її прийняття, проте, згідно статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, отже, норми вказаної постанови, з урахуванням формулювання пункту про розповсюдження його дії на увесь період воєнного стану, поширюють свою дію на спірні правовідносини сторін; вказаною постановою регулятор надав настанову щодо зупинення нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених відповідними договорами, для всіх учасників ринку електричної енергії.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.05.2024 року, суддею доповідачем у справі визначено суддю Терещенко О.І. та сформовано колегію суддів у складі: головуюча суддя Терещенко О.І., суддя Тихий П.В., суддя Плахов О.В.

Указом Президента України Про введення воєнного стану в Україні №64/2022 від 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією проти України. Указами Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні №133/2022 від 14.03.2022 року, №573/2022 від 15.08.2022 року, №757/2022 від 07.11.2022 року, №58/2023 від 06.02.2023 року, №254/2023 від 01.05.2023 року, №451/2023 від 26.07.2023 року, №734/2023 від 06.11.2023 року, №49/2024 від 05.02.2024 року, №271/2024 від 06.05.2024 року відповідно продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 14 травня 2024 року строком на 90 діб.

Наказом Східного апеляційного господарського суду від 25.03.2022 року № 03 Про встановлення особливого режиму роботи суду в умовах воєнного стану встановлено особливий режим роботи суду в умовах воєнного стану з 01.04.2022 року та запроваджено відповідні організаційні заходи, зокрема: рекомендовано учасникам судових справ утриматись від відвідування суду, свої процесуальні права та обов`язки, передбачені ГПК України, реалізовувати з використанням офіційної електронної пошти суду: .

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 03.06.2024 року апеляційну скаргу Харківського квартирно-експлуатаційного управління на рішення господарського суду Харківської області від 28.05.2024 року у справі №922/1015/24 залишено без руху; останнє зобов`язано сунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху та роз`яснено, що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

10.06.2024 року на адресу суду від апелянта надійшла заява (вх.№ 7858) на виконання вимог ухвали суду від 05.06.2024 року, яку разом з додатком долучено до матеріалів справи.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 14.06.2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Харківського квартирно-експлуатаційного управління на рішення господарського суду Харківської області від 28.05.2024 року у справі №922/1015/24; призначено розгляд справи №922/1015/24 за апеляційною скаргою Харківського квартирно-експлуатаційного управління на рішення господарського суду Харківської області від 28.05.2024 року у справі №922/1015/24 у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи; учасникам справи встановлено строк - не пізніше 15 днів з моменту вручення даної ухвали, протягом якого вони мають право подати відзив на апеляційну скаргу, який повинен відповідати вимогам ч.2 статті 263 Господарського процесуального кодексу України, з доказами надсилання його апелянту; запропоновано учасникам справи для прискорення документообігу в межах цієї справи, надсилати їх з використанням програми "Електронний суд" (за умов відповідної реєстрації) або скеровувати документи з засвідченням електронним цифровим підписом уповноваженої особи на електронну адресу Східного апеляційного господарського суду . Реєстрація в електронному кабінеті можлива за посиланням https://id.court.gov.ua/rt.gov.ua/sud4875/; учасникам судового процесу необхідно повідомити суд про їх номери телефонів і факсів, адресу електронної пошти або інші засоби зв`язку, зокрема, мобільного (за їх наявності), які можуть бути використані для викликів або повідомлень; витребувано з господарського суду Харківської області матеріали справи №922/1015/24.

18.06.2024 року на адресу суду з господарського суду Харківської області надійшли матеріали справи (вх.№ 8237).

25.06.2024 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№ 8520), який долучено до матеріалів справи, в якому останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржуване рішення місцевого господарського суду залишити без змін, в обґрунтування якого вказує на те, що відповідачем не доведено наявність виняткових обставин, існування яких давало би підстави для зменшення розміру нарахованої відповідачу пені; укладаючи договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 556 від 09.06.2023 року відповідач не міг не усвідомлювати всі наявні ризики, що зумовлені повномасштабним вторгненням на територію України; відповідачем не було доведено невідповідність розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків, до заяви про зменшення штрафних санкцій (заявлено у відзиві) не додано жодних доказів на підтвердження відсутності фінансування, скрутного фінансового стану, причин несвоєчасного виконання зобов`язання.

Згідно ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши матеріали справи та перевіривши повноту встановлення господарським судом першої інстанції неоспорених обставин справи, колегія суддів встановила наступне.

Харківське КЕУ приєдналося до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 556 від 09.06.2023 року на умовах Комерційної пропозиції № 2/1 від 09.06.2023 року для установ, які утримуються з державного та місцевого бюджетів (далі Комерційна пропозиція) та заяви-приєднання, в якій заявлені об`єкти, що приєднані до електричної мережі оператора системи розподілу АТ Харківобленерго.

Згідно договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 556 від 09.06.2023 року, Харківське квартирно-експлуатаційне управління (далі Харківське КЕУ, споживач) є споживачем електричної енергії, яку постачає Приватне акціонерне товариство Харківенергозбут (далі Товариство).

Позивач посилається на таке.

За період з червня 2023 року по липень 2023 року станом на 01.02.2024 року за відповідачем утворилася заборгованість за спожиту електричну енергію у сумі всього разом з ПДВ 20 % 60228,96 грн., нараховано пеню за період липня 2023 року по січень 2024 року у сумі 10309,13 грн., 3% річних за період липня 2023 року по січень 2024 року у сумі 874,20 грн., та інфляційні втрати за період з жовтня 2023 року по січень 2024 року у сумі 1 505,73 грн.

Порядок розрахунків за договором № 556 від 09.06.2023 року визначається відповідно до Комерційної пропозиції № 2/1 від 09.06.2023 року для установ, які утримуються з державного та місцевого бюджетів, яка є невід`ємним додатком до договору.

Згідно п. 2.1 договору постачальник продає електричну енергію (код за ДК 021:20-5-електрична енергія) як різновид товару для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору. Пунктом 13.2.1 Договору передбачається, що договір набуває чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31 липня 2023 року, в частині розрахунків до їх повного виконання. Дія цього договору розповсюджується на відносини між Сторонами з 01 червня 2023 року на підставі ч.3 статті 631 Цивільного кодексу України.

Пунктом 5.9 та п. 5.10 договору передбачено, розрахунковим періодом є календарний місяць. Оплата вартості електричної енергії здійснюється споживачем шляхом перерахування коштів на спецрахунок постачальника.

Згідно з пунктом 5.11 договору оплата рахунка постачальника за цим договором має бути здійснена Споживачем у строки, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання Споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного в комерційній пропозиції, прийнятої Споживачем.

Відповідно до п. 6.2 договору Споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього договору та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг згідно з умовами цього договору.

Відповідно до п. 5 Комерційної пропозиції звіряння фактичного обсягу спожитої електричної енергії здійснюється шляхом оформлення між Споживачем та Постачальником Акту прийому-передачі електричної енергії, сформованого згідно з даними адміністратора комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку, на останній день розрахункового періоду Споживача. Постачальник надає Споживачу два примірники Акту прийому-передачі електричної енергії, які Споживач протягом 3 (трьох) робочих днів з дати отримання підписує, скріплює печаткою (за наявності) та передає один з них Постачальнику особисто або надсилає на адресу його місцезнаходження, визначену в Договорі. Акти прийому-передачі електричної енергії надаються Споживачу у відповідних структурних підрозділах Постачальника, або направляються через систему електронного документообігу у разі укладення відповідної додаткової угоди до Договору. В разі неотримання Споживачем Актів прийому-передачі електричної енергії у відповідних структурних підрозділах Постачальника за відсутності укладеної додаткової угоди щодо електронного документообігу, Постачальник направляє Акти прийому-передачі електричної енергії Споживачу поштовим зв`язком рекомендованим або цінним листом. У разі неповернення Споживачем Акту прийому-передачі електричної енергії протягом 3 (трьох) робочих днів з дати отримання, він вважається погодженим сторонами та вважається підписаним.

Згідно з переданими даними від АТ Харківобленерго відповідачу проведено нарахування та за результатами розрахункових періодів, сформовано рахунки за спожиту електричну енергію за період з червня 2023 року по липень 2023 року: за червень 2023 року на суму 27792,60 грн., ПДВ 20 % 5558,52 грн., разом з ПДВ 33351,12 грн. Відповідачем за червень 2023 року спожито 12633 кВт*год згідно фактичних даних, а саме: відомостей з Реєстру фактичних обсягів електричної енергії по споживачам. Рахунок за червень 2023 року та Акт приймання-передачі електричної енергії за червень 2023 року надіслано засобами поштового зв`язку11.07.2023. Строк оплати рахунку 25.07.2023 року; за липень 2023 року на суму 22398,20 грн., ПДВ 20 % 4479,64 грн., разом з ПДВ 26877,84 грн. Відповідачем за липень 2023 року спожито 10181 кВт*год згідно фактичних даних, а саме: відомостей з Реєстру фактичних обсягів електричної енергії по споживачам. Рахунок за липень 2023 року та Акт приймання-передачі електричної енергії за липень 2023 року надіслано засобами поштового зв`язку 10.08.2023. Строк оплати рахунку 24.08.2023.

Станом на 01.02.2024 сума заборгованості за спожиту електричну енергію по договору № 556 від 09.06.2023 року з червня 2023 року по липень 2023 року складає 60228,96 грн.

За п. 5.12 договору, у разі порушення Споживачем строків оплати постачальник має право вимагати сплату пені. Пеня нараховується за кожен прострочений день оплати за договором. Споживач сплачує за вимогою постачальника пеню у розмірі, що зазначається в комерційній пропозиції.

Умовою п. 7 Комерційної пропозиції передбачено, що у разі порушення Споживачем строків оплати електричної енергії в тому числі послуги з розподілу електричної енергії, передбачених п. 4 цієї комерційної пропозиції Постачальник нараховує за весь час прострочення, у тому числі за день оплати: пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який здійснюється нарахування, від суми боргу, за кожен день прострочення платежу; 3% річних з простроченої суми. При цьому сума грошового зобов`язання за договором повинна бути оплачена Споживачем з урахуванням встановленого індексу інфляції. Суми пені, 3% річних, інфляційних зазначаються у окремому розрахунковому документі окремим рядком та повинні бути сплачені протягом 10 робочих днів від дня його отримання Споживачем.

ПрАТ Харківенергозбут, як Постачальник, виконав свої зобов`язання по Договору у повному обсязі, проте відповідач умови договору щодо своєчасної сплати спожитої електричної енергії у встановлені Договором строки не виконав, внаслідок чого відповідачу була нарахована пеня, 3% річних, та інфляційні втрати, що станом на 01.02.2024 року становить 12 689,06 грн., з яких: 10309,13 грн. пеня; 874,20 грн. 3% річних; 1505,73 грн. інфляційні втрати.

Вказані вище обставини стали підставою для звернення позивача з відповідним позовом до господарського суду Харківської області, в якому останній просив стягнути з Харківського квартирно-експлуатаційного управління на користь Приватного акціонерного товариства Харківенергозбут заборгованість за спожиту електричну енергію за договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 556 від 09.06.2023 року у сумі 60228 грн. 96 коп.; стягнути з Харківського квартирно-експлуатаційного управління на користь Приватного акціонерного товариства Харківенергозбут за договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 556 від 09.06.2023 року пеню у сумі 10309 грн. 13 коп., 3% річних у сумі 874 грн 20 коп., інфляційні втрати у сумі 1505 грн 73 коп.

28.05.2024 року господарським судом Харківської області ухвалено оскаржуване рішення, з підстав викладених вище.

Переглянувши справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення господарського суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з огляду на таке.

Після ратифікації Верховною радою України Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, остання, відповідно до статті 9 Конституції України набула статусу частини національного законодавства.

З прийняттям у 2006 році Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", Конвенція та практика Суду застосовується судами України як джерело права.

Відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод справи про цивільні права та обов`язки осіб, а також справи про кримінальне обвинувачення мають бути розглянуті у суді впродовж розумного строку. Ця вимога спрямована на швидкий захист судом порушених прав особи, оскільки будь-яке зволікання може негативно відобразитися на правах, які підлягають захисту. А відсутність своєчасного судового захисту може призводити до ситуацій, коли наступні дії суду вже не матимуть значення для особи та її прав.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах "Ryabykh.Russia" від 24.07.2003 року, "Svitlanav. Ukraine" від 09.11.2014 року зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване частиною 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Місцевий господарський суд, частково задовольняючи позовні вимоги щодо стягнення пені у розмірі 10 309,13 грн. виходив з того, що заборгованість з оплати спожитої електричної енергії за період з червня 2023 року по липень 2023 року було сплачено відповідачем лише в березні 2024 року (відповідно до платіжного доручення № 92 від 15.03.2024 року, № 116 від 19.03.2024 року, № 113 від 19.03.2024 року, № 115 від 19.03.2024 року, № 117 від 20.03.2024 року), тобто, з порушенням строків проведення розрахунків.

Колегія суддів вважає висновки місцевого господарського суду щодо стягнення пені передчасними, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно приписів ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями є господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 ГК України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Окрім того, ч. 2 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У п. 5.12 договору сторони погодили, що у разі порушення споживачем строків оплати постачальник має право вимагати сплату пені. Пеня нараховується за кожен прострочений день оплати за договором. Споживач сплачує за вимогою постачальника пеню у розмірі, що зазначається в комерційній пропозиції. Умовою п. 7 Комерційної пропозиції передбачено, що у разі порушення Споживачем строків оплати електричної енергії в тому числі послуги з розподілу електричної енергії, передбачених п. 4 цієї комерційної пропозиції Постачальник нараховує за весь час прострочення, у тому числі за день оплати: пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який здійснюється нарахування, від суми боргу, за кожен день прострочення платежу; 3% річних з простроченої суми. При цьому сума грошового зобов`язання за договором повинна бути оплачена Споживачем з урахуванням встановленого індексу інфляції. Суми пені, 3% річних, інфляційних зазначаються у окремому розрахунковому документі окремим рядком та повинні бути сплачені протягом 10 робочих днів від дня його отримання Споживачем.

Вище вказано, що заборгованість з оплати спожитої електричної енергії за період з червня 2023 року по липень 2023 року було сплачено відповідачем лише в березні 2024 року (відповідно до платіжного доручення № 92 від 15.03.2024 року, № 116 від 19.03.2024 року, № 113 від 19.03.2024 року, № 115 від 19.03.2024 року, № 117 від 20.03.2024 року), тобто з порушенням строків проведення розрахунків.

Колегія суддів, перевіривши розрахунки позивача по нарахуванню 3% річних та інфляційних втрат, за допомогою калькулятору ЛІГА:ЗАКОН, зазначає, що вони є обґрунтованими та арифметично вірними.

Щодо позовних вимог про стягнення пені, слід зазначити на таке.

Так, НКРЕКП 25.02.2022 року прийнято постанову №332, відповідно до преамбули якої відповідно до Законів України "Про ринок електричної енергії" та "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг" ураховуючи Протокол наради щодо обговорення заходів стабілізації учасників ринку електричної енергії під час особливого періоду з метою забезпечення операційної безпеки функціонування основної частини ОЕС України від 25 лютого 2022 року, Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг постановила: на період дії особливого періоду Оператору системи передачі (який виконує функцію Адміністратора розрахунків) не застосовувати до виробників електричної енергії, які надають послуги на балансуючому ринку електричної енергії, заходи, передбачені пунктом 1.7.5 глави 1.7 розділу І Правил ринку, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14 березня 2018 року №307. Виробники електричної енергії, які надають послуги на балансуючому ринку електричної енергії, набувають статусу "Дефолтний" при тривалості статусу "Переддефолтний" більше семи робочих днів (пункт 1); оператору системи передачі (у ролі Адміністратора розрахунків) та Оператору ринку забезпечити щоденне спостереження за ринком електричної енергії з метою виявлення ознак маніпулювання (у тому числі у частині виникнення значних обсягів негативних небалансів), про результати такого спостереження щоденно інформувати Міністерство енергетики України та Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Постановою НКРЕКП від 27.02.2022 року №333 постанову №332 доповнено пунктами 3-5, зокрема пунктом 5 рекомендовано учасникам ринку електричної енергії на період дії особливого періоду зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії".

У подальшому до постанови НКРЕКП №332 вносились зміни та доповнення, зокрема, постановою від 26.04.2022 року №413 пункти 1-12 змінено пунктом 1, зміст якого змінено та доповнено підпунктом 16, відповідно до якого на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування надано настанови - зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії", між учасниками ринку електричної енергії.

Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у справі №911/1359/22 у постанові від 19.04.2024 року дійшов наступних висновків:

"Постанова №332 від 25.02.2022 року (у редакції від 26.04.2022 року) прийнята НКРЕКП (Регулятором) в межах своїх повноважень, а тому її положення, у тому числі, підпункт 16 пункту 1, відповідно до якого на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування зупиняється нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії", між учасниками ринку електричної енергії, є обов`язковими до виконання всіма учасниками ринку та мають застосовуватись останніми у своїй господарській діяльності.

Підпункт 16 пункту 1 постанови НКРЕКП від 25.02.2022 року №332 (у редакції постанови НКРЕКП від 26.04.2022 року №413) - це імперативна норма, якою держава вказала учасниками ринку електричної енергії, що на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування зупиняється нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії".

Рішення Регулятора щодо порядку застосування норм про відповідальність учасників на ринку електроенергії не суперечать нормам Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України про відповідальність у договірних відносинах з огляду на те, що Регулятор в силу Закону наділений повноваженнями унормовувати договірні відносини суб`єктів господарювання, що проводять свою діяльність у сфері енергетики, у тому числі в частині відповідальності за невиконання (неналежне виконання) договірних зобов`язань на ринку електричної енергії.

Такі рішення Регулятора не скасовують встановлену нормами Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України відповідальність за порушення договірних зобов`язань для учасників ринку електроенергії, та не встановлюють мораторію для застосування цієї відповідальності, позаяк Регулятор, який наділений повноваженнями нормативного регулювання договірних відносин на ринку електроенергії, з метою забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії, під час особливого періоду, в межах наданих йому Законом повноважень тимчасово зупинив нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії", між учасниками ринку електричної енергії.

Об`єднана палата звернула увагу, що норми постанови №332 від 25.02.2022 року (у редакції від 27.02.2022 року №333, у редакції від 26.04.2022 року) прийняті Регулятором в межах своїх повноважень.

Таким чином, хоча постанова НКРЕКП №332 від 25.02.2022 року має нижчу юридичну силу порівняно з Цивільним кодексом України та Господарським кодексом України, втім її норми є обов`язковими до виконання всіма учасниками ринку та мають застосовуватись останніми у своїй господарській діяльності на ринку електроенергії, зокрема, які уклали між собою двосторонні договори відповідно до ст.66 Закону України "Про ринок електричної енергії", що також обумовлено положеннями статті 179 Господарського кодексу України, яка встановлює нормативне обмеження вільного розсуду сторін господарського договору при визначенні його умов у разі укладання типового договору".

Відповідно до с. 5 та ч.6 ст.13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Таким чином, висновок місцевого господарського суду в частині стягнення з відповідача пені у розмірі 10 309,13 грн., є передчасним.

Також, за матеріалами справи, відповідачем відповідно до платіжного доручення № 92 від 15.03.2024 року, № 116 від 19.03.2024 року, № 113 від 19.03.2024 року, № 115 від 19.03.2024 року, № 117 від 20.03.2024 року було сплачено заборгованість за спожиту електричну енергію за період червень 2023 року та липень 2023 року у сумі 60228,96 грн.

Разом з тим, з позовом позивач звернувся до суду 28.03.2024 року , тобто станом на дату звернення основна заборгованість була погашена відповідачем.

За таких обставин, господарський суд першої інстанції правомірно вказав на те, що позовні вимоги в цій частині є безпідставними; провадження у справі в частині основної заборгованості не підлягає закриттю на підставі п. 2 ч.1 ст. 231 ГПК України, оскільки така заборгованість була сплачена відповідачем до пред`явлення позивачем позову до суду, відповідно, заява позивача про закриття провадження у справі в частині стягнення основної заборгованості та повернення судового збору не підлягає задоволенню та дійшов обгрунтованого висновку про те, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства ХАРКІВЕНЕРГОЗБУТ в частині стягнення з відповідача 60228, 96 грн. основної заборгованості задоволенню не підлягають.

Отже, висновок місцевого господарського суду про задоволення позову в частині стягненні пені не відповідає принципам справедливого судового розгляду у контексті частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Стаття 74 ГПК України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Гарантуючи право на справедливий судовий розгляд, стаття 6 Конвенції в той же час не встановлює жодних правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання, в першу чергу, національного законодавства та оцінки національними судами (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010 року)

Питання справедливості розгляду не обов`язково постає у разі відсутності будь-яких інших матеріалів на підтвердження отриманих доказів, слід мати на увазі, що у разі, якщо доказ має дуже вагомий характер і якщо відсутній ризик його недостовірності, необхідність у підтверджувальних доказах відповідно зменшується (рішення Європейського суду з прав людини у справі Яременко проти України, no. 32092/02 від 12.06.2008 року).

Таким чином, доводи викладені в апеляційній скарзі знайшли своє часткове підтвердження при апеляційному перегляді оскаржуваного рішення, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід задовольнити частково.

Отже, місцевий господарський суд не з`ясував обставини, що мають значення для справи, з недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими, а тому рішення господарського суду першої інстанції слід скасувати в частині стягнення пені у сумі 10 309,13 грн. та 421,54 грн. судового збору та ухвалити в цій частині нове рішення, яким у позові в частині стягнення пені у розмірі 10 309,13 грн. слід відмовити, залишивши в решті оскаржуване рішення місцевого господарського суду без змін та розподіливши судові витрати, відповідно до ст. 129 ГПК України, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 269, ч. 2 ст. 275, ст. ст. 277, 282 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Харківського квартирно-експлуатаційного управління задовольнити частково.

Рішення господарського суду Харківської області від 28.05.2024 року у справі №922/1015/24 скасувати в частині стягнення пені у сумі 10 309,13 грн. та 421,54 грн. судового збору.

Ухвалити в цій частині нове рішення.

У позові в частині стягнення пені у розмірі 10 309,13 грн. відмовити.

В решті рішення господарського суду Харківської області від 28.05.2024 року у справі №922/1015/24 залишити без змін.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства ХАРКІВЕНЕРГОЗБУТ (61057, Харківська область, місто Харків, вулиця Гоголя, будинок 10, ідентифікаційний код особи 42206328) на користь Харківського квартирно-експлуатаційного управління (61024, Харківська область, місто Харків, вулиця Пушкінська, будинок 61, ідентифікаційний код особи 07923280) 154,64 грн. судового збору за подання позову та 232,00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків визначених ч. 3 ст.287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуюча суддя О.І. Терещенко

Суддя П.В. Тихий

Суддя О.В. Плахов