ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

08 липня 2024 року Черкаси справа №925/636/23

Суддя Господарського суду Черкаської області Кучеренко О.І., розглянувши скаргу Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

у справі №925/636/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (вул.Шолуденка, 1, м.Київ, 04116, ідентифікаційний код 42399676)

до Приватного акціонерного підприємства «Черкаське хімволокно» (проспект Хіміків, 76, м.Черкаси, Черкаська область, 18013, ідентифікаційний код 00204033)

про стягнення 320 901 495,25 грн,

за участю представників:

від стягувача Андрійко Є.Л., адвокат,

від боржника Плаха О.В., адвокат,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 26.09.2023 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» задоволено повністю, стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» 320901495,25 грн заборгованості та 939 400,00 грн судового збору.

23.05.2024 справа повернулася у Господарський суд Черкаської області.

24.05.2024 на виконання рішення від 26.09.2023 у справі видано наказ.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 04.06.2024 задоволено заяву Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» про відстрочення виконання судового рішення у справі №925/636/23 та відстрочено виконання рішення Господарського суду Черкаської області від 26.09.2023 у справі №925/636/23 до 25.09.2024.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 12.06.2024 задоволено частково заяву Приватного акціонерного підприємства «Черкаське хімволокно» про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню у справі №925/636/2 та визнано наказ Господарського суду Черкаської області №925/636/23 від 24.05.2024 таким, що не підлягає виконанню у частині стягнення 100 000,00 грн.

27.06.2024 від боржника - Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» до суду надійшла скарга на бездіяльність державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, у якій заявник просить суд визнати неправомірними дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо відмови у знятті арешту з коштів боржника у виконавчому провадженні №75191057 з примусового виконання наказу Господарського суду Черкаської області №925/636/23 від 24.05.2024, а також зобов`язати головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Берегових Владислава Сергійовича зняти арешт на грошові кошти (електронні гроші), що містяться на відкритих рахунках (електронних гаманцях), а також на кошти (електронні гроші) на рахунках (електронних гаманцях), що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів (електронних грошей), що містяться на рахунках (електронних гаманцях), що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та (або) звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору (основної винагороди) приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить 354 025 270,47 грн, який накладений постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Берегових Владислава Сергійовича про арешт коштів боржника від 31.05.2024 у виконавчому провадженні № 75191057; зняти арешт на грошові кошти, що містяться на усіх відкритих рахунках у: Акціонерному банку «УКРГАЗБАНК» (МФО 320478), Акціонерному банку «СЕНС БАНК», (МФО 300346), Акціонерному товаристві «ОТП БАНК» (МФО 300528), Акціонерному товаристві «ОЩАДБАНК», (МФО 300465), Акціонерного товариства «КІБ» (МФО 322540), Акціонерному товаристві «АСВІО БАНК» (МФО 353489), Філії - Черкаське обласне управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» (МФО 354507), а також на кошти (електронні гроші) на рахунках (електронних гаманцях), що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів (електронних грошей), що містяться на рахунках (електронних гаманцях), що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та (або) звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику Відокремленому підрозділу «Черкаська ТЕЦ» Приватного акціонерного товариства «Черкаське Хімволокно» у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору, яка становить 306 357 531,29 грн, який накладений постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Берегових Владислава Сергійовича про арешт коштів боржника від 04.06.2024 у виконавчому провадженні № 75191057.

Скарга мотивована тим, що у зв`язку із відстроченням виконання рішення Господарського суду Черкаської області від 26.09.2023, строк пред`явлення виконавчого документу до примусового виконання змінився, що свідчить про відсутність підстав для залишення чинними накладені арешти на рахунки боржника. Боржник звернувся до державного виконавця із заявою про зняття арештів, які накладені у виконавчому провадженні №75191057, проте йому було відмовлено у знятті арештів, посилаючись на те, що арешт, накладений виконавцем на майно боржника не знімається протягом строку зупинення вчинення виконавчих дій. Боржник вважає такі діє державного виконавця необґрунтованими та такими, що порушують права боржника. З огляду на господарську діяльність боржника та характер підприємства, який належить до об`єктів критичної інфраструктури, наявність арештів на рахунки унеможливлює здійснення заходів щодо підготовки до опалювального сезону 2024/2025, оскільки підприємство не може вчиняти дії щодо закупівлі енергоносіїв, оплати послуг, пов`язаних з необхідними ремонтними роботами мереж. Отже, за доводами боржника для реального виконання рішення Господарського суду Черкаської області від 26.09.2023, враховуючи наявність ухвали про відстрочення виконання рішення суду, боржник просить суд визнати неправомірними дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо відмови у знятті арешту з коштів боржника у виконавчому провадженні №75191057 та зняти арешти на грошові кошти боржника.

02.07.2024 від стягувача до суду надійшли заперечення щодо скарги боржника на дії державного виконавця, у яких стягувач вважає скаргу необґрунтованою та такою, що не підлягає до задоволення. Оскільки ухвалою суду від 04.06.2024 було відстрочено виконання рішення суду до 25.09.2024, то виконавець відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» зупинив вчинення виконавчих дій до 25.09.2024. Разом з тим, відповідно до частини 4 статті 35 Закону України «Про виконавче провадження» арешт, який накладений виконавцем на майно боржника, у тому числі на кошти на рахунках боржника, протягом строку, на який виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій, не знімається. Отже, у виконавця відсутні підстави для зняття арешту з коштів боржника у відповідності до статей 34 та 35 Закону України «Про виконавче провадження». Стягувач також зазначив, що строк пред`явлення виконавчого провадження не змінився, а є таким, що перервався у зв`язку з зупиненням виконавчих дії. Однак таке переривання строку, не є підставою для зняття арешту з коштів боржника, який накладений у процесі виконання рішення суду. Матеріали виконавчого провадження не містять документів, що підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунках боржника, заборонено звертати стягнення згідно із Законом.

04.07.2024 від відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі Відділ) до суду надійшов відзив на скаргу на дії державного виконавця, у яких Відділ не погоджується зі скаргою та заперечує щодо її задоволення. Відзив мотивований тим, що відповідно до пункту 6 частини 1 статті 34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчий дій у разі надання судом, який видав виконавчий документ, відстрочки виконання рішення. Водночас, відповідно до частин 4-5 статті 35 Закону України «Про виконавче провадження» арешт, який накладений виконавцем на майно боржника, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг та електронні гроші, які зберігаються на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей протягом строку, на який виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій, не знімається, крім випадків, передбачених пунктами 10, 15 частини першої статті 34 цього Закону. У період зупинення вчинення виконавчих дій виконавець має право звертатися до суду в порядку, встановленому цим Законом, а також вживати заходів до розшуку боржника (його майна) або проведення перевірки його майнового стану. Після усунення обставин, що стали підставою для зупинення вчинення виконавчих дій, виконавець не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли йому стало про це відомо, зобов`язаний продовжити примусове виконання рішення у порядку, встановленому цим Законом, про що виносить відповідну постанову. Надання судом відстрочки виконання рішення суду не віднесено до переліку підстав для зняття арешту з коштів боржника, які визначені у статті 59 Закону України «Про виконавче провадження». На адресу відділу від банківських установ не надходило повідомлення, яке підтверджує, що на кошти, які знаходяться на рахунку боржника, заборонено звертати стягнення. Враховуючи викладене, скарга на дії державного виконавця є необґрунтованою та такою, що не ґрунтується на нормах права та не підлягає до задоволення.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 28.06.2024 скаргу Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» на дії державного виконавця від 27.06.2024 у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» до Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» про стягнення 320901495,25 грн призначено до розгляду у судовому засіданні о 10 год 20 хв 03.07.2024.

У судовому засіданні 03.07.2024, суд задовольняючи клопотання відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, протокольною ухвалою від 03.07.2024 відклав розгляд скарги до 10 год 00 хв 05.07.2024.

У зв`язку із зміною графіку роботи судді Кучеренко О.І. та плановими відключеннями електроенергії у приміщенні Господарського суду Черкаської області 05.07.2024, судове засідання було призначене на іншу дату - 08.07.2024 о 10 год 00 хв.

Представник стягувача у судовому засіданні 08.07.2024 заперечив щодо задоволення скарги на дії державного виконавця та просив суд відмовити у її задоволенні.

Представник боржника у судовому засіданні 08.07.2024 скаргу на дії державного виконавця підтримав у повному обсязі та просив суд її задовольнити.

Відповідно до статті 342 Господарського процесуального кодексу України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Розглянувши матеріали скарги, з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду скарги, суд встановив наступне.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 26.09.2023 стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» 320 901 495,25 грн заборгованості та 939 400,00 грн судового збору.

24.05.2024 на виконання рішення від 26.09.2023 у справі видано наказ.

31.05.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» звернулось до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України із заявою про примусове виконання рішення Господарського суду Черкаської області від 26.09.2023, у якій просив прийняти наказ Господарського суду Черкаської області від 24.05.2024 у справі №925/636/23 до виконання та відкрити виконавче провадження з його примусового виконання.

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі відділу ДВС) Берегових В.С. від 31.05.2024 відкрито виконавче провадження №75191057 з виконання наказу Господарського суду Черкаської області від 24.05.2024 про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» 320901495,25 грн заборгованості та 939 400,00 грн судового збору.

Постановою головного державного виконавця відділу ДВС Берегових В.С. від 31.05.2024 накладено арешт на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, а також на кошти/електронні гроші на рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постави про арешт коштів, крім кошті/електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення, на які заборонено та належать боржнику Приватному акціонерному товариству «Черкаське хімволокно» у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить 354 025 270,47 грн.

Постановою головного державного виконавця відділу ДВС Берегових В.С. від 04.06.2024 накладено арешт на грошові кошти, що містяться на усіх відкритих рахунках у таких установах: Акціонерному банку «УКРГАЗБАНК» (МФО 320478), Акціонерному банку «СЕНС БАНК», (МФО 300346), Акціонерному товаристві «ОТП БАНК» (МФО 300528), Акціонерному товаристві «ОЩАДБАНК», (МФО 300465), Акціонерному товаристві «КІБ» (МФО 322540), Акціонерному товаристві «АСВІО БАНК» (МФО 353489), Філії - Черкаське обласне управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» (МФО 354507), а також на кошти (електронні гроші) на рахунках (електронних гаманцях), що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів (електронних грошей), що містяться на рахунках (електронних гаманцях), що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та (або) звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику Відокремленому підрозділу «Черкаська ТЕЦ» Приватного акціонерного товариства «Черкаське Хімволокно» у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору, яка становить 306 357 531,29 грн.

Посилаючись на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 04.06.2024, якою задоволено заяву Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» про відстрочення виконання судового рішення у справі та відстрочено його виконання до 25.09.2024, боржник 04.06.2024 звернувся до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України із листом №582, у якому просив терміново зупинити здійснення будь-яких виконавчих дій по виконавчому провадженню №75191057, забезпечити зняття арештів із усіх рахунків боржника, з метою надання можливості останньому здійснювати діяльність, як енергогенеруючого підприємства, яке є критично важливим для держави та закрити виконавче провадження №75191057, а виконавчий документ направити стягувачу відповідно до пункту 8 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».

12.06.2024 головним державним виконавцем відділу ДВС Берегових В.С. винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №75191057 з примусового виконання наказу Господарського суду Черкаської області від 24.05.2024 про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» 320901495,25 грн заборгованості та 939 400,00 грн судового збору до 25.09.2024.

Листом №92232//20.1 від 26.06.2024 відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у відповідь на заяву Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» №652 від 20.06.2024 повідомив, що відповідно до частини 4 статті 35 Закону України «Про виконавче провадження» у відділу відсутні правові підстави для зняття арешту з коштів боржника з доводів, які викладені у заяві боржника.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 326 Господарського процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Статтею 124 Конституції України встановлено, що судові рішення є обов`язковими до виконання на усій території України.

При цьому держава Україна на своїй території повинна забезпечити реалізацію всіх прав, що випливають з Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, у тому числі й права на справедливий суд.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що стадія виконання судового рішення є частиною правосуддя (рішення у справах «Півень проти України» від 29.06.2004 заява № 56849/00, «Горнсбі проти Греції» від 19.03.1997).

Так, існування заборгованості, яка підтверджена остаточним і обов`язковим для виконання судовим рішення дає особі на користь якої таке рішення винесено, підґрунтя для «законного сподівання» на виплату такої заборгованості і становить «майно» цієї особи у розумінні статті 1 Першого протоколу (рішення Європейського суду з прав людини від 06.10.2011 у справі «Агрокомплекс проти України»).

Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина 1 статті 327 Господарського процесуального кодексу України).

При цьому гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності державних виконавців.

Відповідно до статті 339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Велика Палата Верховного Суду у пункті 68 постанови від 05.12.2018 у справі №904/7326/14 зазначила, що право сторони виконавчого провадження на звернення зі скаргою до суду на підставі статті 339 Господарського процесуального кодексу України пов`язане з порушенням прав такої сторони під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця.

Частиною 1 статті 340 Господарського процесуального кодексу України визначено, що скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Отже, зазначеними нормами передбачена можливість оскарження боржником або стягувачем дій державного виконавця до того суду, який видав виконавчий документ на виконання свого рішення, зокрема ухваленого у порядку господарського судочинства. Така скарга подається з метою судового контролю за виконанням судового рішення, ухваленого у відповідній справі.

Крім того, варто звернути увагу на те, що порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби встановлено Законом України «Про виконавче провадження», згідно із частиною 1 статті 74 якого рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України «Про виконавче провадження», який визначає порядок та особливості проведення кожної стадії (дії) виконавчого провадження і відповідних дій виконавців та є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо оцінки дій державних та приватних виконавців.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Із моменту звернення у належний спосіб до органів виконавчої служби із заявою про відкриття виконавчого провадження, стягувач має право розраховувати, що компетентний орган здійснить всі можливі заходи для виконання постановленого судового рішення, що набрало законної сили.

Згідно з пунктом 7 частиною 3 статті 18 Закону України статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право зокрема накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, на електронні гроші, які зберігаються на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Статтею 56 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини визначені у частині 4 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження», а в усіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі надання судом, який видав виконавчий документ, відстрочки виконання рішення.

З матеріалів справи слідує, що у зв`язку із відстроченням виконання рішення суду від 26.09.2023 у справі №925/636/23, 12.06.2024 головним державним виконавцем відділу ДВС Берегових В.С. винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №75191057 з примусового виконання наказу від 24.05.2024.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами, боржник звернувся до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України із заявою про знаття арештів з рахунків боржника. Проте, боржнику було відмовлено у знятті арештів з його рахунків на підставі частини 4 статті 35 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку із відсутністю правових підстав.

Арешт, який накладений виконавцем на майно боржника, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг та електронні гроші, які зберігаються на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей протягом строку, на який виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій, не знімається, крім випадків, передбачених пунктами 10, 15 частини першої статті 34 цього Закону (частини 4-5 статті 35 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до пункту 18 Розділу ІІІ Інструкції з примусового виконання рішень, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012, зупинення вчинення виконавчих дій, відкладення проведення виконавчих дій, відстрочка або розстрочка виконання рішення не є підставами для скасування раніше вжитих заходів щодо примусового виконання рішення.

З наданих до скарги документів також, не встановлено, що рахунки, з яких боржник просить суд зобов`язати відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України зняти арешт, відносяться до рахунків зі спеціальним чи обмеженим режимом використання, накладення арешту на які заборонено.

Отже, з наведених норм слідує, що факт надання судом боржнику відстрочки виконання судового рішення у цій справі не спростовує законність раніше вжитих державним виконавцем заходів щодо їх примусового виконання, зокрема арештів, що були накладені на кошти боржника, адже такі заходи застосовувалися ним до того, як суд надав відстрочку виконання зазначених судових рішень.

Враховуючи викладене, суд вважає, що посилання боржника на неправомірні дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо відмови у знятті арешту з коштів боржника у виконавчому провадженні №75191057 з примусового виконання наказу №925/636/23 від 24.05.2024 є безпідставними та такими, що спростовуються наведеними нормами.

Водночас, як зазначалось судом вище, ухвалою Господарського суду Черкаської області від 04.06.2024 задоволено заяву Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» про відстрочення виконання судового рішення у справі №925/636/23 та відстрочено виконання рішення Господарського суду Черкаської області від 26.09.2023 у справі №925/636/23 до 25.09.2024.

Задовольняючи заяву Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» про відстрочення виконання рішення, судом було встановлено, що підприємство боржника належить до об`єктів критичної інфраструктури та є в місті Черкаси виробником і надавачем послуг з теплопостачання та водопостачання населенню, бюджетним установам та суб`єктам підприємницької діяльності. Переданий відповідачу природний газ використовувався ним для надання послуг з опалення житлових будинків міста та забезпечення мешканців гарячою водою. При цьому, підприємство, відповідно до статутних завдань, не мало повноважень щодо здійснення інших видів господарської діяльності, які б були джерелом додаткових грошових надходжень.

Відповідно до Закону України «Про природні монополії» Приватне акціонерне товариство «Черкаське хімволокно» (відокремлений підрозділ «Черкаська ТЕЦ») включено до Зведеного переліку суб`єктів, природних монополій Черкаської області на ринку постачання гарячої води магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами (перелік розміщений на офіційному веб-сайті Антимонопольного комітету України (www.amc.gov.ua).

Основними напрямками діяльності відповідача є виробництво та постачання теплової енергії, надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря. Неможливість, чи тимчасове припинення діяльності підприємства у цих напрямках, може спричинити вкрай важкі наслідки для комунального господарства міста та міського населення.

При відстроченні виконання рішення, судом також було враховано, що відстрочення виконання судового рішення надасть можливість підприємству акумулювати кошти, які заборгували йому населення, підприємства і бюджетні організації міста для проведення розрахунків з позивачем та підготовкаи до наступного опалювального сезону.

Відстрочуючи виконання рішення суду, суд констатував, що невідкладне вжиття до Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» заходів примусового виконання судового рішення зі сторони органів державної виконавчої служби (зокрема, звернення стягнення на грошові кошти та інше майно боржника), зупинення видаткових операцій по банківських рахунках підприємства неминуче призведе до неможливості виробництва теплової енергії та її постачання та постачання питної води, а також, як наслідок, місто (включаючи всі соціально-важливі об`єкти: лікарні, дитячі садочки, школи тощо) залишиться без тепла, гарячого водопостачання та питної води, що є неприпустимим на фоні зростання соціально-політичної напруги у суспільстві та ситуації в країні, яка склалася внаслідок повномасштабного вторгнення військ російської федерації на територію України.

Крім того, судом було встановлено, що отриманий боржником від позивача природний газ було використано для надання послуг з опалення житлових будинків міста та забезпечення мешканців гарячою водою. При цьому боржник обмежений у праві на застосування до кінцевих споживачів комунальних послуг (населення) підвищених тарифів на послуги з централізованого опалення, постачання теплової енергії та постачання гарячої води в опалювальному періоді 2021/2022/2023. Згідно з протоколами засідань територіальної комісії з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах Черкаської обласної військової адміністрації №10 від 04.11.2022, №25 від 20.12.2022, №10 від 22.03.2023, №22 від 11.05.2023, №36 від 08.08.2023, №55 від 09.11.2023, №10 від 14.03.2024 було підтверджено суми заборгованості держави перед Приватним акціонерним товариством «Черкаське хімволокно» з різниці в тарифах на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії, на теплову енергію, послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води у сумі 620 684 451,00 грн.

Закон України «Про теплопостачання» визначає, що тарифи на теплову енергію повинні покривати всі економічно обґрунтовані витрати на її виробництво, транспортування та постачання. Закон України «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування» встановив мораторій на підвищення тарифів на теплову енергію та природний газ. Відповідач не може підвищити тарифи для погашення боргу перед позивачем, оскільки це суперечить мораторію, а згідно зі статтею 2 цього Закону, суб`єктам господарювання (у тому числі відповідачу) гарантовано компенсацію заборгованості з різниці в тарифах за рахунок державних коштів.

Законом України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення» визначено комплекс організаційних та економічних заходів, спрямованих на забезпечення сталого функціонування теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення.

Взаєморозрахунки або перерахування субвенції проводяться щодо врегулювання заборгованості з різниці в тарифах для погашення: кредиторської заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ та інші спожиті енергоносії, використані для виробництва теплової енергії для населення, надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води населенню, не погашеної на початок місяця, в якому укладається договір про організацію взаєморозрахунків, а в разі її відсутності - кредиторської заборгованості перед постачальником природного газу теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води іншим категоріям споживачів або операторами газотранспортної чи газорозподільної системи за послуги з розподілу або транспортування природного газу; кредиторської заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій перед товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг», не погашеної на початок місяця, в якому укладається договір про організацію взаєморозрахунків, а в разі її відсутності - кредиторської заборгованості перед операторами газотранспортної чи газорозподільної системи за послуги з розподілу або транспортування природного газу;

У цьому законі визначено, що взаєморозрахунки або перерахування субвенції проводяться у порядку та на умовах, затверджених Кабінетом Міністрів України, за рахунок та в межах видатків державного бюджету за цільовим призначенням, джерелом формування яких є надходження, визначені Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» та на наступні роки на погашення заборгованості з різниці в тарифах.

Тобто, держава гарантувала компенсацію заборгованості з різниці в тарифах за рахунок державних коштів.

Отже, враховуючи виключний характер обставин, які стали підставою для задоволення заяви боржника про відстрочення виконання рішення суду, наведене вище свідчить про те, що наявність арешту, який накладений на рахунки останнього порушує його право на час відстрочення виконання рішення суду, тобто до 25.09.2024.

Наявність арешту, який накладений постановами головного державного виконавця відділу ДВС, на рахунки боржника, фактично унеможливлює ведення боржником господарської діяльності та можливості оплатити наявний борг перед стягувачем з майбутніх доходів від господарської діяльності, оскільки підприємство боржника не може вчиняти дії щодо закупівлі енергоносіїв, оплати послуг, пов`язаних з необхідними ремонтними роботами тощо. Тобто, накладені арешти нівелюють можливість досягнення боржником позитивного результату господарської діяльності, з метою чого і була постановлена Господарським судом Черкаської області ухвала про відстрочення виконання рішення від 04.06.2024.

Ухвала Господарського суду Черкаської області від 04.06.2024 про відстрочення виконання рішення набрала законної сили і ніким не оскаржена.

Отже, наявність арештів, які накладені на рахунки боржника у цій справі, фактично позбавляє боржника скористатися відстрочкою для належної господарської діяльності, а також акумулювання коштів для виконання рішення Господарського суду Черкаської області від 26.09.2023 (боржник визнає свої зобов`язання щодо сплати заборгованості), а невиконання судового рішення у свою чергу нівелює кінцеву мету правосуддя захист інтересів учасників судового процесу і реальне поновлення їхніх порушених прав.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень.

Враховуючи викладене, суд вважає, що наявність чинних арештів, які накладені на рахунки боржника, порушує та обмежує право власності боржника на належні йому кошти, а також призводить до неможливості виконання ухвали суду про відстрочення виконання рішення суду.

Підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини визначені у частині 4 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження», а в усіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Отже, у судовому порядку може бути ухвалено рішення про зняття арешту з майна у випадку незавершеного виконавчого провадження або у випадку, коли особа вважає себе власником майна, на яке накладений арешт, та одночасно звертається з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

За змістом статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» до суду з позовом про зняття арешту з майна може звернутися не сторона виконавчого провадження, а інша особа, яка є власником, чи претендує на таке майно. Отже, з вимогою про зняття арешту з майна (грошових коштів) має право звернутися не учасник спору у справі, натомість арешт майна, який не пов`язаний зі спором про право на це майно, а стосується порушень вимог виконавчого провадження органом державної виконавчої служби, треба розглядати за правилами розділу VI Господарського процесуального кодексу України.

Суд також констатує, що боржник як сторона виконавчого провадження не може звернутися до суду з окремим позовом про зняття арешту з його рахунків, а усі процесуальні питання, пов`язані з виконанням рішення суду у цій справі, повинні розглядатись у межах цієї справи №925/636/23, тому боржник правомірно звернувся до Господарського суду Черкаської області саме у порядку розділу V Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 233-235, 342-343 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1.Скаргу Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у справі №925/636/23 задовольнити частково.

2.Зобов`язати головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Берегових Владислава Сергійовича зняти арешт на грошові кошти (електронні гроші), що містяться на відкритих рахунках (електронних гаманцях), а також на кошти (електронні гроші) на рахунках (електронних гаманцях), що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів та належать боржнику у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору (основної винагороди), витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить 354 025 270,47 грн, який накладений постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Берегових Владислава Сергійовича про арешт коштів боржника від 31.05.2024 у виконавчому провадженні №75191057

3.Зобов`язати головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Берегових Владислава Сергійовича зняти арешт на грошові кошти, що містяться на усіх відкритих рахунках в Акціонерному банку «УКРГАЗБАНК» (МФО 320478), Акціонерному банку «СЕНС БАНК», (МФО 300346), Акціонерному товаристві «ОТП БАНК» (МФО 300528), Акціонерному товаристві «ОЩАДБАНК», (МФО 300465), Акціонерному товаристві «КІБ» (МФО 322540), Акціонерному товаристві «АСВІО БАНК» (МФО 353489), Філії - Черкаське обласне управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» (МФО 354507), а також на кошти (електронні гроші) на рахунках (електронних гаманцях), що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів та належать боржнику Відокремленому підрозділу «Черкаська ТЕЦ» Приватного акціонерного товариства «Черкаське Хімволокно» у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору, яка становить 306 357 531,29 грн, який накладений постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Берегових Владислава Сергійовича про арешт коштів боржника від 04.06.2024 у виконавчому провадженні №75191057.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення та може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду протягом 10 днів з дня набрання нею чинності.

Повна ухвала складена 09.07.2024.

Суддя О.І. Кучеренко