СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

09 липня 2024 року м. Харків Справа № 922/3518/23

Східний апеляційний господарський суд у складі судді-доповідача Мартюхіної Н.О.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , м. Харків (вх. №1654 Х/2),

на рішення Господарського суду Харківської області від 17.06.2024 (повний текст складено 17.06.2024) у справі № 922/3518/23 (суддя Прохоров С.А.),

за позовом Акціонерне товариство "Акціонерний банк "Радабанк", м. Дніпро,

до відповідачів:

1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-технічна і фінансово-промислова компанія ВГІК", м. Київ,

2) ОСОБА_1 , м. Харків,

про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Акціонерний банк "Радабанк" звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-технічна і фінансово-промислова компанія ВГІК" та ОСОБА_1 про солідарне стягнення з заборгованості за кредитним договором №7621/ЮКР/0 від 30.04.2021 у розмірі 1024539,24грн, з яких: прострочена заборгованість по кредиту в сумі 995333,70грн та прострочена заборгованість по процентам в сумі 29205,54грн.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 17.06.2024 у справі №922/3518/23 позов задоволено повністю.

Стягнуто солідарно з ТОВ "Науково-технічна і фінансово-промислова компанія ВГІК" та ОСОБА_1 на користь АТ "АБ "Радабанк" заборгованість за кредитним договором №7621/ЮКР/0 від 30.04.2021 у розмірі 1024539,24грн (що складається з простроченої заборгованості по кредиту - 995333,70грн, простроченої заборгованості по процентам - 29205,54грн) та 15368,09грн судового збору.

Не погодившись із вищевказаним рішенням, ОСОБА_1 04.07.2024 звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 17.06.2024 у справі №922/3518/23 та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Також, апелянт просить призначити у справі судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручити Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса. На розгляд та вирішення експерта скаржник просить поставити такі питання: "Чи виконано підпис від імені ОСОБА_1 у договорі поруки 7621/ЮКР/0П1 від 30.04.2021 саме ОСОБА_1 чи іншою особою? ".

Крім того, у поданій апеляційній скарзі відповідач-2 просить відстрочити сплату судового збору до ухвалення рішення у справі.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.07.2024 для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Мартюхіна Н.О., суддя Здоровко Л.М., суддя Лакіза В.В.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що зазначена апеляційна скарга не відповідає вимогам глави 1 розділу IV ГПК України та підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Порядок та форма звернення з апеляційною скаргою до апеляційного господарського суду визначені главою 1 розділу ГПК України.

Статтею 258 ГПК України встановлено вимоги до форми і змісту апеляційної скарги.

По-перше, згідно з п. 2 ч. 3 ст. 258 ГПК України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України "Про судовій збір".

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно п.п. 1 п. 1 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір", за подання до суду позовної заяви майнового характеру юридичною особою ставка судового збору складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Приписами ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що за подання апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Із змісту вимог апеляційної скарги вбачається, що апелянт просить скасувати оскаржуване рішення, яким задоволено позовні вимоги на загальну суму 1024539,24грн.

Отже, станом на дату звернення до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Харківської області від 17.06.2024 у справі №922/3518/23 апелянт має сплатити судовий збір у розмірі 23052,13грн (1024539,24грн * 1,5% * 150%).

Доказів сплати судового збору за її подання до апеляційної скарги позивачем не додано. При цьому, як зазначено вище, скаржник просить відстрочити сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі.

В обґрунтування заявленого клопотання апелянт посилається на складне фінансове становище.

Розглянувши заявлене клопотання скаржника, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для його задоволенню з огляду на таке.

Стаття 8 Закону України "Про судовий збір" регулює відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати. Зазначеною нормою передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

За змістом положень ст. 8 Закону України "Про судовий збір" питання про відстрочення та розстрочення судом сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати з підстав майнового стану сторони вирішується на розсуд суду в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження того, що майновий стан сторони дійсно перешкоджає сплаті нею судового збору в установленому порядку і розмірі.

З системного аналізу вказаних норм права вбачається, що суд може, зокрема, за клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк визначене коло осіб. Для цього заявник апеляційної скарги має довести існування фінансових труднощів.

Варто вказати, що Законом України "Про судовий збір" чітко визначено, що підставою для звільнення від сплати судового збору, відстрочення та розстрочення судом сплати судового збору є доведення заявником, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання про відстрочення сплати судового збору, повинна навести доводи того, що її майновий стан об`єктивно перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі, а також надати докази, які б свідчили про вжиття ним всіх необхідних заходів для своєчасної сплати судового збору.

Необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, узгоджується зі ст. 129 Конституції України, якою як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, і не може бути визнане обмеженням права доступу до суду в розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як визначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" (заява №24402/02), право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг (п. 27). Такі обмеження дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду "за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб" (рішення від 28.05.1985 у справі "Ешингдейн проти Сполученого Королівства" (п. 57).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі" (заява №28249/95) зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить п. 1 ст. 6 Конвенції (п. 60).

Таким чином, відстрочення сплати судового збору (розстрочення його сплати, звільнення від сплати або зменшення його розміру) з підстав, передбачених ст. 8 Закону України "Про судовий збір", є прерогативою суду, який вирішує питання відкриття провадження (прийняття заяви, скарги тощо).

Зазначені норми є диспозитивними і встановлюють не обов`язок, а право суду на власний розсуд відстрочити сплату судового збору (звільнити від сплати, розстрочити його сплату або зменшити його розмір).

Суд звертає увагу скаржника, що ч. 2 ст. 6 та ч. 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України та зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Визначений ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" перелік умов, за яких допускається, зокрема, відстрочення або розстрочення сплати судового збору на певний строк при зверненні до суду із заявою (скаргою), є вичерпним, тому не допускається його розширення з ініціативи суду лише з урахуванням майнового стану сторони за відсутності умов, передбачених зазначеними положеннями цього Закону (ухвали Верховного Суду від 28.12.2020 у справі №922/624/20, від 28.12.2020 у справі №922/4277/19).

Як вже вказувалось вище, в обґрунтування клопотання про відстрочення сплати судового збору апелянт посилається на складне фінансове становище.

Суд апеляційної інстанції, дослідивши подані матеріали апеляційної скарги встановив, що у матеріалах скарги відсутні будь-які докази на підтвердження зазначених у апеляційній скарзі обставин.

Що стосується зазначених у клопотанні обґрунтувань неможливості сплати судового збору, то саме лише посилання на такі обставини не може вважатися підставою для відстрочення або розстрочення судом сплати судового збору.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції не вбачає, у даному випадку, наявності обставин, які відповідали б зазначеним вище критеріям, узгоджувались з наведеними законодавчими приписами в контексті визначених законодавцем умов та підстав для відстрочення сплати судового збору, що могли б зумовити вчинення такої процесуальної дії.

Таким чином, за відсутності підстав для задоволення клопотання про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі, скаржнику необхідно надати суду документ на підтвердження сплати судового збору в розмірі 23052,13грн.

По-друге, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 258 ГПК України до апеляційної скарги додаються докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Частиною 1 ст. 259 ГПК України встановлено, що особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копії цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, з урахуванням положень ст. 42 цього Кодексу.

Згідно ч. 7 ст. 42 ГПК України, якщо цим Кодексом передбачено обов`язок учасника справи щодо надсилання копій документів іншим учасникам справи, такі документи в електронній формі можуть направлятися з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а в разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.

За текстом апеляційної скарги, в переліку доданих до неї додатків, апелянтом зазначено про додавання доказів направлення копії апеляційної скарги на адресу позивача та відповідача-1, на підтвердження чого до скарги додано описи вкладення у цінний лист з поштовою квитанцією АТ "Укрпошта" від 02.07.2024 на адресу:

- АТ КБ "Радабанк" (49000, м.Дніпро, вул. Володимира Мономаха, 5);

- ТОВ "Науково-технічна і фінансово-промислова компанія ВГІК" (61001, м.Харків, вул. Плеханівська, 92А).

З даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що офіційною адресою та місцезнаходженням відповідача-1 - ТОВ "Науково-технічна і фінансово-промислова компанія ВГІК" () є: 04080, м. Київ, вул. Кирилівська, 62В, оф. 212, проте в описі вкладення у поштове відправлення та документах, що підтверджують надання поштових послуг, що додані відповідачем-2 до апеляційної скарги, вказана адреса, відмінна від зазначеної, а саме: 61001, м. Харків, вул. Плеханівська, 92А.

Отже, з матеріалів апеляційної скарги судом встановлено, що скаржником не надано належних доказів надіслання копії апеляційної скарги відповідачу-1, оскільки скаржником не надано доказів направлення копії апеляційної скарги з додатками на офіційну (юридичну) адресу ТОВ "Науково-технічна і фінансово-промислова компанія ВГІК".

З огляду на це суд не може вважати, що відповідач-1 - ТОВ "Науково-технічна і фінансово-промислова компанія ВГІК" мав можливість отримати копію апеляційної скарги та був об`єктивно обізнаний з поданням відповідачем-2 апеляційної скарги на оскаржуване рішення суду.

Не повідомлена сторона у справі належним чином, як учасник господарського процесу, позбавлена можливості володіти об`єктивною інформацією стосовно руху господарського процесу.

Неповідомлення інших учасників справи про звернення з апеляційною скаргою порушує процесуальні права цих учасників, принципи рівності та змагальності сторін, закріплені у ст. 2 ГПК України.

Зазначені обставини відповідно до ч. 2 ст. 260 ГПК України є підставою для застосування наслідків, передбачених ст. 174 ГПК України, а саме, залишення апеляційної скарги без руху з метою усунення скаржником протягом 10 днів з моменту отримання цієї ухвали недоліків.

Згідно з ч. 6 ст. 260 ГПК України питання про залишення апеляційної скарги без руху вирішується суддею-доповідачем, визначеним в порядку ч. 1 ст. 260 ГПК України протягом п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги ОСОБА_1 без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків, а саме надання доказів направлення апеляційної скарги з додатками відповідачу-1 (ТОВ "Науково-технічна і фінансово-промислова компанія ВГІК") та доказів сплати судового збору в сумі 23052,13грн.

Керуючись ст.ст. 174, 234, 258, 260 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі.

2. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Харківської області від 17.06.2024 у справі №922/3518/23 - залишити без руху.

3. Встановити апелянту строк впродовж 10 днів з моменту отримання цієї ухвали на усунення встановлених при поданні апеляційної скарги недоліків, а саме надати до Східного апеляційного господарського суду:

- докази сплати судового збору у сумі 23052,13грн;

- докази направлення апеляційної скарги з додатками ТОВ "Науково-технічна і фінансово-промислова компанія ВГІК" на адресу: 04080, м. Київ, вул. Кирилівська, 62В, оф. 212.

4. Роз`яснити ОСОБА_1 , якщо апелянт не усуне недоліки апеляційної скарги у строк встановлений судом, вона вважається неподаною та повертається апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя - доповідач Н.О. Мартюхіна