ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.07.2024 Справа № 914/799/24

За позовом: Акціонерного товариства «Мелітопольський м`ясокомбінат» (72319, Запорізька область, м.Мелітополь, вул.Героїв України, 175; ідент.код 00443513)

до Відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю «Приватна служба охорони «ЯСТРУБ» (79035, м.Львів, вул.Бузкова, 2; ідент.код 37372186),

Відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «ПРЕМІУМ БУД» (01054, м.Київ, вул.Гулака Миколи, 4, нежитлове приміщення 87; ідент.код 45094392)

про: визнання Договору №1 від 26.01.2024 (про відступлення права вимоги) недійсним.

Суддя: Стороженко О.Ф.

Секретар: Мацейко А.Ю.

Представники:

Позивача: Мартиненко К.І. Ордер АР №1169287 від 26.03.2024;

Відповідача-1: не прибув;

Відповідача-2: Гордійченко В.М. Довіреність №1 від 29.04.2024.

Процесуальні дії вчинено Cудом у приміщенні Господарського суду Львівської області: зал судового засідання №11.

Виходячи з обставин, зазначених у частині третій ст. 238 ГПК України, -

Суд встановив:

Акціонерним товариством «Мелітопольський м`ясокомбінат» подано Позовну заяву з вимогою про визнання недійсним Договору №1 від 26.01.2024 про відступлення права вимоги, який укладено Товариством з обмеженою відповідальністю «Приватна служба охорони «ЯСТРУБ» (Відповідач-1, Первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «ПРЕМІУМ БУД» (Відповідач-2, Новий кредитор).

Також Позивачем подано Відповіді на Відзиви Відповідачів.

Позивачем підставами позову, зокрема, зазначено:

-26.01.2024 Товариством з обмеженою відповідальністю «Приватна служба охорони «Яструб» (Відповідач-1) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Преміум Буд» (Відповідач-2) укладено Договір про відступлення права вимоги №1, згідно з умовами якого Відповідач-1 (Первісний кредитор) відступив Відповідачу-2 (Новому кредитору) право вимоги до Акціонерного товариства «Мелітопольський м`ясокомбінат» з виконання Позивачем Рішення Господарського суду Запорізької області від 13.07.2023 у справі № 908/473/22;

-Договір відступлення вимоги є незаконним, таким, що укладений із порушенням норм матеріального права, у зв`язку з чим Договір підлягає визнанню в судовому порядку недійсним;

-21.02.2024 Позивач, з Єдиного державного реєстру судових рішень дізнався про те, що Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 16.02.2024 прийнято до розгляду Заяву Відповідача-2 про заміну сторони у виконавчому провадження у справі № 908/473/22;

-Позивач надав Господарському суду Запорізької області письмові Пояснення від 21.02.2024, якими заперечив стосовно задоволення Заяви, обґрунтувавши, що Заява подана із порушенням ч.1 ст.111 ЦК України - Позивач не отримував повідомлення про припинення Відповідача-1, а також - Позивач знаходиться на тимчасово окупованій території Мелітопольської міської територіальної громади, у місті Мелітополь Запорізької області, Позивачем керують окупанти, у зв`язку з чим з Позивачем немає будь- якого зв`язку, тому ні Відповідач-1, ні Відповідач-2 не могли ніяким чином відправити Позивачу повідомлення про укладання Договору стосовно відступлення права вимоги;

-Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 22.02.2024 у справі № 908/473/22 Заяву задоволено, замінено стягувача за наказами, виданими в цій справі;

-Договір відступлення права вимоги укладений із порушенням норми п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, згідно з якою кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги);

-тобто, по суті приписів п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, права передаються за правочином;

-згідно з п.1.1. Договору відступлення права вимоги, Відповідач-1 як Первісний кредитор передав належне йому право вимоги на підставі Договору про надання охоронних послуг № 210-псо від 12.03.2015, укладеного Відповідачем-1 та Позивачем, а Відповідач-2 набув право вимоги до Позивача;

-тобто, як вбачається з п.1.1. Договору відступлення права вимоги, «за Договором охоронних послуг» Відповідач-1 не передав Відповідачу-2 свої права, а передав свої права «на підставі Договору охоронних послуг»;

-фактично два поняття - за Договором охоронних послуг (п.1 ч.1 ст.512 ЦК України) і на підставі Договору охоронних послуг (п.1.1. Договору відступлення вимоги) мають принципово різне юридичне значення, оскільки поняття «на підставі» - не є виконанням приписів п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, а є підставою для подальших юридичних дій;

-така принципова відмінність підтверджується вже в абзаці 2 п.1.2 Договору відступлення вимоги, згідно з яким Відповідач-2 (як Новий кредитор) має право вимоги виконання Позивачем (як Боржником) Рішення Господарського суду Запорізької області від 13.07.2023 у справі № 908/473/22;

-таким чином, з огляду на зміст та суть пунктів 1.1 та 1.2 Договору відступлення вимоги, Відповідач-2 отримав право вимоги виконання Позивачем своїх зобов`язань не за Договором охоронних послуг, як того передбачають приписи п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, а отримав право вимоги виконання Позивачем Рішення Господарського суду Запорізької області від 13.07.2023 у справі № 908/473/22, згідно з яким на користь Відповідача-1 з Боржника стягнуто грошові кошти;

-за таких обставин, Договір відступлення вимоги укладений із порушенням приписів п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, а саме, за цим Договором Відповідач-2 отримав право вимоги до Боржника не за Договором охоронних послуг, а отримав право вимоги виконання Боржником судового рішення - Рішення Господарського суду Запорізької області від 13.07.2023 у справі № 908/473/22;

-перехід від Відповідача-1 до Відповідача-2 (за Договором відступлення вимоги) права вимоги у зобов`язанні, що виникло саме за судовим рішенням, а не за Договором охоронних послуг, підтвердив сам Відповідач-2 у своїй Заві, поданій Господарському суду Запорізької області у справі № 908/473/22 про заміну сторони виконавчого провадження;

-згідно з ч.1 ст.203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам;

-згідно з ч.1 ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу;

-за таких обставин, оскільки в момент вчинення оспореного правочину Відповідачем-1 та Відповідаем-2 не було додержано вимоги, встановленої п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, а саме, замість передання Відповідачем-1 своїх прав Відповідачу-2 (іншій особі) за правочином, відбулась передача прав за судовим рішенням - Рішенням Господарського суду Запорізької області від 13.07.2023 у справі № 908/473/22, тому в силу приписів ч.1 ст.203 та ч.1 ст.215 ЦК України, наявні підстави для визнання недійсним Договору відступлення права вимоги;

-до такого ж висновку дійшов Верховний Суд у Постанові від 11.07.2018 у справі № 908/1490/17;

-важливо також, що з 25.02.2022 і по цей час територія Мелітопольської міської територіальної громади, до якої входить місто Мелітополь Запорізької області, перебуває в тимчасовій окупації, що підтверджується, спочатку Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 № 75, а після втрати ним чинності - Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309;

-практично з початку тимчасової окупації території міста Мелітополь, центральний офіс (місцезнаходження) Позивача - вул. Героїв України, будинок 175, місто Мелітополь, було захоплено та взято під контроль громадянами російської федерації, які до цього часу контролюють діяльність Позивача і в їх розпорядженні знаходиться вся бухгалтерська та фінансова документація, а також - майно Позивача;

-всі колишні засоби зв`язку Позивача заблоковані та відключені, у тому числі електронна пошта та телефонні номери, які діяли до окупації;

-електронна пошта Позивача заблокована агресором, не працює і не контролюється Позивачем, тому будь-які відправлення на ці електронні адреси не можуть свідчити про їх отримання Позивачем.

Відповідачем-1 подано Відзив та Доповнення до відзиву, а також Заперечення, у яких викладено обґрунтування безпідставності позовної вимоги та, зокрема, зазначено:

-за приписами п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги);

-статтею 514 ЦК Україна встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом;

-частиною 1 статті 516 ЦК України встановлено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом;

-тобто, відступлення права вимоги є правочином (договором), згідно з яким первісний кредитор передає свої права новому кредитору;

-у разі заміни кредитора у зобов`язанні первісний кредитор повністю або у визначеній частині вибуває із зобов`язання, а на його місце приходить новий кредитор, при цьому, зміст зобов`язання, тобто сукупність прав та обов`язків його сторін, залишається незмінним;

-відповідно до пункту 1.1 Договору про відступлення права вимоги № 1 від 26.01.2024, «Первісний кредитор передає належне йому право вимоги на підставі Договору про надання охоронних послуг № 210-псо від 12 березня 2015 року, укладеного Первісним кредитором та Акціонерним товариством «Мелітопольський м`ясокомбінат» (місцезнаходження: 72319, Запорізька обл, м. Мелітополь, вул. Героїв України, 175, ідентифікаційний код: 00443513) (Основний договір), а Новий кредитор набуває право вимоги до Акціонерного товариства «Мелітопольський м`ясокомбінат» (Боржник)»;

-таким чином, Відповідач-1 правомірно відступив належне йому право вимоги на підставі Договору про надання охоронних послуг № 210-псо від 12 березня 2015 року - Основного договору;

-Позивач не надає жодних доказів на підтвердження його ствердження про те, що два поняття «за Договором» та «на підставі Договору» мають принципово різне юридичне значення і поняття «на підставі» є підставою для подальших юридичних дій;

-таке ствердження Позивача є суб`єктивним, що не підтверджується жодним лінгвістичним та/або нормативним документом (належним доказом у розумінні чинного законодавства України), який би підтвердив про відмінність даних слів/словосполучень (понять) в контексті, зокрема, цієї справи, цього Договору та норм права;

-у Цивільному кодексі України, за пошуком словосполучення «на підставі договору» знайдено тридцять п`ять збігів, що вказує на нормативне затвердження словосполучення «на підставі договору» та правомірне використання цього словосполучення Відповідачами у Договорі про відступлення права вимоги;

-відповідно до ст. 626 ЦК України, «договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків»;

-відповідно до ст. 627 ЦК України, «сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості»;

-згідно зі ст. 628 ЦК України, «зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства»;

-згідно зі ст. 638 ЦК України, «договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору; істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди»;

-отже, Відповідачі, згідно з нормами ст. 626, 627, 628, 638 ЦК України, вільні в укладенні договору, виборі контрагента та виборі умов договору з урахуванням вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості, а також мають право на свій розсуд встановлювати умови договору (пункти), в тому числі вільні у формулюванні тексту пунктів договору, виборі словосполучень та слів в пунктах договору;

-Рішенням Господарського суду Запорізької області від 13.07.2023 у справі № 908/473/22 задоволено позовні вимоги Відповідача-1 до Позивача у зв`язку з неналежним виконанням Позивачем умов Договору про надання охоронних послуг № 210-псо від 12.03.2015 та стягнуто з Позивача на користь Відповідача-1 борг у сумі 1 991 999,60 грн, пеню у сумі 523 355,85 грн, втрати від інфляції в сумі 250 886,00 грн, 3 % річних у сумі 73 277,86 грн, витрати зі сплати судового збору в сумі 42 592,79 грн, які станом на 26.01.2024 у повному обсязі не були стягнуті з Позивача;

-тому, Відповідачі правомірно зазначили в абзаці 2 п.1.2 Договору (про відступлення права вимоги) умови, які існували на момент відступлення права вимоги, а саме: «Новий кредитор, згідно з цим Договором, має право вимоги виконання Боржником Рішення Господарського суду Запорізької області у справі № 908/473/22 від 13.07.2023 на користь Нового кредитора, має право заміни Сторони (Позивача, Первісного кредитора) у справі № 908/473/22, має право заміни Первісного кредитора як Стягувача у справі № 908/473/22, має право заміни Стягувача в виконавчому провадженні з примусового виконання Рішення Господарського суду Запорізької області у справі № 908/4 73/22 та має інші права, які відповідно до законодавства України належать Кредитору у зобов`язанні за Основним договором»;

-тому, ствердження Позивача про те, що перехід від Відповідача-1 до Відповідача-2 за Договором про відступлення права вимоги № 1 від 26.01.2024 права вимоги у зобов`язанні, що виникло саме за судовим рішенням, а не за Договором про надання охоронних послуг № 210-псо від 12.03.2015, не відповідає дійсності.

Відповідачем-2 подано Відзив і Заперечення з обґрунтуванням безпідставності позову, у яких, зокрема, зазначено:

-26 січня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Приватна служба охорони «Яструб» (Відповідач-1, Первісний кредитор) відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «БК «ПРЕМІУМ БУД» (Відповідач-2, Новий кредитор), відповідно до Договору про відступлення права вимоги № 1 від 26 січня 2024 року, належне йому право вимоги на підставі Договору про надання охоронних послуг № 210-псо від 12 березня 2015 року, укладеного Відповідачем-1 та Позивачем (Основний договір), а Відповідач-2 набув право вимоги до Позивача;

-відступлення права вимоги, згідно з пунктом 1.2 Договору про відступлення права вимоги № 1 від 26 січня 2024 року, здійснювалось у частині та на умовах, які існували на момент відступлення права вимоги, в тому числі право вимоги всіх без винятку сум штрафних санкцій та/або іншого роду матеріальної відповідальності, та/або компенсацій (відшкодування), та/або збитків за невиконання та/чи неналежне виконання Позивачем своїх зобов`язань перед Відповідачем-1;

-Відповідач-2, згідно з Договором, має право вимоги виконання Позивачем Рішення Господарського суду Запорізької області у справі № 908/473/22 від 13.07.2023, має право заміни Сторони (Первісний кредитор) у справі № 908/473/22, має право заміни Відповідача-1 як Стягувача у справі № 908/473/22, має право заміни Стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання Рішення Господарського суду Запорізької області у справі № 908/473/22 та має інші права, які відповідно до законодавства України належать Кредитору у зобов`язанні за Основним договором;

-згідно з пунктом 1.4 Договору про відступлення права вимоги № 1 від 26 січня 2024 року, Відповідач-1 зобов`язаний сповістити Позивача про відступлення права вимоги за цим Договором протягом п`ятнадцяти календарних днів з моменту підписання Договору, шляхом поштового надсилання повідомлення або вручення особисто під розписку уповноваженому представнику Позивача, або надсилання на електронну адресу Позивача з накладенням електронного цифрового підпису керівника Відповідача-1 та печатки Відповідача-1;

-07 лютого 2024 року Відповідач-1, на виконання пункту 1.4 Договору про відступлення права вимоги № 1 від 26 січня 2024 року, надіслав на електронні адреси Позивача ( та ) Повідомлення № 7 про відступлення права вимоги згідно з Договором про надання охоронних послуг № 210-псо від 12.03.2015;

-згідно з пунктом 2.1 Договору про відступлення права вимоги, за передане право вимоги за Основним договором Відповідач-2 зобов`язався сплатити Відповідачу-1 кошти в сумі 300 000,00 грн;

-11 квітня 2024 року Відповідач-2 перерахував Відповідачу-1 зазначені кошти згідно з Платіжною інструкцією № 3 від 11.04.2024;

-відповідно до пункту 3.1 Договору про відступлення права вимоги, підписанням цього Договору Відповідач-1 та Відповідач-2 підтверджують передачу, на підставі Додатку № 1 до Договору, Відповідачем-1 (Відповідачу-2) всіх оригіналів та/або копій документів, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення;

-26 січня 2024 року Відповідач-1 передав, а Відповідач-2 прийняв зазначені документи, що підтверджується Додатком № 1 «Акт приймання-передачі документів» від 26 січня 2024 року;

-таким чином, Відповідачі, укладаючи Договір № 1 від 26 січня 2024 року про відступлення права вимоги з дотриманням вимог ст.ст. 512, 514 ЦКУ, здійснили заміну Кредитора у зобов`язанні (правочин - Договір про надання охоронних послуг № 210-псо від 12 березня 2015 року) шляхом передання прав за правочином на умовах, що існували на момент переходу цих прав;

-з огляду на той факт, що Відповідач-1 виконав умови п. 1.4 Договору шляхом надсилання Повідомлення про відступлення права вимоги на електронну адресу Позивача з накладенням електронного цифрового підпису керівника Відповідача-1 та печатки Відповідача-1, тому Відповідач-2, до звернення з Заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні у справі № 908/473/22, надіслав 14.02.2024 копію цієї Заяви з додатками на зазначені електронні адреси Позивача;

-відправити Заяву про заміну сторони виконавчого провадження у справі № 908/473/22 на електронну адресу не вдалося, проте на електронну адресу відправлення пройшло успішно, без зауважень.

Представники Позивача та Відповідача-2 надали відповідні пояснення стосовно обставин спору.

Відповідачем-1 заявлено Клопотання про розгляд справи за відсутності представника.

Справу, згідно з нормами статей 12, 247 ГПК України, розглянуто за правилами загального позовного провадження.

У ході дослідження обставин справи та поданих доказів, - Суд встановив:

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 13.07.2023 у справі №908/473/22 встановлено факт укладення Товариством з обмеженою відповідальністю «Приватна служба охорони «ЯСТРУБ» та Акціонерним товариством «Мелітопольський м`ясокомбінат» Договору про надання охоронних послуг №210-псо від 12.03.2015, згідно з умовами якого Товариство «Яструб» надало обумовлені послуги, проте, оскільки Товариство «Мелітопольський м`ясокомбінат» порушило свої грошові зобов`язання з оплати їх вартості, зазначене зумовило стягнення (Рішенням Суду) боргу, пені, трьох процентів річних та інфляційних втрат.

Отже, зазначеним судовим рішенням визнано наявність в Акціонерного товариства «Мелітопольський м`ясокомбінат» грошового зобов`язання перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Приватна служба охорони «ЯСТРУБ», яке виникло на підставі Договору про надання охоронних послуг.

26.01.2024 Товариством з обмеженою відповідальністю «Приватна служба охорони «ЯСТРУБ» (Відповідач-1, Первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «ПРЕМІУМ БУД» (Відповідач-2, Новий кредитор) укладено Договір №1 про відступлення права вимоги, умовами якого, зокрема, передбачено:

1.1. За цим Договором Первісний кредитор передає належне йому право вимоги на підставі Договору про надання охоронних послуг № 210-исо від 12 березня 2015 року, укладеного Первісним кредитором та Акціонерним товариством «Мелітопольський м`ясокомбінат» (місцезнаходження: 72319, Запорізька обл., м. Мелітополь, вул. Героїв України, 175. ідентифікаційний код: 00443513) (Основний договір), а Новий кредитор набуває право вимоги до Акціонерного товариства «Мелітопольський м`ясокомбінат» (Боржник);

1.2. Відступлення права вимоги, вказаного в п. 1.1 даного Договору, здійснюється в частині та на умовах, які існують на момент відступлення права вимоги, в тому числі права вимоги всіх без винятку сум штрафних санкцій, та/або іншого роду матеріальної відповідальності, та/або компенсацій (відшкодування), та/або збитків за невиконання та/чи неналежне виконання Боржником своїх зобов`язань перед Первісним кредитором, зокрема, але не виключно:

- право вимоги суми основною боргу згідно з Основним договором у розмірі 1 991 999,60 грн,

- право вимоги пені згідно з Основним договором у розмірі 523 355,85 грн,

- право вимоги суми втрат від інфляції згідно з Основним договором у розмірі 250 886,00 грн,

- право вимоги суми 3 % річних згідно з Основним договором у розмірі 73 277,86 грн,

- право вимоги відшкодування витрат зі сплати судового збору за подання позовної заяви до Боржника в розмірі 42 592,79 грн.

Новий кредитор, згідно з цим Договором, має право вимоги виконання Боржником Рішення Господарського суду Запорізької області у справі № 908/473/22 від 13.07.2023, має право заміни сторони (Позивача, Первісного кредитора) у справі № 908/473/22, має право заміни Первісного кредитора як Стягувача у справі № 908/473/22, має право заміни Стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання Рішення Господарського суду Запорізької області у справі № 908/473/22 та має інші права, які відповідно до законодавства України належать Кредитору у зобов`язанні за Основним договором.

1.3. Первісний кредитор відповідає перед Новим кредитором за недійсність переданого за цим Договором права вимоги, але не відповідає за невиконання Боржником свого обов`язку.

1.4. Первісний кредитор зобов`язаний сповістити Боржника про відступлення права вимоги за цим Договором протягом п`ятнадцяти календарних днів з моменту підписання цього Договору, шляхом поштового надсилання, з повідомленням про вручення Боржнику, копії цього Договору або вручення особисто під розписку уповноваженому представнику Боржника, або надсилання на електронну адресу Боржника з накладенням електронного цифрового підпису керівника Первісного кредитора та печатки Первісного кредитора.

Право Первісного кредитора на передання своїх прав Новому кредитору за правочином (відступлення права вимоги) передбачено нормою п.1 ч.1 ст.512 Цивільного кодексу України.

Договір №1 від 26.01.2024 про відступлення права вимоги відповідає нормі ч.1 ст.513 ЦК України, якою встановлено: «правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові».

Заборони на відступлення права вимоги, які передбачені нормами статей 512 (ч.3), 515 ЦК України, у даному випадку відсутні.

Згідно з нормою ч.1 ст.516 ЦК України, для відступлення права вимоги (Первісним кредитором Новому кредитору) згоди Боржника (Позивача) не потрібно, оскільки ні Договором, ні Законом не встановлено обов`язковості отримання такої згоди.

Виходячи зі змісту Договору №1 від 26.01.2024, Відповідачем-1 (Первісним кредитором) відступлено Відповідачу-2 (Новому кредитору) право вимоги стосовно виконання Позивачем (Боржником) грошових зобов`язань, які виникли на підставі Договору про надання охоронних послуг та існували на момент укладення оспореного Договору, у тому числі грошових зобов`язань, встановлених Рішенням Господарського суду Запорізької області від 13.07.2023 у справі №908/473/22 і які виникли у зв`язку з порушенням Товариством «Мелітопольський м`ясокомбінат» умов Основного договору щодо оплати наданих послуг.

Для підтвердження існуючих грошових зобов`язань Позивача (Боржника), Первісним кредитором, згідно з умовами п.3 Договору №1 від 26.01.2024, передано Новому кредитору відповідні документи, що підтверджується двостороннім Актом приймання-передавання від 26.01.2024, який є Додатком №1 до Договору про відступлення права вимоги.

Укладення Відповідачами Договору про відступлення права вимоги не суперечить ні нормам Цивільного кодексу України, ні висновку Верховного Суду, викладеного у Постанові від 11.07.2018 у справі №908/1490/17, у якій наявними були інші обставини, відмінні від обставин даної справи №914/799/24, так як у справі №908/1490/17 встановлено:

-умовами договору поставки (за якими виникли грошові зобов`язання у боржника) встановлено заборону на передання прав за ним третім особам;

-умовами договору про відступлення права вимоги передбачено перехід до нового кредитора права вимагати від боржника виконання обов`язку зі сплати заборгованості за рішенням Суду (яким стягнуто борг за договором поставки), що не відповідає нормам ст.512 ЦК України, так як «уступка права стягувача за рішенням суду шляхом укладення цивільно-правової угоди чинним законодавством не передбачена», тому необхідно враховувати, що «заміна кредитора у зобов`язанні, як і саме зобов`язання, є інститутом цивільного права, а відносини, пов`язані з виконанням судового рішення, не мають характеру цивільно-правових».

Проте, у даній справі №914/799/24 наявний факт відступлення Первісним кредитором права вимоги, яке виникло на підставі Договору про надання охоронних послуг.

Виходячи з висновку, викладеного Верховним Судом у Постанові від 11.07.2018 у справі №908/1490/17, наявність Рішення Господарського суду Запорізької області від 13.07.2023 у справі №908/473/22 про задоволення вимог Первісного кредитора, яке не виконано Боржником (Позивачем у даній справі №914/799/24), не припиняє зобов`язальних правовідносин Сторін, що виникли на підставі Договору про надання охоронних послуг, тому заміна Кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у Договорі (про відступлення права вимоги) обсягу зобов`язання (яке передається) на стадії виконання Рішення Суду не обмежує цивільних прав Учасників спірних правовідносин і не впливає на правомірність цесії.

Зауваження Позивача стосовно відмінності термінів «за Договором» і «на підставі Договору» - безпідставне, оскільки вони окреслюють одну і туж дію.

Отже, ствердження Позивача про невідповідність умов оспореного Договору нормам чинного законодавства безпідставне, що зумовлює відсутність правових підстав для застосування норми ч.1 ст.215 ЦК України.

Також важливо, що нормами Цивільного кодексу України не встановлено вимоги щодо обов`язковості повідомлення Первісним чи Новим кредитором Боржника про відступлення права вимоги, проте необхідність здійснення такого повідомлення зумовлена наслідками відсутності у Боржника доказів переходу прав Первісного кредитора (Новому кредитору), які передбачено нормами статей 516 (ч.2), 517 (ч.2), а саме:

-якщо Боржник не був письмово повідомлений про заміну Кредитора у зобов`язанні, Новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків; у цьому разі виконання Боржником свого обов`язку Первісному кредиторові є належним виконанням;

-Боржник має право не виконувати свого обов`язку Новому кредиторові до надання Боржникові доказів переходу до Нового кредитора прав у зобов`язанні.

Враховуючи зазначене, Первісним та Новим кредиторами, умовами п.1.4 Договору №1 від 26.01.2024, передбачено обов`язок Первісного кредитора (Відповідача-1) повідомити Боржника (Позивача) про відступлення права вимоги шляхом надіслання письмового повідомлення поштовою кореспонденцією або на електронну адресу з накладенням електронного цифрового підпису.

Відповідачем-1 виконано зазначений обов`язок: враховуючи окупацію міста Мелітополь, Повідомлення №7 від 07.02.2024 надіслано Позивачу засобом електронного зв`язку.

Проте важливо, що обставини стосовно отримання Позивачем Повідомлення про відступлення права вимоги не впливають на відповідність оспореного Договору нормам чинного законодавства і, відповідно, - не мають значення для правильного вирішення спору (наслідки відсутності повідомлення визначено нормами статей 516 (ч.2), 517 (ч.2) ЦК України).

При цьому важливо, що Позивач безумовно дізнався про усі обставини відступлення права вимоги при розгляді Господарським судом Запорізької області Заяви про заміну Сторони виконавчого провадження (у справі №908/473/22), яка була зумовлена фактом укладення Відповідачами Договору про відступлення права вимоги.

Інші обставини, зазначені Сторонами, також не впливають на правильне вирішення спору, тому встановленню не підлягають (ч.2 ст.76 ГПК України).

Враховуючи відповідність умов оспореного Договору нормам чинного законодавства, наявні підстави для відмови у задоволенні позовної вимоги про визнання Договору недійсним.

Згідно з нормою ч.1 ст.129 ГПК України, наявні підстави для покладення на Позивача витрат на судовий збір.

Виходячи з наведеного та керуючись нормами статей 2, 12-14, 73-80, 86, 91, 123, 129, 233, 236-238 Господарського процесуального кодексу України,-

Суд вирішив:

1.Відмовити у задоволенні позову повністю.

Дане Рішення набирає законної сили відповідно до норм статей 240, 241, 254, 256, 257 ГПК України, а саме:

- у випадку відсутності апеляційного оскарження у 20-денний строк після закінчення вказаного строку, встановленого на подання апеляційної скарги (до Західного апеляційного господарського суду), який обчислюється з дня складення повного Рішення;

- у випадку апеляційного оскарження (у 20-денний строк) і відсутності факту скасування після ухвалення Західним апеляційним господарським судом відповідного судового рішення.

Повне рішення складено 09.07.2024.

Суддя Стороженко О.Ф.