ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2024 року Справа № 903/208/24

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Павлюк І.Ю., суддя Розізнана І.В. , суддя Грязнов В.В.

без виклику учаників справи

розглянувши апеляційну скаргу Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства ім. Івана Франка на рішення Господарського суду Волинської області від 17.04.2024 у справі №903/208/24 (ухвалене суддею повний текст Якушевою І.О., повний текст складений 18.04.2024)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фенікс Грейн"

до Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства ім. Івана Франка

про стягнення 73 041,76 грн,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Волинської області від 17.04.2024 у справі №903/208/24 позов задоволений.

Стягнуто з Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства ім. Івана Франка на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фенікс Грейн" 63342 грн 53 коп. пені, 6672 грн 26 коп. процентів річних; 3026 грн 97 коп. збитків, завданих інфляцією, 3028 грн витрат, пов`язаних з оплатою судового збору.

Вказане рішення мотивоване тим, що позовна вимога обґрунтована і підлягає до задоволення.

Не погоджуючись із ухваленим рішенням, Приватно-орендне сільськогосподарське підприємство ім. Івана Франка звернулося до суду із апеляційною скарго, в якій просить ухвалити судове рішення, яким рішення Господарського суду Волинської області від 17.04.2024 у справі №903/208/24 скасувати в частині стягнення з відповідача на користь позивача 3028,00 грн витрат, пов`язаних з оплатою судового збору та винести у вказаній частині нове рішення, яким судовий збір за подання позовної заяви покласти на позивача.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, скаржник зазначає наступне:

- опис вкладення щодо направлення відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів, не містить відбитка календарного штампу місця приймання поштового відправлення всупереч змісту форми 107;

- спір у справі №903/208/24 виник внаслідок неправильних дій позивача (який відповідальний за вибір самопредставника/представника), і відповідно до ч. 9 ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору (повністю чи частково) мали бути покладені судом першої інстанції на позивача.

17.05.2024 матеріали справи №903/208/24 надійшли до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 20.05.2024 відкрите апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства ім. Івана Франка на рішення Господарського суду Волинської області від 17.04.2024 у справі №903/208/24. Роз`яснено, що розгляд апеляційної скарги Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства ім. Івана Франка на рішення Господарського суду Волинської області від 17.04.2024 у справі №903/208/24 без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження. Запропоновано учасникам у справі подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в порядку ст. 263 ГПК України протягом 15 днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

28.05.2024 на адресу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Фенікс Грейн" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить залишити рішення Господарського суду Волинської області від 17.04.2024 у справі №903/208/24 без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Судова колегія, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при постановлені оскаржуваного рішення суду, зазначає наступне.

Судом встановлено, що 08.06.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фенікс Грейн" як постачальником та Приватно-орендним сільськогосподарським підприємством ім. Івана Франка як покупцем було укладено договір поставки №ПК-1066, згідно з умовами якого постачальник зобов`язується передавати товар у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

На виконання умов договору позивач у червні 2023 року передав, а відповідач прийняв товарно-матеріальні цінності загальною вартістю 766 692 грн, що підтверджується копіями видаткових накладних №РН-037139 від 10.06.2023 на суму 254 772 грн, №РН-037188 від 13.06.2023 на суму 254 016 грн, №РН-037337 від 16.06.2023 на суму 257 904 грн.

Відповідач зобов`язання за договором поставки №ПК-1066 від 08.06.2023 в частині проведення з позивачем належних розрахунків з оплати переданого товару у порядку, строки та розмірах, визначених угодою, не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 342 702 грн.

Ці факти були встановлені рішенням господарського суду Волинської області від 16.10.2023 у справі №903/853/33 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фенікс Грейн" до Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства ім. Івана Франка про стягнення 368 354,26 грн заборгованості, в т.ч. 342 702 грн основного боргу, 25 652,26 грн пені, залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 24.01.2024, і згідно із ч. 4 ст. 75 ГПК України не потребують повторного доказування.

Пеня у розмірі 25 652,26 грн була стягнута судом у справі №903/853/33 за період з 17.06.2023 по 07.08.2023.

На виконання рішення господарського суду Волинської області від 16.10.2023, постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 24.01.2024 у справі № 903/853/33 суд видав наказ №903/853/23-1 від 01.02.2024.

На підставі наказу суду №903/853/23-1 від 01.02.2024 було відкрито виконавче провадження №74105656.

Борг відповідача за наказом суду було повністю стягнуто та перераховано стягувачу (позивачу) 14.02.2024, що підтверджується копіями платіжних інструкцій №7061 від 14.02.2024 на суму 371 377,72 грн, №7060 від 14.02.2024 на суму 2501,86 грн.

Посилаючись на те, що примусове стягнення боргу з відповідача у розмірі 342 702 грн. відбулось лише 14.02.2024, Товариство з обмеженою відповідальністю "Фенікс Грейн" звернулося до суду про стягнення з Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства ім. Івана Франка 73041,76 грн, з них: 63342,53 грн пені, 3026,97 грн збитків, завданих інфляцією, 6672,26 грн процентів річних.

Місцевий господарський суд дійшов висновку, що позовна вимога Товариство з обмеженою відповідальністю "Фенікс Грейн" обґрунтована і підлягає до задоволення, а тому стягнув з відповідача на користь позивача 63342 грн 53 коп. пені, 6672 грн 26 коп. процентів річних; 3026 грн 97 коп. збитків, завданих інфляцією, 3028 грн. витрат, пов`язаних з оплатою судового збору.

Скаржник просить скасувати оскаржуване рішення в частині стягнення з відповідача на користь позивача 3028,00 грн витрат, пов`язаних з оплатою судового збору та винести у вказаній частині нове рішення, яким судовий збір за подання позовної заяви покласти на позивача.

Згідно ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне.

Колегія суддів зазначає, що однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Згідно ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 1 статті 129 передбачено, що судовий збір покладається:

1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін;

2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Враховуючи, що судом першої інстанції задоволено позовні вимоги, судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Колегія суддів вважає безпідставними доводи скаржника про те, що опис вкладення щодо направлення відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів, не містить відбитка календарного штампу місця приймання поштового відправлення всупереч змісту форми 107, а тому спір у справі №903/208/24 виник внаслідок неправильних дій позивача (який відповідальний за вибір самопредставника/представника), і відповідно до ч. 9 ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору (повністю чи частково) мали бути покладені судом першої інстанції на позивача.

Судом встановлено, що рішення місцевого господарського суду щодо суті спору між сторонами не оскаржувалося відповідачем.

Отже, на підставі викладеного, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача, оскільки рішенням Господарського суду Волинської області від 17.04.2024 у справі №903/208/24 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фенікс Грейн" до Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства ім. Івана Франка про стягнення 73 041,76 грн задоволений.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

В силу приписів ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Натомість, скаржником не надано достатніх належних та допустимих доказів у розумінні ст.ст. 75, 76 ГПК України на підтвердження своєї правової позиції, викладеної в апеляційній скарзі.

Зважаючи на вказане, судова колегія зазначає, що доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують встановлених обставин справи, не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, а тому не приймаються судом апеляційної інстанції до уваги.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За наведених обставин, рішення Господарського суду Волинської області від 17.04.2024 у справі №903/208/24 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства ім. Івана Франка - без задоволення.

Судові витрати апеляційний суд розподіляє з урахуванням положень ст.ст. 123, 129 ГПК України та покладає на скаржника.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства ім. Івана Франка на рішення Господарського суду Волинської області від 17.04.2024 у справі №903/208/24 залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Волинської області від 17.04.2024 у справі №903/208/24 - без змін.

2. Справу №903/208/24 повернути до Господарського суду Волинської області.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Повний текст постанови складений "18" липня 2024 р.

Головуючий суддя Павлюк І.Ю.

Суддя Розізнана І.В.

Суддя Грязнов В.В.