ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" липня 2024 р. Справа№ 910/16931/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Барсук М.А.

суддів: Шапрана В.В.

Кропивної Л.В.

при секретарі: Муковоз В.І.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явились;

від відповідача 1: не з`явились;

від відповідача 2: не з`явились;

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Приватного акціонерного товариства "Науково-дослідний інститут з технології і механізації монтажних робіт"

про ухвалення додаткового рішення

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Господарського суду міста Києва від 29.02.2024 (повний текст рішення складено 20.03.2024)

та на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 21.03.2024 (повний текст рішення складено 26.03.2024)

у справі № 910/16931/23 (суддя Щербаков С.О.)

за позовом ОСОБА_1

до

1) Приватного акціонерного товариства "Науково-дослідний інститут з технології і механізації монтажних робіт"

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "БВ Констракшн"

про визнання договору недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Науково-дослідний інститут з технології і механізації монтажних робіт" та Товариства з обмеженою відповідальністю "БВ Констракшн" про визнання недійсним договору купівлі-продажу єдиного майнового комплексу загальною площею 2095, 4 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000) за адресою: АДРЕСА_1 (укладеного в місті Києві 13.10.2021 між ПрАТ "НДІМЕХМОНТАЖ" та ТОВ "БВ Констракшн", посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Косенко Любов`ю Анатоліївною 13.10.2021).

Рішенням Господарського суду міста Києва від 29.02.2024 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, ОСОБА_1 звернулася до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва у справі № 910/16931/23 від 29.02.2024 та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Також, не погоджуючись із прийнятим додатковим рішенням, ОСОБА_1 звернулася до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 21.03.2024 у справі № 910/16931/23, та відмовити у задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства "Науково-дослідний інститут з технології і механізації монтажних робіт" про стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу.

Постановою Північного апеляційного суду від 28.05.2024 апеляційні скарги ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 29.02.2024 та на додаткове рішення від 21.03.2024 у справі № 910/16717/23 залишено без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 29.02.2024 у справі № 910/16931/23 змінено в мотивувальній частині, резолютивну частину рішення залишено без змін.

Додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 21.03.2024 у справі № 910/16717/23 залишено без змін.

До Північного апеляційного господарського суду від Приватного акціонерного товариства "Науково-дослідний інститут з технології і механізації монтажних робіт" надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якому заявник просить стягнути з позивача 47 500,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою суду від 04.06.2024 судове засідання з розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення призначено на 25.06.2024.

10.06.2024 через систему «Електронний суд» від позивача надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги.

Засідання суду, призначене на 25.06.2024, не відбулося у зв`язку з перебуванням головуючої судді Барсук М.А. на лікарняному.

Ухвалою суду від 01.07.2024 заяву Приватного акціонерного товариства "Науково-дослідний інститут з технології і механізації монтажних робіт" про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/16931/23 призначено до розгляду на 09.07.2024.

Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду призначено повторний автоматизований розподіл судової справи, у зв`язку з перебуванням судді Пономаренко Є.Ю. у відпустці.

Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду справи № 910/16931/23 для сформовано колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуюча суддя - Барсук М.А., судді Шапран В.В., Кропивна Л.В.

Ухвалою суду від 08.07.2024 прийнято до свого провадження заяву Приватного акціонерного товариства "Науково-дослідний інститут з технології і механізації монтажних робіт" про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/16931/23.

У судове засідання 09.07.2024 представники сторін не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, хоча про час та місце розгляду заяви учасники справи повідомлялись належним чином.

Колегія суддів, розглянувши клопотання Приватного акціонерного товариства "Науково-дослідний інститут з технології і механізації монтажних робіт" про ухвалення додаткового рішення у справі №910/16931/23, дійшла до наступних висновків.

Згідно з п.3 ч.1, ч.ч.3, 4 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу ).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідну заяву про ухвалення додаткового рішення разом із доказами позивач подав через систему «Електронний суд» 31.05.2024, тобто у строк, встановлений ч. 8 ст. 129 ГПК України.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 цього Кодексу).

На підтвердження заявленого розміру витрат на правову допомогу відповідач-1 додав до матеріалів справи копію договору про надання правової допомоги № 205/07-2023 від 27.07.2023, укладеного між Приватним акціонерним товариством "Науково-дослідний інститут з технології і механізації монтажних робіт" (клієнт) та Адвокатським об`єднанням «Ю.Т.С. Лойерс Груп» (об`єднання) умовами якого передбачено, що за цим договором об`єднання зобов`язується здійснити захист, представництво та інші, передбачені цим договором види правової допомоги клієнту, на умовах і в порядку, що визначені цим договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання цього договору.

Відповідно до п. 3.1 договору, надання послуг за цим Договором здійснюється Об`єднанням з моменту отримання від Клієнта усного або письмового замовлення, укладення додаткової угоди чи іншого відповідного правочину, а також одержання всіх документів, які необхідні для виконання відповідного замовлення.

Згідно п 3.6 договору, на час укладення цього Договору, для надання правничої допомоги за цим Договором Об`єднання, за погодженням із Клієнтом, призначає адвоката Юзефовича Артема Олексійовича, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 2953/10, видане на підставі рішення Київської обласної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 20 жовтня 2005 р. № 130.

Пунктом 4.1. договору визначено, що за надання правової допомоги за цим Договором, Клієнт зобов`язується сплачувати Об`єднанню обумовлену сторонами плату, розмір якої встановлюється Об`єднанням у вигляді фіксованої плати чи визначається погодинно, із урахуванням складності справи/доручення Клієнта та витраченого Об`єднанням часу.

Остаточна ціна послуг зазначається у додаткових угодах до цього Договору та/або в рахунках на оплату (в цьому разі вона вважається узгодженою Сторонами з моменту здійснення її повної чи часткової оплати Клієнтом). При погодинній оплаті, вартість першої хвилини кожної години надання послуг дорівнює повній вартості години, а вартість всіх наступних хвилин зазначеної години включена до вартості такої першої хвилини надання послуг.

17.12.2023 укладено додаткову угоду № 3-12, відповідно до якої Клієнт замовляє/доручає, а Об`єднання приймає на себе обов`язок надати правничу (правову) допомогу Клієнту в Господарському суді м. Києва та Північному апеляційному господарському суді під час розгляду господарської справи № 910/16931/23 за позовом акціонера ОСОБА_1 до ПрАТ "Науково-дослідний інститут з технології і механізації монтажних робіт "НДІМЕХМОНТАЖ", ТОВ "БВ Констракшн" про визнання договору купівлі-продажу недійсним.

Згідно п. 3 додаткової угоди, сторони домовились встановити погодинну оплату надання Правничої допомоги, виходячи з того, що вартість однієї години складає 2500,00 грн. При цьому, вартість першої хвилини кожної години надання послуг дорівнює повній вартості години, а вартість всіх наступних хвилин зазначеної години включена до вартості такої першої хвилини надання послуг.

31.05.2024 між Приватним акціонерним товариством "Науково-дослідний інститут з технології і механізації монтажних робіт" (клієнт) та Адвокатським об`єднанням «Ю.Т.С. Лойерс Груп» (об`єднання) складено та підписано акт № 0000146 про приймання виконаних робіт (наданих послуг) до договору № 205/07-2023 від 27.07.2023 на суму 47 500,00 грн.

Також, 31.05.2024 між сторонами складено звіт про надану правову (правничу) допомогу за договором про надання правової допомоги № 205/07-2023 від 27.07.2023 (з урахуванням додаткової угоди № 3-12 від 17.12.2023 і договору про внесення змін та доповнень від 31.12.2023), відповідно до якого у період з 01.04.2024 по 31.05.2024 адвокатським об`єднанням надана правнича (правова) допомога, а саме:

- вивчення доводів апеляційної скарги Мичко Н.П. на рішення Господарського суду міста Києва від 29.02.2024 і додаткове рішення Господарського суду міста Києва, формування позиції - 4 год.;

- складання і подання відзиву на апеляційну скаргу (на рішення) - 12 год.;

- підготовча до участі в судовому засіданні в Північному апеляційному господарському суді, очікування судового засідання та участь у судовому засіданні в режимі ВКЗ - 3 год.

Узгоджена ціна послуг за 1 (одну) годину: 2500,00 грн. Кількість годин надання правничої допомоги: 19 год. Загальна сума: 47 500,00 грн. (19 год. х 2500, 00 год.).

31.05.2024 Адвокатським об`єднанням «Ю.Т.С. Лойерс Груп» було виставлено Приватному акціонерному товариству "Науково-дослідний інститут з технології і механізації монтажних робіт" рахунок-фактуру № 0000146 на суму 47 500,00 грн.

Твердження позивача, що відповідач-1 неправомірно збільшив розмір витрат на професійну правничу допомогу, про які було зазначено у попередньому розрахунку судових витрат (з 37 500,00 грн до 47 500,00 грн), колегія суддів відхиляє, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 124 ГПК України попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Доводи позивача щодо відсутності доказів оплати наданих послуг колегія суддів також відхиляє, оскільки за змістом п. 1 ч. 2 ст. 126, ч. 8 ст.129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу, за умови підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 цього Кодексу).

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, від 20.12.2019 у справі № 903/125/19.

Стосовно доводів позивача, що заявлена до стягнення сума витрат на професійну правничу допомогу не є розумною, співмірною із складністю справи, кількістю та обсягом наданої правничої допомоги, колегія суддів зазначає наступне.

За змістом частини четвертої статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 126 ГПК України).

У розумінні положень частин п`ятої та шостої статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Для встановлення розумного розміру наданих послуг адвоката слід надати належну правову оцінку договору у сукупності з іншими доказами, складністю справи та виконання адвокатом робіт (наданих послуг), витраченим часом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг та виконання робіт, ціною позову та (або) значення справи. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Як зауважила Велика Палата Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц, Верховний Суд у справі № 905/1795/18, у справі № 922/2685/19, нормами процесуального законодавства передбачено основні критерії визначення та розподілу судових витрат такі, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При вирішенні питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу в цій справі суд також враховує висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18 та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 15.06.2021 у справі № 912/1025/20, згідно з якими для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору в контексті вирішення питання про розподіл судових витрат і вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність.

Крім того Верховний Суд неодноразово висловлював правову позицію стосовно того, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України"). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Колегія суддів, оцінивши наведені в акті № 0000146 від 31.05.2024 з урахуванням звіту надану правничу допомогу, встановила, що заявлений до стягнення з позивача гонорар у розмірі 47 500,00 грн. не відповідає критеріям обґрунтованості, співмірності та пропорційності розміру витрат на професійну правничу допомогу.

В питанні розподілу витрат на правничу допомогу суд враховує: чи змінювалася правова позиція сторін у справі в судах першої, апеляційної та касаційної інстанції; чи потрібно було адвокату вивчати додаткові джерела права, законодавство, що регулює спір у справі, документи та доводи, якими протилежні сторони у справі обґрунтували свої вимоги, та інші обставини. (подібна за змістом правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01.12.2021 у справі № 910/20852/20, додатковій постанові Верховного Суду від 16.03.2023 у справі № 927/153/22).

Як вбачається з рішення суду першої інстанції і матеріалів справи, правова позиція відповідача-1 була сталою і не зазнавала змін протягом розгляду спору, а адвокатське об`єднання надавало правову допомогу як у першій, так і у апеляційній інстанції, тому, відповідно, було обізнане з усіма деталями, що з випливають із даної справи.

Більше того, суд апеляційної інстанції, скориставшись правом, наданим йому ч. 4 ст. 269 ГПК України, змінив мотивувальну частину рішення Господарського суду міста Києва від 29.02.2024 та виклав власні висновки стосовно підстав для відмови у позові, які не наводились відповідачем 1 у своєму відзиві на апеляційну скаргу та у поясненнях по суті спору.

Метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених збитків, але й спонукання боржника утримуватися від вчинення дій, що в подальшому спричиняють необхідність поновлення порушених прав та інтересів позивача (аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 24.01.2022 у справі №911/2737/17 та від 21.10.2021 у справі №420/4820/19).

Водночас, стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.

Отже, дослідивши заяву про ухвалення додаткового рішення та додані до неї документи, колегія суддів вважає, що розмір заявлених витрат на правничу (правову) допомогу у сумі 47 500,00 грн. не відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, такі витрати не мають характеру необхідних, неспівмірні із складністю справи і необхідним обсягом правничих послуг.

За наслідками здійсненої оцінки розміру судових витрат, понесених відповідачем-1 на правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, через призму критеріїв, встановлених частиною п`ятою статті 129 ГПК, враховуючи обсяг виконаних адвокатом робіт та сталу позицію відповідача-2, мотиви якої не були покладені в основу для зміни рішення Господарського суду міста Києва від 29.02.2024, з урахуванням положень ст. 129 ГПК та зазначених фактичних обставин справи, ураховуючи критерій розумності розміру витрат, виходячи з конкретних обставин даної справи, колегія суддів дійшла до висновку про те, що справедливим та співрозмірним є стягнення з позивача на користь відповідача-1 витрат на професійну правничу допомогу в сумі 23 750,00 грн.

А тому, з огляду на викладене вище, судова колегія вважає за необхідне прийняти додаткову постанову, якою заяву Приватного акціонерного товариства "Науково-дослідний інститут з технології і механізації монтажних робіт" про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково та стягнути з позивача на користь відповідача-1 23 750,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу, понесену у суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 123, 126, 129, 244 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ :

1. Заяву Приватного акціонерного товариства "Науково-дослідний інститут з технології і механізації монтажних робіт" про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код - НОМЕР_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства "Науково-дослідний інститут з технології і механізації монтажних робіт" (вул. Козацька, буд. 118, м. Київ, 03118, ідентифікаційний код - 01411515) 23 750,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, понесених у суді апеляційної інстанції.

3. В решті вимог заяви відмовити.

4. Видачу наказу доручити Господарському суду міста Києва.

Додаткова постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у встановлені Господарським процесуальним кодексом України порядку і строки.

Повний текст додаткової постанови складено 15.07.2024

Головуючий суддя М.А. Барсук

Судді В.В. Шапран

Л.В. Кропивна