І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 липня 2024 року м. Чернігівсправа № 927/288/24
Господарський суд Чернігівської області у складі судді Шморгуна В. В., розглянувши заяву представника позивача адвоката Тележинського М. М. про ухвалення додаткового рішення
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Сокар Ел Пі Джи»,
Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Газ-Авто-Сервіс»,
Предмет спору: про стягнення 77 143,17 грн,
ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Сокар Ел Пі Джи» звернулось до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Газ-Авто-Сервіс», у якому позивач просить стягнути з відповідача 77 143,17 грн, з яких 69 197,70 грн заборгованості за поставлений товар, 630,07 грн - 3% річних, 972,99 грн інфляційних втрат та 6342,41 грн пені.
Ухвалою суду від 01.04.2024 прийнято позовну заяву до розгляду; відкрито провадження у справі та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Рішенням господарського суду від 31.05.2024 позов задоволено повністю та стягнуто з ТОВ «Газ-Авто-Сервіс» на користь ТОВ «Сокар Ел Пі Джи» 69 197,70 грн заборгованості за поставлений товар, 630,07 грн - 3% річних, 972,99 грн інфляційних втрат, 6342,41 грн пені та 3028,00 грн витрат зі сплати судового збору.

05.06.2024 представник позивача адвокат Тележинський М. М. направив до суду заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7700,00 грн, яка отримана судом 06.06.2024. До поданої заяви представник позивача додав докази на підтвердження понесених позивачем судових витрат та докази направлення вказаних документів відповідачу.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Оскільки розгляд даної справи здійснювався судом у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, розгляд заяви представника позивача про ухвалення додаткового рішення відповідно до ч. 3 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України здійснюється в тому самому порядку.

Згідно із с. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 1 ст. 124 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Згідно з ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

З огляду на викладене, відшкодування судових витрат здійснюється у разі наявності відповідної заяви сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, якщо справа розглядається з повідомленням учасників справи з проведенням дебатів, а відповідні докази надані цією стороною або до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Вимога щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні (пункт 53 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19)).

У випадку розгляду справи у порядку спрощеного провадження, коли проведення судових дебатів процесуальним законом взагалі не передбачено, учасник справи має дотримуватися встановленого пунктом 2 частини восьмої статті 129 ГПК України п`ятиденного строку для подання заяви про розподіл судових витрат та доказів понесення таких витрат, а в разі його пропуску- належним чином обґрунтувати поважність причин (пункт 24 постанови колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 30 вересня 2021 року у справі № 918/853/20).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За змістом ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5, 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

Отже, у розумінні положень ч. 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Відповідно до ч. 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (ч. 5, 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 126, ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 126 цього Кодексу).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

Визначаючи суму відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України»).

У рішенні ЄСПЛ «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У позовній заяві позивач навів попередній розрахунок суми витрат на професійну правничу допомогу, розмір яких складає 7700,00 грн.

05.06.2024, тобто у встановлений ч. 8 ст. 129 ГПК України строк, представник позивача направив до суду заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу з відповідними доказами.

Як докази витрат на професійну правничу допомогу представник позивача надав: копію договору про надання професійної правничої (правової) допомоги №337/22 від 01.02.2024, укладеного між позивачем та Адвокатським об`єднанням «Азонс» (далі Договір), копію додаткової угоди № 2 від 04.06.2024 до Договору, копію акта надання послуг №АО000000040 від 04.06.2024; копію рахунку-фактури № 747 від 04.06.2024; копію ордера на надання правової допомоги АІ №1571163 від 19.03.2024, виданого Адвокатським об`єднанням «Азонс» (адвокат, який надає правничу допомогу Тележинський М. М.), на вчинення дій у Господарському суді Чернігівської області в інтересах позивача.

Відповідно до п. 1.1 Договору №337/22 від 01.02.2024, укладеного між ТОВ «Сокар Ел Пі Джи» (далі - Клієнт) та Адвокатським об`єднанням «Азонс» (далі Адвокатське об`єднання), Клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання приймає доручення Клієнта про надання йому професійної правничої (правової) допомоги в обсязі, порядку та на умовах, визначених цим Договором та додатками до нього, які є невід`ємною частиною Договору.

Клієнт зобов`язується сплачувати гонорар Адвокатському об`єднанню за дії Адвокатського об`єднання по наданню професійної правничої (правової) допомоги Клієнту, а також окремо оплачувати (компенсувати) фактичні витрати, пов`язані з виконанням цього Договору (п. 1.2. Договору).

Зміст, обсяг та порядок надання професійної правничої (правової) допомоги за конкретним дорученням Клієнта, розмір гонорару за надання професійної правничої (правової) допомоги за конкретним дорученням Клієнта визначаються Сторонами шляхом підписання додатків до цього Договору, які є його невід`ємною його частиною (п. 1.6. Договору).

04.06.2024 між Клієнтом та Адвокатським об`єднанням укладено додаткову угоду №2 до Договору (далі Додаткова угода №2).

Відповідно до п. 1 Додаткової угоди №2 на підставі спільної домовленості Сторони погодили склад, вартість та порядок оплати професійних правничих послуг Адвокатського об`єднання, які останній має надати Клієнту:

1. Повний юридичний супровід першої інстанції судового процесу у Господарському суді Чернігівської області у справі щодо стягнення з ТОВ «Газ-Авто-Сервіс» 69 197,70 грн, включаючи підготовку матеріалів позову та супроводження судового процесу 7 700,00 грн.

Отже, ціну (вартість) правничої допомоги визначено у фіксованому розмірі (незалежно від кількості часу (годин), який адвокат витратить на надання правничої допомоги, та від кількості наданих послуг).

У п. 2 Додаткової угоди № 2 Сторони обумовили наступний порядок оплати вартості Послуг:

Клієнт протягом трьох банківських днів з моменту виставлення рахунку та на підставі Акта приймання-передачі наданих послуг, шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок Адвокатського об`єднання, вказаний в реквізитах до Договору, перераховує винагороду у розмірі 100% (ста відсотків) від вартості наданих послуг.

04.06.2024 Адвокатське об`єднання та позивач підписали акт надання послуг №АО000000040, у якому зазначено про надання Адвокатським об`єднанням Клієнту правової допомоги (послуг) на суму 7 700,00 грн.

Заяви про неспівмірність або клопотання про зменшення витрат позивача на професійну правничу допомогу від відповідача не надходило.

Відповідно до ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Таким чином, розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу адвоката, який підтверджений належними доказами, становить 7700,00 грн та підлягає стягненню з відповідача.

У зв`язку з перебуванням судді Шморгуна В. В. у відпустці, відповідно до ч. 4 ст. 116 Господарського процесуального кодексу України, це додаткове рішення ухвалюється у перший робочий день після виходу судді із відпустки.

Керуючись ст. 13, 14, 42, 73-80, 86, 126, 129, 233, 236-238, 240, 241, 244, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Газ-Авто-Сервіс» (, вул. Геологів, буд. 8, кв. 16, м. Ніжин, Чернігівська область, 16600) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сокар Ел Пі Джи» (, вул. Надпільна, буд. 226/1, м. Черкаси, 18001) 7700,00 грн витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду у строки, визначені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя В. В. Шморгун