ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.07.2024м. ХарківСправа № 922/766/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Присяжнюка О.О.

при секретарі судового засідання Тонкій Є.М.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Чугуївської окружної прокуратури (63503, Харківська обл., м. Чугуїв вул. Харківська, 98) в інтересах держави, в особі Чугуївської міської військової адміністрації Харківської області (63503, Харківська обл., Чугуївський р-н, м. Чугуїв, вул. Старонікольська, 35а)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "СОАП-ТЕКО" (61018, Харківська обл., м. Харків, вул. Залютинська, буд. 10)
про усунення перешкод, виселення та стягнення коштів
за участю представників:

прокурора - Владимирець А.О.(посвідчення №072888 від 01.03.2023 року)

позивача - Горшкова В.Д. (наказ №466 від 04.04.2024 року)

відповідача - Горбуліна Є.С. (ордер серії АХ№1182610 від 12.04.2024 року)

представника третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Соап-Теко", визначивши наступний склад учасників справи: позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), представник позивача - Чугуївська міська військова адміністрація Харківської області (63503, Харківська обл., Чугуївський р-н, м. Чугуїв, вул. Старонікольська, 35А), відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "СОАП-ТЕКО" (61018, м. Харків, вул. Залютинська, буд. 10), третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "Гіфа" (63506, Харківська обл., м. Чугуїв, вул. Есхарівська, буд. 6Б), третя особа - Чугуївська окружна прокуратура Харківської області (63503, Харківська обл., м. Чугуїв, вул. Харківська, 98), в якій просить суд:

Залучити до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Гіфа» ().

Усунути перешкоди у користування майном комунальної власності шляхом виселення Товариства з обмеженою відповідальністю «Соап-Теко» () з нежитлових приміщень, розташованих за адресою: Харківська обл., м. Чугуїв, вул. Есхарівська, 6Б, які належать на праві власності територіальній громаді міста Чугуєва в особі Чугуївської міської ради Харківської області, повноваження якої на теперішній час здійснює Чугуївська міська військова адміністрація Харківської області.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Соап-Теко» () на користь Чугуївської міської ради Харківської області, повноваження якої на теперішній час здійснює Чугуївська міська військова адміністрація Харківської області, безпідставно збережені кошти за фактичне користування нежитловим приміщенням продовольчого складу площею 465,6 кв.м, що розташована за адресою: Харківська обл., м. Чугуїв, вул. Есхарівська, буд. 6Б, у розмірі 1 167 382,50 гривень.

Судовий збір стягнути за такими реквізитами: Харківська обласна прокуратура, , банк отримувача: Державна казначейська служба України, код 820172, рахунок UA0007171, код класифікації видатків бюджету 2800.

Судові витрати по справі покласти на відповідача.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 15.03.2024 року позовну заяву ОСОБА_1 (вх.№ 766/24) залишено без руху. Встановлено ОСОБА_1 строк для усунення недоліків - 10 (десять) днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Встановлено ОСОБА_1 спосіб усунення недоліків шляхом надання до суду:

- уточнення суб`єктного складу учасників справи у вступній частині позовної заяви;

- обгрунтування доцільності залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Гіфа" із зазначенням, як рішення господарського суду у цій справі може вплинути на права та обов`язки товариства;

- доказів доплати судового збору в сумі 0,81 грн;

- відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету сторін.

20.03.2024 року від Чугуївської окружної прокуратури, через систему Електронний суду ( Документ сформований в системі «Електронний суд» 20.03.2024) надійшла заява про усунення недоліків , де прокурор направив до суду :

примірник позовної заяви від 11.03.2024 № 63-1485вих-24 63-281-24 в новій редакції з уточненим суб`єктним складом;

- додаткові обґрунтування залучення до участі у справі третьої особи;

- письмові пояснення щодо сплати судового збору.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 21.03.2024 року, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі №922/766/24.

Постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження. Почати підготовче провадження і призначити підготовче засідання на 10 квітня 2024 року о 11:00.

Залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Гіфа»(63506, Харківська обл., м. Чугуїв, вул. Есхарівська, буд. 66, ).

В судовому засіданні 10.04.2024 постановлено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання до 01 травня 2024 року о(б) 12:00 год.

В порядку ст.ст. 120-121 ГПК України сторони повідомлені про наступне судове засідання ухвалами від 10.04.2024.

26.04.2024 року від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Соап-Теко» , через канцелярію суду (вх.№11118 ) надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача заперечує проти заявлених позовних вимог, зокрема, посилаючись на те, що вимога про стягнення з ТОВ «СОАП-ТЕКО» на користь Чугуївської міської ради Харківської області, повноваження якої на теперішній час здійснює Чугуївська міська військова адміністрація Харківської області, безпідставно збережених коштів за фактичне користування нежитловим приміщенням продовольчого складу площею 465, 6 кв. м., що розташовані за адресою: Харківська область, м. Чугуїв, вул. Есхарівська, буд. 6Б у розмірі 1 167 382, 50 гри. є безпідставною, необгрунтованою та такою, що адресована до неналежного відповідача, у зв`язку з чим задоволенню, на думку відповідача, не підлягає

Крім того, як посилається відповідач, підтверджена наявність на момент розгляду справи №922/766/24 у відповідача законних правових підстав для користування будівлею продовольчого складу літ. «А», «А-1», «А-2», «а» загальною площею 465, 6 кв. м, з ганками літ. «аі», «а2» та навісами літ.«A3», «A4», «A5» за адресою: Харківська область, м. Чугуїв, вул. Есхарівська, буд. 6Б, що підтверджується долученими до відзиву документами, підстави для задоволення вимоги щодо усунення перешкоди у користуванні майном комунальної форми власності шляхом виселення ТОВ «СОАП-ТЕКО» з нежитлових приміщень, розташованих за адресою: Харківська область, м. Чугуїв, вул. Есхарівська, буд. 6Б , на переконання відповідача, відсутні.

01.05.2024 року від Чугуївської окружної прокуратури, через систему Електронний Суд ( Документ сформований в системі Електронний суд 30.04.2024) надійшла відповідь на відзив, де прокурор просить суд закрити провадження у справі № 922/766/24 за позовом керівника Чугуївської окружної прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі Чугуївської міської військової адміністрації Харківській області до ТОВ «Соап-Теко», третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору ТОВ «Гіфа» в частині вимог про усунення перешкод у користуванні майном комунальної власності шляхом виселення Товариства з обмеженою відповідальністю «Соап-Теко» () з нежитлових приміщень, розташованих за адресою: Харківська обл., м. Чугуїв, вул. Есхарівська, 6Б, які належать на праві власності територіальній громаді міста Чугуєва в особі Чугуївської міської ради Харківської області, повноваження якої на теперішній час здійснює Чугуївська міська військова адміністрація Харківської області.

Позовну заяву керівника Чугуївської окружної прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі Чугуївської міської військової адміністрації Харківській області до ТОВ «Соап-Теко», третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору ТОВ «Гіфа» про стягнення з ТОВ «Соап-Теко» () на користь Чугуївської міської ради Харківської області, повноваження якої на теперішній час здійснює Чугуївська міська військова адміністрація Харківської області, безпідставно збережених коштів за фактичне користування нежитловим приміщенням продовольчого складу площею 465,6 кв.м, що розташована за адресою: Харківська обл., м. Чугуїв, вул. Есхарівська, буд. 6Б, у розмірі 1 167 382,50 грн. - задовольнити в повному обсязі.

03.05.2024 року від Чугуївської міської військової адміністрації Харківської області, через систему Електронний Суд ( Документ сформований в системі Електронний суд 03.05.2024) надійшла відповідь на відзив, разом із заявою про поновлення Чугуївській міській військовій адміністрації процесуальний строк для подачі відповіді на відзив на позов та долучити відповідь на відзив до матеріалів справи, де представник позивача, зокрема, наголошує на тому, що з огляду на відсутність укладеного договору саме між ТОВ «СОАП-ТЕКО», як фактичним користувачем майна за адресою: м. Чугуїв, вул. Есхарівська, 6Б та Чугуївською міською радою як власником майна, Відповідач є таким, що використовував комунальне майно без належної правової підстави, внаслідок чого ним утримано (збережено) кошти у вигляді орендної плати, які він мав сплатити до бюджету Чугуївської міської територіальної громади за користування зазначеним майном. Тому представник позивача вважає, що ТОВ «СОАП-ТЕКО» є належним відповідачем у справі.

Таким чином, як вказує представник позивача, задоволення позову до володільця, з використанням правового механізму, установленого статтею 1212 ЦК України можливе у разі наявності правових відносин речово-правового характеру безпосередньо між власником та володільцем майна.

Також, на думку позивача, недоречним є посилання відповідача на те, що наявність між сторонами зобов`язальних правовідносин, для яких характерним є спосіб повернення майна, переданого за договором, виключає можливість пред`явлення позову в порядку статті 1212 ЦК України.

Факт наявності договірних відносин між Відповідачем та третьою особою - ТОВ «ГІФА» не впливає на наявність кондиційних правовідносин між сторонами. Оскільки для обрання способу захисту порушених справ, передбаченого ст. 1212 ЦК, важливим є відсутність договірних зобов`язальних правовідносин саме між сторонами кондиційних правовідносин - між власником (потерпілим) та фактичним користувачем приміщень.

Що стосується доводів про те, що саме в результаті дій ТОВ «ГІФА» власником нежитлового приміщення недоотримано доходи у вигляді орендної плати представник позивача зазначає таке .

ТОВ "СОАП-ТЕКО" самостійно несе ризики своєї діяльності у тому числі, пов`язані з вибором контрагента та перевіркою правомочностей у останнього на вчинення правочину щодо розпорядження майном. Підприємство не було позбавлено можливості перевірити інформацію про наявне право власності у ТОВ «ГІФА» на спірні житлові приміщення перед укладенням договорів оренди приміщень

В судовому засіданні 01.05.2024 постановлено протокольну ухвалу, якою продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, відкладено підготовче засідання на 29 травня 2024 року о(б) 12:00 год.

В порядку ст.ст. 120-121 ГПК України сторони повідомлені про наступне судове засідання ухвалами від 01.05.2024.

У підготовчому засіданні 29.05.2024 постановлено протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 17 червня 2024 року о(б) 14:30.

В порядку ст. 120-121 ГПК України сторони повідомлені про судове засідання ухвалами від 29.05.2024.

У судовому засіданні 17.06.2024 постановлено протокольну ухвалу про перерву у судовому засіданні до 16.07.2024 до 11:30.

В порядку ст. 120-121 ГПК України сторони повідомлені про судове засідання ухвалами від 17.06.2024.

16.07.2024 року від представника ТОВ "СОАП-ТЕКО", через канцелярію суду (вх.№18009) надійшла заява про застосування строків позовної давності , у зв`язку із поданою заявою просив суд відмовити в задоволенні позову з цих підстав.

Щодо заяви представника відповідача суд вирішив таке.

Відповідно до статті 207 Господарського процесуального кодексу України: «Головуючий з`ясовує, чи мають учасники справи заяви чи клопотання, пов`язані з розглядом справи, які не були заявлені з поважних причин в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом, та вирішує їх після заслуховування думки інших присутніх у судовому засіданні учасників справи. Суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.».

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Оскільки клопотання подано на стадії розгляду справи по суті (після закінчення підготовчого засідання) та необгрунтовано належними доказами причини неподання даного клопотання у підготовчому провадженні, суд вирішив його залишити без розгляду на підставі ч. 2 ст. 207 ГПК України.

У судовому засіданні 16.07.2024 представник прокуратури підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі.

Присутній у судовому засіданні 16.07.2024 представник позивача Чугуївської міської військової адміністрації Харківської області підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити.

Присутній у судовому засіданні 16.07.2024 представник відповідача просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог, зокрема просила суд застосувати строк позовної давності до заявлених позовних вимог.

Представник третьої особи, не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, у судове засідання 16.07.2024 не з`явився.

В ході розгляду справи господарським судом Харківської області, відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 13 ГПК України, створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ГПК України.

Судом в повному обсязі досліджено письмові докази у справі відповідно до приписів ч. 1 ст. 210 ГПК України, а також з урахуванням положень ч. 2 цієї норми, якою встановлено, що докази, які не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення.

Присутні в судовому засіданні представники прокуратури, позивача та відповідача погодилися з тим, що судом досліджено всі докази, які надано сторонами відповідно до ст. 74 ГПК України.

За ст. 219 ГПК України, рішення у справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 16.07.2024 відповідно до ст. 240 ГПК України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Щодо правомірності представництва інтересів держави у суді прокуратурою судом встановлено таке.

За змістом статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Отже, обов`язковою передумовою реалізації права на судовий захист в порядку господарського судочинства є наявність у позивача суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, які порушуються, не визнаються або оспорюються іншими особами - відповідачами, та на захист якого спрямоване звернення до суду з позовом. Відтак, вирішуючи спір, суд повинен встановити наявність у особи, яка звернулась з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист якого подано позов, і лише встановивши наявність такого - суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, приймає рішення про захист порушеного права або про відмову у захисті. Право на доступ до суду реалізується на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожний із процесуальних кодексів встановлює обмеження щодо кола питань, які можуть бути вирішені в межах відповідних судових процедур. Зазначені обмеження спрямовані на дотримання оптимального балансу між правом людини на судовий захист і принципами юридичної визначеності, ефективності й оперативності судового процесу. Згідно з частиною 1 статті 45 Господарського процесуального кодексу України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу. Юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що у випадку, коли держава вступає у господарські правовідносини, вона має цивільну правоздатність нарівні з іншими їх учасниками. Держава набуває і здійснює господарські права й обов`язки через відповідні органи, які діють у межах їхньої компетенції. Отже, поведінка органів, через які діє держава, розглядається як поведінка держави у відповідних, зокрема у господарських, правовідносинах. Тому у відносинах, в які вступає держава, органи, через які вона діє, не мають власних прав і обов`язків, а наділені повноваженнями (компетенцією) представляти державу у відповідних правовідносинах (висновки Великої Палати Верховного Суду викладені у пунктах 6.21, 6.22 постанови від 20 листопада 2018 року у справі № 5023/10655/11, у пунктах 4.19, 4.20 постанови від 26 лютого 2019 року у справі № 915/478/18, у пункті 26 постанови від 26 червня 2019 року у справі № 587/430/16-ц).

У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах (частина 3 статті 4 Господарського процесуального кодексу України).

Суд виходить з того, що відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Тобто імператив зазначеного конституційного положення встановлює обов`язок органів державної влади та їх посадових осіб дотримуватись принципу законності при здійсненні своїх повноважень, що забезпечує здійснення державної влади за принципом її поділу.

Неухильне додержання органами законодавчої, виконавчої та судової влади Конституції та законів України забезпечує реалізацію принципу поділу влади і є запорукою їх єдності, важливою передумовою стабільності, підтримання громадського миру і злагоди в державі (рішення Конституційного Суду України у від 01.04.2008 № 4-рп/2008).

Законом України за №1401-VIII від 02.06.2016 «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», який набрав чинності 30.09.2016, до Конституції України внесені зміни, а саме Конституцію доповнено статтею 131-1, п. 3 ч. 1, якої передбачено, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

У Рішенні від 05 червня 2019 року № 4-р(II)/2019 Конституційний Суд України вказав, що Конституцією України встановлено вичерпний перелік повноважень прокуратури, визначено характер її діяльності і в такий спосіб передбачено її існування і стабільність функціонування; наведене гарантує неможливість зміни основного цільового призначення вказаного органу, дублювання його повноважень/функцій іншими державними органами, адже протилежне може призвести до зміни конституційно визначеного механізму здійснення державної влади її окремими органами або вплинути на обсяг їхніх конституційних повноважень. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Із врахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Таким чином, наведені вище норми законів та Рішення Конституційного Суду України надають прокурору право звертатися до суду з позов про захист інтересів держави, обґрунтовуючи при цьому, в чому саме полягає таке порушення.

Таким чином, «інтереси держави» охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не підлягають точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному конкретному випадку звернення прокурора з позовом.

Надмірна формалізація «інтересів держави» може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно (аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.04.2018 по справі №806/1000/17).

Прокурор набуває право на реалізацію своїх функцій, визначених законом, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захист або здійснює його неналежно.

«Не здійснення захисту» виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

«Здійснення захисту неналежним чином» виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є належною.

«Неналежність» захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який серед іншого включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

Захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захист або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

У справах за позовами прокурорів, заявлених в інтересах держави в особі уповноважених органів, позивачами є відповідні уповноважені органи, а прокурор у таких справах здійснює представництво їх інтересів в суді. Статус позивача прокурор набуває лише у випадках, коли звертається з позовом в інтересах держави у разі відсутності уповноваженого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду (постанова ВСУ від 21.02.2018 у справі № 553/3280/16-а).

Поняття «орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах», означає орган, на який державою покладено обов`язок щодо здійснення конкретної діяльності у відповідних правовідносинах, з спрямованої на захист інтересів держави. Таким органом може виступати орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження процесуальної дії (відповідні функції).

Згідно з ч. 3, 5 ст. 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Частиною 4 статті 53 ГПК України передбачено, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує: 1) в чому полягає порушення інтересів держави, 2) необхідність їх захисту, 3) визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає 4) орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Відповідно до вимог ч. З ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Частиною 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень

Пунктом 5 ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Відповідно до ст. 140 Конституції України місцеве самоврядування є правом територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.

Органами місцевого самоврядування, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, є районні та обласні ради.

Згідно з ч. 1 ст. 142 Конституції України матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.

За ч. 1 ст. 143 Конституції України територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності.

За ч. 1 ст. 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» територіальна громада - жителі, об`єднані постійним проживанням у межах села, селища, міста, що є самостійними адміністративно-територіальними одиницями, або добровільне об`єднання жителів кількох сіл, що мають єдиний адміністративний центр.

Право комунальної власності - право територіальної громади володіти, доцільно, економно, ефективно користуватися і розпоряджатися на свій розсуд і в своїх інтересах майном, що належить їй, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 цього Закону місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

За змістом ст. 4 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» місцеве самоврядування в Україні здійснюється на принципах, зокрема, законності, поєднання місцевих і державних інтересів, державної підтримки та гарантії місцевого самоврядування.

Окрім того, відповідно до ст. ст. 16, 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» відповідні ради здійснюють права суб`єкта комунальної власності від імені та виключно в інтересах територіальних громад.

З аналізу вказаних норм законодавства вбачається, що державою гарантується належне функціонування місцевого самоврядування, матеріальною основою якого є, у тому числі нерухоме майно, правомочності власника щодо якого від імені територіальної громади виконує відповідна рада.

Тобто економічні інтереси держави полягають і в законному та ефективному використанні об`єктів, що є комунальною власністю - для задоволення суспільної потреби у функціонуванні місцевого самоврядування.

Указом Президента України від 01.10.2022 № 680/2022 створено Чугуївську міську військову адміністрацію Чугуївського району Харківської області.

Постановою Верховної Ради України від 16 листопада 2022 року № 2777-IX у період дії воєнного стану в Україні та 30 днів після його припинення чи скасування начальник Чугуївської міської військової адміністрації Чугуївського району Харківської області, крім повноважень, віднесених до його компетенції Законом України «Про правовий режим воєнного стану», здійснює повноваження відповідної Чугуївської міської ради, виконавчого комітету, міського голови.

Правовий аналіз зазначених вище норм дає підстави для висновку, що на теперішній час саме Чугуївська міська військова адміністрація Чугуївського району Харківської області уповноважена здійснювати управління майном, що є в комунальній власності.

У даному випадку Чугуївська міська рада Харківської області, повноваження якої на теперішній час здійснює Чугуївська міська військова адміністрація Харківської області, позбавлена можливості вільно користуватися та розпоряджатися комплексом будівель та споруд виробничого призначення, що розташовані за адресою: Харківська обл., м. Чугуїв, вул. Есхарівська, 6Б, тому необхідність захисту порушеного права є очевидною.

Прокурор, виявивши такі порушення інтересів держави, зобов`язаний вжити заходи, спрямовані на їх захист.

Внаслідок незаконного використання відповідачем нерухомого майна за адресою:Харківська обл., м. Чугуїв, вул. Есхарівська, 6Б, Чугуївська міська рада Харківської області, повноваження якої на теперішній час здійснює Чугуївська міська військова адміністрація Харківської області, позбавлена можливості розпоряджатися вказаним майном, із вигідним для себе ефектом та результатом, зокрема, економічним чи соціальним (надати в оренду тощо).

Водночас, Чугуївська міська рада Харківської області, повноваження якої на теперішній час здійснює Чугуївська міська військова адміністрація Харківської області, неналежним чином здійснює повноваження, покладені на неї чинним законодавством.

На Чугуївську міську раду Харківської області, повноваження якої на теперішній час здійснює Чугуївська міська військова адміністрація Харківської області, як власника, покладено обов`язок самостійно та через свій виконавчий орган контролювати збереження комунального майна територіальної громади міста Чугуєва, відстежувати стан його використання та перевіряти за допомогою доступних джерел, чи не має місце порушення прав та інтересів територіальної громади на це майно.

Чугуївська міська рада Харківської області, повноваження якої на теперішній час здійснює Чугуївська міська військова адміністрація Харківської області, як власник зобов`язана вживати заходи щодо сумлінного та добросовісного управління довіреним їй комунальним майном, забезпечувати його ефективне використання, контролювати стан збереження, а у випадку порушення іншими особами права власності територіальної громади - невідкладно реагувати.

Водночас, Чугуївська міська рада Харківської області, повноваження якої на теперішній час здійснює Чугуївська міська військова адміністрація Харківської області, свої функції власника щодо спірної земельної ділянки ігнорувала та вчасно не виявила факту незаконного використання нежитловими приміщеннями комунальної власності, чим порушено права та охоронювані інтереси держави в особі територіальної громади міста Чугуєва.

Крім того, Чугуївська окружна прокуратура зверталась до Чугуївської міської ради Харківської області, повноваження якої на теперішній час здійснює Чугуївська міська військова адміністрація Харківської області, із листом від 01.12.2023 № 63-6508вих-23 щодо необхідності вжиття заходів реагування з метою усунення вказаних порушень інтересів держави.

Чугуївською міською військовою адміністрацією Харківської області надано відповідь за № 02.02/2024 від 12.12.2023, згідно з якою заходи, в тому числі, цивільно-правового характеру не вживались.

Так, Чугуївською міською радою Харківської області, повноваження якої на теперішній час здійснює Чугуївська міська військова адміністрація Харківської області, жодних заходів, у тому числі позовного характеру не вжито, що свідчить про невиконання останньою як уповноваженим органом покладених на неї функцій по захисту інтересів держави.

Таким чином, прокурором дотримані процедури, передбачені законодавством України для звернення до суду в інтересах держави, так само як і обґрунтовано в чому може полягати порушення інтересів держави. Тобто вбачаються обґрунтовані підстави для захисту інтересів держави прокуратурою в особі Чугуївської міської військової адміністрації Харківської області

Дослідивши матеріали справи, повністю, всесторонньо, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, оцінивши надані докази та надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, судом встановлено таке.

Чугуївською окружною прокуратурою Харківської області встановлено факт безпідставного використання нерухомого майна комунальної форми власності.

Встановлено, що за адресою: Харківська обл., м. Чугуїв, вул. Есхарівська, буд. 6Б, розташовані нежитлові приміщення продовольчого складу площею 439,7 кв.м та овочесховища № 1, 2 площею 624,0 кв.м, які належать на праві власності територіальній громаді м. Чугуєва в особі Чугуївської міської ради Харківської області, повноваження якої на теперішній час здійснює Чугуївська міська військова адміністрація Харківської області, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Між Чугуївською міською радою та ТОВ «Гіфа» 01.06.2000 було укладено договір оренди нежитлових приміщень № 74, що знаходяться по вул. Есхарівській, 6Б в м. Чугуєві, а саме продовольчого складу, площею 439,7 кв.м та овочесховища № 1, 2 площею 624,0 кв. метрів (далі Договір).

Відповідно до п. 9.1 Договору строк його дії до 01.07.2002.

Додатковою угодою від 14.09.2000 № 1 до Договору внесено зміни, зокрема, п.п. 9.1, 9.8 викладено в наступній редакції: «9.1. Цей договір діє з 01.07.2000 до 01.07.2005»,

«9.8. Дія цього договору припиняється внаслідок закінчення строку на який його було укладено; приватизація об`єкта оренди; достроково за згодою сторін або за рішенням арбітражного суду; банкрутства орендаря».

Відповідно до п. 10.5 Договору (в редакції додаткової угоди № 2 від 03.05.2001) у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну цього договору після закінчення строку його дії протягом одного місяця, договір вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах які передбачені цим Договором.

У зв`язку із відсутністю заперечень обох сторін щодо продовження орендних правовідносин, договір оренди після 01.07.2005 було автоматично продовжено до 01.07.2010 на підставі п. 10.5 Договору та ст. 764 ЦК України.

У подальшому Чугуївська міська рада 19.04.2010 направила попередження № 972/02-34 ТОВ «Гіфа» про відсутність наміру продовжувати дію Договору після 01.07.2010.

Таким чином, договір оренди № 74 від 01.06.2000 припинив свою дію 01.07.2010 внаслідок закінчення строку його дії.

В свою чергу ТОВ «Гіфа», починаючи з 01.07.2010 всупереч умовам діючого законодавства, продовжило користуватись спірним приміщенням без достатніх правових підстав, не сплачуючи орендної плати за користування спірним комунальним приміщенням, що призвело до не надходження коштів до місцевого бюджету та до зростання соціальної напруги в суспільстві, що в свою чергу стало підставою для звернення Чугуївської міської ради, повноваження якої на теперішній час здійснює Чугуївська міська військова адміністрація Харківської області до суду.

Так, рішенням Господарського суду Харківської області від 10.08.2011 у справі № 5023/5625/11, залишеним без змін постановою Вищого господарського суду України від 23.11.2011, виселено ТОВ «Гіфа» з орендованого раніше ним приміщення продовольчого складу площею 439,7 кв.м та овочесховища № 1, 2 площею 624,0 кв.м. по вул. Есхарівській, 6Б в м. Чугуєві та зобов`язано ТОВ «Гіфа» передати приміщення - продовольчий склад, площею 439,7 кв.м та овочесховища № 1,2 площею 624,0 кв.м. по вул. Есхарівській, 6Б в м. Чугуєві - Чугуївській міській раді.

Всупереч прийнятому рішенню ТОВ «Гіфа» зі спірного приміщення не виселилося, спірне майно до міської ради не передало, тобто рішення суду, яке набрало законної сили та є обов`язковим для виконання на всій території України, не виконало.

При цьому Чугуївською міською радою Харківської області, повноваження якої на теперішній час здійснює Чугуївська міська військова адміністрація Харківської області, за період з 2011 року і по теперішній час не укладались будь-які договори про передачу спірного майна в оренду чи інше користування, що підтверджується листом від 19.02.2024 № 02.02.46/329 Чугуївської міської ради Харківської області, повноваження якої на теперішній час здійснює Чугуївська міська військова адміністрація Харківської області.

Більш того встановлено, що 01.11.2018 ТОВ «Гіфа» уклало з ТОВ «Соап-Теко» (орендар) Договір оренди нерухомого майна № 19, згідно з п.2.1 якого у порядку та на умовах, визначених цим договором, орендодавець зобов`язався передати за плату орендарю в строкове платне користування, а орендар зобов`язався прийняти в строкове платне користування нерухоме майно частину нежитлового приміщення нежитлового будинку, загальною площею 504,6 кв.м, що знаходиться за адресою: Харківська обл., м. Чугуїв, вул. Есхарівська, 6Б.

За умовами п. 6.1 договору, цей договір діє з 01.11.2018 до 31.12.2019.

Сторонами договору 01.11.2018 складено та підписано акт прийому-передачі частини приміщення, згідно з яким орендодавець передав, а орендар прийняв нерухоме майно - частину нежитлового приміщення нежитлового будинку, загальною площею 504,6 кв.м, що знаходиться за адресою: Харківська обл., м. Чугуїв, вул. Есхарівська, 6Б, на умовах оренди за договором оренди нерухомого майна № 19 від 01.11.2018.

Договори оренди спірних приміщень за період з 2019 по 2021 роки отримати та долучити до матеріалів позову не виявилось можливим, але за змістом протоколу допиту свідка, а саме Зеленюка Віктора Григоровича, який є керівником ТОВ «СоапТеко» згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, останнім зазначено, що з 2016 року за адресою: Харківська обл., м. Чугуїв, вул. Есхарівська, 6Б, ТОВ «Соап-Теко» здійснює підприємницьку діяльність, все обладнання, що знаходиться в приміщеннях, належить ТОВ «Соап-Теко», а орендодавцем є ТОВ «Гіфа». Тобто керівником відповідача не заперечується факт використання спірних приміщень за період з 2019 року по 2021 рік.

Положеннями ст. 75 ГПК України передбачено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Крім того, 01.01.2022 ТОВ «Гіфа» (орендодавець) уклало з ТОВ «Соап-Теко» (орендар) договір оренди нерухомого майна № 1, згідно з п. 2.1 якого у порядку та на умовах, визначених цим договором, орендодавець зобов`язався передати за плату орендарю в оренду, а орендар зобов`язався їх прийняти з метою господарської діяльності частину площі нежитлових приміщень нежитлових будинків інфраструктурного об`єкту, який є власним майном орендодавця, що знаходяться за адресою: Харківська обл., м. Чугуїв, вул. Есхарівська, 6Б.

При цьому у вказаному договорі вказано недостовірну інформацію, що ТОВ «Гіфа» є власником спірного майна (п. 2.1 Договору). Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником спірного майна є особі Чугуївська міська рада Харківської області, повноваження якої на теперішній час здійснює Чугуївська міська військова адміністрація Харківської області.

За умовами п. 6.1 договору, цей договір діє з 01.01.2022 до 31.12.2022.

Сторонами договору 01.01.2022 складено та підписано акт прийому-передачі частини приміщення, згідно з яким орендодавець передав, а орендар прийняв з метою господарської діяльності частину площі нежитлових приміщень нежитлових будинків інфраструктурного об`єкту, який є власним майном орендодавця, що знаходяться за адресою: Харківська обл., м. Чугуїв, вул. Есхарівська, 6Б на умовах оренди.

В подальшому, між ТОВ «Гіфа» (орендодавець) та ТОВ «Соап-Теко» (орендар) було укладено договір оренди нерухомого майна № 1 від 02.01.2023, за умовами п. 2.1 якого у порядку та на умовах, визначених цим договором, орендодавець зобов`язався надавати за плату орендарю в оренду, а орендар зобов`язався прийняти з метою господарської діяльності частину площі нежитлових приміщень нежитлових будинків інфраструктурного об`єкту, який є власним майном орендодавця, що знаходяться за адресою: Харківська обл., м. Чугуїв, вул. Есхарівська, 6Б.

У вказаному договорі також вказано недостовірну інформацію, що ТОВ «Гіфа» є власником спірного майна (п. 2.1 Договору).

Відповідно до п. 6.1 договору, цей договір діє з 01.01.2023 по 31.12.2024.

Сторонами договору 02.01.2023 складено та підписано акт прийому-передачі частини приміщення, згідно з яким у порядку та на умовах, визначених договором оренди нерухомого майна № 1 від 02.01.2023 орендодавець передав, а орендар прийняв з метою господарської діяльності частину площі нежитлових приміщень нежитлових будинків інфраструктурного об`єкту, який є власним майном орендодавця, що знаходяться за адресою: Харківська обл., м. Чугуїв, вул. Есхарівська, 6Б на умовах оренди.

Таким чином, ТОВ «Гіфа» за відсутності на те законних повноважень передало спірне майно у користування ТОВ «Соап-Теко», яке також займає вищезазначені приміщення без належних на те правових підстав.

На переконання прокурора, ТОВ «Соап-Теко» неправомірно використовує у своїй господарській діяльності нежитлові приміщення, що знаходяться за адресою: Харківська обл., м. Чугуїв, вул. Есхарівська, 6Б та не сплачує грошові кошти до місцевого бюджету за використання такого майна, з огляду на що існують правові підстави для виселення ТОВ «Соап-Теко» зі спірних приміщень та стягнення з останнього безпідставно збережених котів за користування таким майном.

Вказані обставини, на думку прокурора, свідчать про порушення прав та охоронюваних законом інтересів Держави і є підставою для їх захисту у судовому порядку, у зв`язку з чим прокурор звернувся до суду з цим позовом.

Однак, прокурор під час розгляду справи подав клопотання (викладене у відповіді на відзив на позовну заяву) про закриття провадження в частині вимог про усунення перешкод у користуванні майном комунальної власності шляхом виселення Товариства з обмеженою відповідальністю «Соап-Теко» () з нежитлових приміщень, розташованих за адресою: Харківська обл., м. Чугуїв, вул. Есхарівська, 6Б, які належать на праві власності територіальній громаді міста Чугуєва в особі Чугуївської міської ради Харківської області, повноваження якої на теперішній час здійснює Чугуївська міська військова адміністрація Харківської області за відсутністю предмету спору, оскільки на теперішній час у відповідача наявні законні та правові підстави користуватись на умовах оренди нерухомим майном, що належить до комунальної форми власності, а саме будівлею продовольчого складу літ. «А», «А-1», «А-2», «а» загальною площею 465, 6 кв. м. з ганками літ. «a1», «а2» та навісами літ. «А3», «А4», «А5», яка належить Територіальній громаді м. Чугуєва Харківської області за адресою: Харківська область, м. Чугуїв, вул. Есхарівська, буд. 6Б., предмет спору в частині позовних вимог про усунення перешкод у користуванні майном комунальної власності шляхом виселення Товариства з обмеженою відповідальністю «Соап-Теко» () з нежитлових приміщень, розташованих за адресою: Харківська обл., м. Чугуїв, вул. Есхарівська, 6Б, припинив існувати, а тому провадження в цій частині вимог підлягає закриттю.

З огляду на викладене, суд згідно з п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України закриває провадження у справі в частині вимог про звільнення приміщення за відсутністю предмету спору, і через це відповідно до ст. 7 Закону України Про судовий збір повертає прокуратурі 3028.0грн. судового збору за наявності відповідного клопотання.

Щодо вимог про стягнення безпідставно збережених коштів за фактичне користування нежитловим приміщенням продовольчого складу площею 465,6 кв.м, що розташована за адресою: Харківська обл., м. Чугуїв, вул. Есхарівська, буд. 6Б, у розмірі 1 167 382,50 гривень, то суд виходить з наступного.

Нежитлові приміщення, що розташовані за адресою: Харківська обл., м. Чугуїв, вул. Есхарівська, буд. 6Б, є об`єктом комунальної власності (нерухомим майном), який зважаючи на вимоги Цивільного Кодексу України та Закону України «Про оренду державного та комунального майна» може використовуватись третіми особами лише на підставі та умовах договору найму (оренди), укладеному з власником майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно),яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

За приписами ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 1214 ЦК України визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. Із цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна.

Відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права, регулюється главою 83 ЦК України.

Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Виходячи зі змісту зазначеної норми можна виокремити особливості змісту та елементів кондикційного зобов`язання.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

Характерною особливістю кондикційних зобов`язань є те, що підстави їх виникнення мають широкий спектр: зобов`язання можуть виникати як із дій, так і з подій, причому з дій як сторін зобов`язання, так і третіх осіб, із дій як запланованих, так і випадкових, як правомірних, так неправомірних. Крім того, у кондикційному зобов`язанні не має правового значення чи вибуло майно, з володіння власника за його волею чи всупереч його волі, чи є набувач добросовісним чи недобросовісним.

Ознаки, характерні для кондикції, свідчать про те, що пред`явлення кондикційної вимоги можна визнати належним самостійним способом захисту порушеного права власності, якщо: 1) річ є такою, що визначена родовими ознаками, у тому числі грошовими коштами; 2) потерпілий домагається повернення йому речі, визначеної родовими ознаками (грошових коштів) від тієї особи (набувача), з якою він не пов`язаний договірними правовідносинами щодо речі.

За змістом приписів глав 82 і 83 Цивільного кодексу України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних приріст майна в набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності в деліктних зобов`язаннях. Натомість для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

Таким чином, обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна, тому відсутні правові підстави для дослідження в діях відповідача складу цивільного правопорушення.

Отже, можна дійти висновку, що кондикція - це позадоговірний зобов`язальний спосіб захисту права власності або іншого речового права, який може бути застосований самостійно. Кондикція також застосовується субсидіарно до реституції та віндикації як спосіб захисту порушеного права у тому випадку, коли певна вимога власника (титульного володільця) майна не охоплюється нормативним урегулюванням основного способу захисту права, але за характерними ознаками, умовами та суб`єктним складом підпадає під визначення зобов`язання з набуття або збереження майна без достатньої правової підстави.

Відтак, права особи, яка вважає себе власником майна, підлягають захисту шляхом задоволення позову до володільця, з використанням правового механізму, установленого ст. 1212 ЦК України, у разі наявності правових відносин речовоправового характеру безпосередньо між власником та володільцем майна.

Як встановлено судом в процесі розгляду справи по суті , предметом даного позову є стягнення з користувача нерухомого майна ТОВ «СОАП-ТЕКО» безпідставно збережених коштів за фактичне користування без належних на те правових підстав нежитловими приміщеннями, що розташовані за адресою: Харківська обл., м. Чугуїв, вул. Есхарівська, буд. 6Б, вказана заборгованість доведена прокурором у повному обсязі, згідно поданих документів, які досліджені та долучені судом до матеріалів справи.

За таких обставин суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача безпідставно збережених коштів за фактичне користування нежитловим приміщенням продовольчого складу площею 465,6 кв.м, що розташована за адресою: Харківська обл., м. Чугуїв, вул. Есхарівська, буд. 6Б, у розмірі 1 167 382,50 гривень.

Враховуючи викладене, заявлений позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За змістом ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку задовольнити позовні вимоги частково.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати в розмірі сплаченого судового збору покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 13 402, 99 грн.

Враховуючи закриття провадження у справі в частині усунення перешкод шляхом виселення приписи ч. 1 ст.7 Закону України Про судовий збір, при заявлені прокурором клопотанням про повернення судового збору, судовий збір підлягатиме поверненню з Державного бюджету України сплачений нею судовий збір у розмірі 3028.0грн.

Відповідно до ч. З статті 4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Під час звернення з позовом до суду прокуратурою сплачено судовий збір у сумі 20 537,93 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 419 від 28.02.2024. При цьому зважаючи на подання окружною прокуратурою позовної заяви саме через підсистему «Електронний суд», з урахування приписів частини третьої статті 4 Закону України "Про судовий збір" та висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 16.11.2022 у справі № 916/228/22 (провадження № 12-26гс22), про застосування коефіцієнта 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору у разі подання до суду процесуальних документів в електронній формі, належним до сплати судовим збором у цій справі є 16 430,99 грн. (20538,74 х 0,8 = 16 430,99), в той час як прокуратурою надмірно сплачено судовий збір у сумі 4 106,94 грн (20 537,93 - 16 430,99 = 4 106,94).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. Враховуючи наявність клопотання прокуратури, судовий збір підлягає поверненню з Державного бюджету України сплачений нею судовий збір у розмірі 4 106,94грн.

На підставі вищевикладених норм права, керуючись ст.ст. 129, 231, 232-240, 243, Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Соап-Теко» про застосування строків позовної давності залишити без розгляду на підставі ч.2 ст.207 ГПК України.

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Соап-Теко» (61018, Харківська обл., м. Харків, вул. Залютинська, буд. 10, ) на користь Чугуївської міської ради Харківської області, повноваження якої на теперішній час здійснює Чугуївська міська військова адміністрація Харківської області (63503, Харківська обл., Чугуївський р-н, м. Чугуїв, вул. Старонікольська, 35а, ) безпідставно збережені кошти за фактичне користування нежитловим приміщенням продовольчого складу площею 465,6 кв.м, що розташована за адресою: Харківська обл., м. Чугуїв, вул. Есхарівська, буд. 6Б, у розмірі 1 167 382,50 гривень.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Соап-Теко» (61018, Харківська обл., м. Харків, вул. Залютинська, буд. 10, ) судовий збір у розмірі 13 402, 99 грн. за такими реквізитами: Харківська обласна прокуратура, , банк отримувача: Державна казначейська служба України, код 820172, рахунок UA0007171, код класифікації видатків бюджету 2800.

Закрити провадження у справі в частині усунення перешкод у користуванні майном комунальної власності шляхом виселення Товариства з обмеженою відповідальністю «Соап-Теко» () з нежитлових приміщень, розташованих за адресою: Харківська обл., м. Чугуїв, вул. Есхарівська, 6Б, які належать на праві власності територіальній громаді міста Чугуєва в особі Чугуївської міської ради Харківської області, повноваження якої на теперішній час здійснює Чугуївська міська військова адміністрація Харківської області на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України за відсутністю предмету спору.

Управлінню державної казначейської служби України у Шевченківському районі м. Харкова повернути Харківській обласній прокуратурі (, розрахунковий рахунок UA0007171, банк отримувача: Державна казначейська служба України; код класифікації видатків бюджету (КЕКВ): 2800; призначення платежу: Повернення судового збору) 4 106, 94 грн. судового збору, сплаченого відповідно до платіжної інструкції № 419 від 28.02.2024.

Оригінал платіжної інструкції № 419 від 28.02.2024 на суму 20 537,93 грн. залишається в матеріалах справи.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Чугуївська міська військова адміністрація Харківської області (місцезнаходження: 63503, Харківська обл., Чугуївський р-н, м. Чугуїв, вул. Старонікольська, 35а, ).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "СОАП-ТЕКО" (місцезнаходження: 61018, Харківська обл., м. Харків, вул. Залютинська, буд. 10, ).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю Гіфа (місцезнаходження: 63506, Харківська обл., м. Чугуїв, вул. Есхарівська, буд. 66, ).

Прокуратура: Чугуївська окружна прокуратура Харківської області (місцезнаходження: 63503, Харківська обл., м. Чугуїв вул. Харківська, 98. ).

Повне рішення складено "17" липня 2024 р.

Суддя О.О. Присяжнюк