ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2024 р. м. Ужгород Справа № 907/105/24

Суддя Господарського суду Закарпатської області Ремецькі О.Ф.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

№907/105/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛЕКТРОАТОМ», м. Київ

до Державної організації (установа, заклад) "Ужгородське міжрайонне управління водного господарства" , м. Ужгород

про стягнення суми 404 168,65 грн.

Без повідомлення (виклику) учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до Господарського суду Закарпатської області з позовом до відповідача про стягнення суми 404 168,65 грн., з яких 153 397,98 грн. основного боргу 217 248,83 грн. пені, 18 215,82 грн. інфляційних втрат та 15 306,02 грн. трьох відсотків річних, посилаючись на порушення відповідачем умов договору № 23/01-02 про постачання електричної енергії споживачу та положень ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України.

Ухвалою суду від 12.02.2024 р. позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛЕКТРОАТОМ», м. Київ залишено без руху.

13.02.2024 р. через систему «Електронний суд» до суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Згідно з ч. 3 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України малозначними справами є, зокрема, справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції господарського суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Згідно з ч. 3 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

З огляду на наведене, оскільки справа № 907/105/24, не є складною в розумінні норми ч. 4 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України, суд здійснює розгляд даної справи у порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи, що характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі (з огляду на заявлені предмет та підстави позову) не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, суд дійшов висновку про розгляд справи без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 15.02.2024 суд ухвалив прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі, справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами; визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали та для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо така буде подана) - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив; попереджено відповідача, що у разі ненадання відзиву у встановлений строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи (ч. 2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України); встановлено строк для подання позивачем відповіді на відзив - протягом 5 днів з дня отримання відзиву на позов.

29.03.2024 через систему «Електронний суд» до суду надійшла заява представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛЕКТРОАТОМ» (вх. №02.3.1-02/2500/24 від 29.03.2024) про збільшення розміру позовних вимог.

Ухвалою суду від 08.07.2024 р. заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛЕКТРОАТОМ» (вх. №02.3.1-02/2500/24 від 29.03.2024) про збільшення розміру позовних вимог залишено без розгляду.

Позивач заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, відповіді на відзив та клопотанні про долучення доказів, посилаючись на їх обґрунтованість наявними у справі матеріалами.

Вказує на те, що на виконання умов Договору у період з січня по березень 2023 року Позивачем було поставлено відповідачу електричну енергію у розмірі 401 607 кВт./год. на суму 1 861 087,00 грн.

Оплату за переданий газ відповідач здійснив лише частково, на суму 1 707 689,02 грн, чим порушив умови господарського зобов`язання. Станом на момент звернення позивача до суду у відповідача наявна основна заборгованість, в розмірі 153 397,98 грн.

Крім того, за доводами позивача інші платежі відповідачем проводились з порушенням строків оплати погоджених сторонами.

З огляду на, що позивач, вважає, що наявні підстави для стягнення з відповідача суми 404 168,65 грн., з яких 153 397,98 грн. основного боргу 217 248,83 грн. пені, 18 215,82 грн. інфляційних втрат та 15 306,02 грн. трьох відсотків річних.

Відповідач Державна організація (установа, заклад) "Ужгородське міжрайонне управління водного господарства" , м. Ужгород, згідно з відзивом на позовну заяву, вважає, що у задоволенні позовних вимог належить відмовити, у зв`язку з їх безпідставністю.

В обґрунтування своєї позиції, вказує на те, що ТОВ «ЕЛЕКТРОАТОМ», необґрунтовано та недоведено заявляє про заборгованість за січень 2023 року в розмірі 104 397 грн. та за березень 2023 року у розмірі 49 000,98 грн., що тягне за собою, безпідставне нарахування 217 248,83 грн. пені, 33521,84 грн. інфляційних витрат та 3% річних.

У частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані сторонами матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та їх заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

23.12.2022 року за результатом проведення процедури закупівлі відповідно до вимог Закону України Про публічні закупівлі між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕЛЕКТРОАТОМ» (далі Позивач) та Державною організацією (установою, закладом) «Ужгородське міжрайонне управління водного господарства» (далі Відповідач) було укладено договір № 23/01-02 про постачання електричної енергії споживачу (далі Договір), за умовами якого Постачальник продає Електрична енергій (09310000-5) (ДК 021:2015) Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору. Кількість 384 615 кВт./год. (п. 2.1. Договору).

Споживач розраховується з Постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною Споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 2 до цього Договору.

Ціна за спожиту електричну енергію у 2023 р., за 1 кВ г/год, без урахування тарифів на її розподіл, становить 4,44 гри. (Чотири гривні сорок чотири копійки) з урахуванням ПДВ, у тому числі: - ціна електричної енергії 3,35436 гри.; - тариф на послуги з передачі електричної енергії-0,34564 гри.; - податок на додану вартість у розмірі 20 % до ціни електричної енергії - 0,74 грн. Загальна вартість всього обсягу поставки складає 1 707 690,60 гри. (Один мільйон сімсот сім тисяч шістсот дев`яносто гривень 60 копійок) з ПДВ, ПДВ - 284 615,10 гри. (Двісті вісімдесят чотири тисячі шістсот п`ятнадцять і рішень 10 копійок) (п. 5.1 Договору).

Розрахунковим періодом відповідно до п. 5.5. Договору є календарний місяць.

Оплата рахунка Постачальника за цим Договором має бути здійснена Споживачем у строк, визначений у рахунку, який не може бути меншим 5 (п`яти) робочих днів з моменту отримання його Споживачем, або протягом 5 (п`яти) робочих днів від дати, зазначеної у комерційній пропозиції, щодо оплати рахунку, оформленого Споживачем. Всі платіжні документи, що виставляються Постачальником Споживачу, мають містити чітку інформацію про суму платежу, порядок та строки оплати, що погоджені Сторонами цього Договору, а також інформацію щодо адреси, телефонів, офіційних веб-сайтів, для отримання інформації про подання звернень, скарг та претензій щодо якості постачання електричної енергії та надання повідомлень про загрозу електробезпеки (п. 5.7 Договору).

Договір набуває чинності з дати підписання Сторонами та скріплення їх підписів печатками, і діє в частині постачання електроенергії з моменту завершення процедури зміни постачальника до 31 грудня 2023 року (включно), а в частині розрахунків до повного його виконання (п. 13.1 Договору).

Дія договору про закупівлю може продовжуватися на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку наступного року, в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної в договорі, укладеному в попередньому році, якщо видатки па цю мету затверджено в установленому порядку (п. 13.3 Договору).

23.01.2023 року сторонами в справі укладено Додаткову угоду №1 до Договору (надалі Додаткова угода №1), відповідно до п. 1 якої сторони домовились внести зміни до цього Договору про постачання електричної енергії споживачу від 23.12.2022 року № 23/01 -02 (далі Договір) та викласти в такій редакції: 1.1. Абзац 2 пункту 2.1. «Кількість 381 047,57085 кВт./год.». 1.2. 5.1. Ціпа за спожиту електричну енергію у 2023 р., за 1 кВт/год, без урахування тарифів на її розподіл, становить 4,481568 гри. з урахуванням ПДВ, у тому числі: - ціпа електричної енергії 3,77936 гри.; - тариф на послуги з передачі електричної енергії - 0,38028 грн.; - податок на додану вартість у розмірі 20% до ціни електричної енергії- 0,746928 грн.

30.01.2023 року сторонами в справі укладено Додаткову угоду №2 до Договору (надалі Додаткова угода №1), відповідно до п. 1 сторони домовились внести зміни до цього Договору про постачання електричної енергії споживачу від 23.12.2022 року № 23/01 -02 (далі Договір) та викласти в такій редакції: 1.1. Абзац 2 пункту 2.1. «Кількість - 368 505 кВт./год.». 1.2. 5.1. «Споживач розраховується з Постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною Споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 2 до цього Договору. Ціпа за спожиту електричну енергію у 2023 р., за 1 кВт/год, без урахування тарифів на її розподіл, становить 4,6341 гри. з урахуванням ПДВ, у тому числі: - ціпа електричної енергії 3,48147 гри.; - тариф на послуги з передачі електричної енергії - 0,38028 грн.; - податок на додану вартість у розмірі 20% до ціни електричної енергії-0,77235 три. Загальна вартість всього об`єму поставки складає 1 707 689,02 три. (Один мільйон сімсот сім тисяч шістсот вісімдесят дев`ять гривень 02 копійки) з ПДВ, ПДВ - 284 614,84 грн. (Двісті вісімдесят чотири тисячі шістсот чотирнадцять гривень 84 копійки).

За умовами комерційної пропозиції, що є додатком №2 до договору № 23/01-02 про постачання електричної енергії споживачу ціна (тариф) електричної енергії, у тому числі диференційовані ціпи (тарифи): 4,6341 гри. з урахуванням ПДВ, у тому числі: - ціна електричної енергії - 3,48147 гри.; - тариф па послуги з передачі електричної енергії - 0,38028 гри.; - податок па додану вартість у розмірі 20% до ціни електричної енергії - 0,77235 грн.

Спосіб оплати: по факту, шляхом перерахуванням коштів на поточний рахунок Постачальника із спеціальним режимом використання (далі - спецрахунок). Термін надання рахунку за спожиту електричну енергію: Строк його оплати: 5 (п`ять) робочих днів з моменту отримання його Споживачем. Визначення способу оплати послуг з розподілу: Споживач здійснює плату за послугу з розподілу електричної енергії безпосередньо оператору системи.

Також п. 7 комерційної пропозиції передбачено, що у разі порушення Споживачем строків оплати за цим Договором, Постачальник має право вимагати сплату пені. Пеня нараховується за кожен день прострочення оплати. Споживач сплачує за вимогою Постачальника пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу (враховуючи день фактичної оплати), нарахованої протягом всього періоду прострочення зобов`язання.

Матеріалами справи встановлено та не заперечується сторонами, що на виконання умов договору відповідачем здійснювались оплати отриманого товару, а саме: за січень: Платіжна інструкція №1225 від 11.03.2023 - згідно акту прийому-передачі №1 за період 01.01.2023 по 15.01.2023 року в сумі 659 997,79 грн.; Платіжна інструкція №1270 від 14.04.2023 - згідно акту прийому-передачі №2 за період 16.01.2023 по 25.01.2023 року в сумі 399 996,98 грн.; Платіжна інструкція №1287 від 12.05.2023 - згідно акту прийому-передачі №3 за період 26.01.2023 по 28.01.2023 року в сумі 99 633,15 грн.; Платіжна інструкція №1513 від 14.10.2023 - згідно акту прийому - передачі №5 за період 29.01.2023 по 31.01.2023 року в сумі 104 397,00 грн.; за лютий: Платіжна інструкція №1449 від 08.09.2023 - згідно акту прийому - передачі №2 за період 01.02.2023 по 28.02.2023 року в сумі 334 633 грн.; за березень: Платіжна інструкція №1512 від 14.10.2023 - згідно акту прийому - передачі №6 за період 01.03.2023 по 03.03.2023 року в сумі 109 031,10 грн.

Загальна сума оплати за договором № 23/01-02 складає - 1 707 689,02 грн.

За твердженням позивача на виконання умов укладеного між сторонами Договору № 23/01-02 про постачання електричної енергії споживачу від 23.12.2022 (з врахуванням Додаткової угоди №1 та Додаткової угоди №2 та №3 до нього) у період з січня по березень 2023 року Позивачем було поставлено відповідачу електричну енергію у розмірі 401 607 кВт./год. на суму 1 861 087,00 грн., з яких Відповідачем сплачено лише 1 707 689,02 грн, у зв`язку з чим заборгованість Державної організації (установа, заклад) "Ужгородське міжрайонне управління водного господарства", м. Ужгород за поставлену за Договором № 23/01-02 про постачання електричної енергії споживачу від 23.12.2022 становить 153 397,98 грн.

На підтвердження зазначених обставин позивачем, зокрема, надано суду не підписані з боку відповідача акт звіряння взаємних розрахунків за період з 01.01.2023 по 16.10.2023 та акт приймання передачі електричної енергії за договором про постачання електричної енергії від 23.12.2022 №23/01-02 за період з 01.03.2023 по 08.03.2023 та реєстри споживання ПрАТ «Закарпаттяобленерго».

За доводами позивача платежі відповідачем проводились з порушенням строків оплати погоджених сторонами.

З огляду на, що позивач, вважає, що наявні підстави для стягнення з відповідача суми 404 168,65 грн., з яких 153 397,98 грн. основного боргу 217 248,83 грн. пені, 18 215,82 грн. інфляційних втрат та 15 306,02 грн. трьох відсотків річних.

Зазначені обставини і стали приводом звернення позивача до суду.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного.

За положеннями ч. 1 ст.173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Аналогічні за змістом норми містяться і в ст.ст.509,526 Цивільного кодексу України.

До вимог господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з врахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За своїм змістом та правовою природою укладений між сторонами правочин є договором поставки.

В силу ст. 712 ЦК України, ч. 1 ст. 265 ГК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору (ч.ч. 1-3 ст. 180 ГК України).

Враховуючи, що договір № 23/01-02 про постачання електричної енергії споживачу від 23.12.2022 р., який позивачем визначено в якості підстави заявленого позову, укладено сторонами за наслідком проведеної відповідачем публічної закупівлі за бюджетні кошти, до спірних правовідносин підлягають застосуванню також приписи Закону України «Про публічні закупівлі».

Згідно з ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків:

1) зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника;

2) збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії;

3) покращення якості предмета закупівлі, за умови що таке покращення не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю;

4) продовження строку дії договору про закупівлю та строку виконання зобов`язань щодо передачі товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі обставин непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю;

5) погодження зміни ціни в договорі про закупівлю в бік зменшення (без зміни кількості (обсягу) та якості товарів, робіт і послуг), у тому числі у разі коливання ціни товару на ринку;

6) зміни ціни в договорі про закупівлю у зв`язку зі зміною ставок податків і зборів та/або зміною умов щодо надання пільг з оподаткування - пропорційно до зміни таких ставок та/або пільг з оподаткування;

7) зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань або показників Platts, ARGUS регульованих цін (тарифів) і нормативів, що застосовуються в договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни;

8) зміни умов у зв`язку із застосуванням положень частини шостої цієї статті.

Дія договору про закупівлю може бути продовжена на строк, достатній для проведення процедури закупівлі/спрощеної закупівлі на початку наступного року в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної в початковому договорі про закупівлю, укладеному в попередньому році, якщо видатки на досягнення цієї цілі затверджено в установленому порядку (ч. 6 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі»).

Відповідні положення містяться й в укладеному сторонами Договорі (п.п. 13.3., 13.10. Договору).

Матеріалами справи підтверджується факт початкового укладення між сторонами Договору та внесення Додатковими угодами №1, 2 змін до Договору в частині загальної вартості (ціни) договору - 1 707 689,02 грн та обсяг постачання електричної енергії становить - 368 505 кВт./год, про що однозначно вказано Сторонами в п. 1 Додаткової угоди №2 до Договору.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, Відповідачем протягом строку дії Договору здійснено оплату вартості поставленої йому в період з січня по березень 2023 року включно електричної енергії в розмірі 1 707 689,02 грн, тобто загальна вартість (ціна) зміненого Додатковою угодою №2 до Договору Відповідачем сплачена в повному обсязі згідно з його граничною сумою, яка визначена Додатковою угодою №2 до Договору.

Разом з тим, доказів внесення змін в Договір № 23/01-02 про постачання електричної енергії споживачу від 23.12.2022 р. в частині збільшення обсягу електричної енергії та, відповідно й ціни Договору за січень - березень 2023 року позивачем не надано, як і не доведено факт здійснення постачання електроенергії на суму 153 397,98 грн. в рамках виконання сторонами саме Договору № 23/01-02 про постачання електричної енергії споживачу від 23.12.2022 р.

При цьому, суд бере до уваги ту обставину, що надані Позивачем акт звіряння взаємних розрахунків за період з 01.01.2023 по 16.10.2023 та акт приймання передачі електричної енергії за договором про постачання електричної енергії в від 23.12.2022 №23/01-02 за період з 01.03.2023 по 08.03.2023 не підписані Відповідачем, а надані ПрАТ «Закарпаттяобленерго» реєстри споживання не дають можливість встановити споживання відповідачем зазначених в них обсягів електричної енергії саме на підставі договору № 23/01-02 про постачання електричної енергії споживачу від 23.12.2022.

Таким чином, надаючи в сукупності оцінку наявним в матеріалах справи доказам на предмет належності, допустимості та вірогідності (ст.ст. 76, 77, 79 ГПК України), суд констатує, що позивачем не доведено факт здійснення постачання електричної енергії на суму 153 397,98 грн в рамках виконання сторонами саме договору № 23/01-02 про постачання електричної енергії споживачу від 23.12.2022, а тому невідповідним є поширення його умов на постачання електричної енергії на суму та в обсязі, що не охоплюються умовами договору та з перевищенням загальної ціни Договору, що в даній ситуації є істотними умовами укладеного між сторонами Договору про закупівлю електричної енергії.

При цьому, суд бере до уваги також, що в силу приписів ч. 2 ст. 237 ГПК України при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог, а відтак, з огляду на те, що позивачем при зверненні до суду з матеріально-правовою вимогою визначено в якості предмета позову - стягнення заборгованості за Договором; підставою позову неналежне виконання Відповідачем зобов`язань за Договором, - суд не вправі самостійно вийти за межі означених позивачем вимог та прийняти рішення щодо позовної вимоги, яка до суду не пред`являлася.

З огляду на наведене позовна вимога про стягнення суми 153 397,98 грн основного боргу задоволенню не підлягає.

Разом з тим, за доводами позивача платежі на виконання умов договору відповідачем проводились з порушенням строків оплати погоджених сторонами.

З огляду на, що позивачем крім основної суми боргу заявлено також позовні вимоги про стягнення суми 217 248,83 грн. пені, 18 215,82 грн. інфляційних втрат та 15 306,02 грн. трьох відсотків річних.

Матеріалами справи встановлено та не заперечується сторонами, що на виконання умов договору відповідачем здійснювались оплати отриманого товару, а саме: за січень: Платіжна інструкція №1225 від 11.03.2023 - згідно акту прийому-передачі №1 за період 01.01.2023 по 15.01.2023 року в сумі 659 997,79 грн.; Платіжна інструкція №1270 від 14.04.2023 - згідно акту прийому-передачі №2 за період 16.01.2023 по 25.01.2023 року в сумі 399 996,98 грн.; Платіжна інструкція №1287 від 12.05.2023 - згідно акту прийому-передачі №3 за період 26.01.2023 по 28.01.2023 року в сумі 99 633,15 грн.; Платіжна інструкція №1513 від 14.10.2023 - згідно акту прийому -передачі №5 за період 29.01.2023 по 31.01.2023 року в сумі 104 397,00 грн.; за лютий: Платіжна інструкція №1449 від 08.09.2023 - згідно акту прийому - передачі №2 за період 01.02.2023 по 28.02.2023 року в сумі 334 633 грн.; за березень: Платіжна інструкція №1512 від 14.10.2023 - згідно акту прийому - передачі №6 за період 01.03.2023 по 03.03.2023 року в сумі 109 031,10 грн.

Разом з тим за умовами п. 5.1 Договору споживач розраховується з Постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною Споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 2 до цього Договору.

Ціна за спожиту електричну енергію у 2023 р., за 1 кВ г/год, без урахування тарифів на її розподіл, становить 4,44 гри. (Чотири гривні сорок чотири копійки) з урахуванням ПДВ, у тому числі: - ціна електричної енергії - 3,35436 гри.; - тариф на послуги з передачі електричної енергії-0,34564 гри.; - податок на додану вартість у розмірі 20 % до ціни електричної енергії - 0,74 грн. Загальна вартість всього обсягу поставки складає 1 707 690,60 гри. (Один мільйон сімсот сім тисяч шістсот дев`яносто гривень 60 копійок) з ПДВ, ПДВ - 284 615,10 гри. (Двісті вісімдесят чотири тисячі шістсот п`ятнадцять і рішень 10 копійок).

Розрахунковим періодом відповідно до п. 5.5. Договору є календарний місяць.

Оплата рахунка Постачальника за цим Договором має бути здійснена Споживачем у строк, визначений у рахунку, який не може бути меншим 5 (п`яти) робочих днів з моменту отримання його Споживачем, або протягом 5 (п`яти) робочих днів від дати, зазначеної у комерційній пропозиції, щодо оплати рахунку, оформленого Споживачем. Всі платіжні документи, що виставляються Постачальником Споживачу, мають містити чітку інформацію про суму платежу, порядок та строки оплати, що погоджені Сторонами цього Договору, а також інформацію щодо адреси, телефонів, офіційних веб-сайтів, для отримання інформації про подання звернень, скарг та претензій щодо якості постачання електричної енергії та надання повідомлень про загрозу електробезпеки (п. 5.7 Договору).

За умовами комерційної пропозиції, що є додатком №2 до договору № 23/01-02 про постачання електричної енергії споживачу ціна (тариф) електричної енергії, у тому числі диференційовані ціпи (тарифи): 4,6341 гри. з урахуванням ПДВ, у тому числі: - ціна електричної енергії - 3,48147 гри.; - тариф па послуги з передачі електричної енергії - 0,38028 гри.; - податок па додану вартість у розмірі 20% до ціни електричної енергії - 0,77235 грн.

Спосіб оплати: по факту, шляхом перерахуванням коштів на поточний рахунок Постачальника із спеціальним режимом використання (далі - спецрахунок). Термін надання рахунку за спожиту електричну енергію: Строк його оплати: 5 (п`ять) робочих днів з моменту отримання його Споживачем. Визначення способу оплати послуг з розподілу: Споживач здійснює плату за послугу з розподілу електричної енергії безпосередньо оператору системи.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується порушення відповідачем строків здійснення оплати за договором. Зазначені обставини сторонами не спростовано та не заперечено.

Порушення відповідачем свого зобов`язання, в частині вчасного проведення оплати за поставлений товар, надає позивачеві право на нарахування відповідачеві інфляційних втрат, відсотків річних та штрафних санкцій, передбачених умовами договору та законодавством.

Відповідно до частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

В силу положень статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Умовами п. 7 комерційної пропозиції передбачено, що у разі порушення Споживачем строків оплати за цим Договором, Постачальник має право вимагати сплату пені. Пеня нараховується за кожен день прострочення оплати. Споживач сплачує за вимогою Постачальника пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу (враховуючи день фактичної оплати), нарахованої протягом всього періоду прострочення зобов`язання.

У зв`язку з несвоєчасним виконанням відповідачем своїх зобов`язань щодо оплати поставленого товару, позивачем останньому нараховано пеню у розмірі 217 248,83 грн.

З огляду на відмову в задоволення позовної вимоги про стягнення суми 153 397,98 грн. основного боргу, суд здійснивши власний розрахунок суми пені, приходить до висновку про задоволення цієї позовної вимоги частково в сумі 182 486,92 грн.

Згідно зі статтею 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на наведене, суд, перевіривши правильність нарахування заявлених до стягнення сум інфляційних втрат та трьох відсотків, встановив, що позовна вимога про стягнення суми 18 215,82 грн. інфляційних втрат підлягає задоволенню в межах заявленої, натомість позовна вимога про стягнення суми 15 306,02 грн. трьох відсотків підлягає задоволенню частково, в розмірі 11 744,44 грн.

Доводи позивача, які фактично зводяться до тверджень про наявність підстав для стягнення суми основного боргу, судом до уваги не беруться, оскільки такі спростовуються матеріалами справи та вищенаведеними висновками суду.

Щодо інших аргументів сторін, суд зазначає, що вони були досліджені у судовому засіданні та не наводяться в рішенні суду, позаяк не покладаються судом в основу цього судового рішення, тоді як Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа Серявін проти України, рішення від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛЕКТРОАТОМ», м. Київ до Державної організації (установа, заклад) "Ужгородське міжрайонне управління водного господарства", м. Ужгород про стягнення суми 404 168,65 грн. підлягають задоволенню частково в розмірі 212 447,18 грн.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони у справі пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 3 186,71 грн.

Керуючись ст. ст. 20, 41, 42, 46, 73-79, 86, 129, 216, 222, 233, 237, 238, 240, 241, Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Державної організації (установа, заклад) "Ужгородське міжрайонне управління водного господарства", м. Ужгород (88000, Закарпатська обл., місто Ужгород, вулиця Загорська, будинок 61 А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛЕКТРОАТОМ» (01004, місто Київ, вул. Велика Васильківська, будинок 13/1, кімната 416, ) суму 212 447,18 грн. (двісті дванадцять тисяч чотириста сорок сім гривень 18 коп.) з яких 182 486,92 грн. пені, 18 215,82 грн. інфляційних втрат, 11 744,44 грн. - 3 % річних, а також суму 3 186,71 грн (три тисячі сто вісімдесят шість гривень 71 коп.) у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

3. В іншій частині позову відмовити.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 10.07.2024

Суддя О.Ф. Ремецькі