УХВАЛА

м. Київ

15.07.2024Справа № 910/17732/15

Суддя Привалов А.І., розглянувши матеріали

заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс»

про заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні, видачу дублікату виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання

у справі № 910/17732/15

а позовом публічного акціонерного товариства "Банк "Контракт"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Авторитет-2010"

про стягнення 30937,76 грн.

Представники сторін: не виклалися,

УСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва звернулося Публічне акціонерне товариство "Банк "Контракт" з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Автооритет-2010" про стягнення 30937,76 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору №27/2013 про надання кредиту від 02.04.2013, внаслідок чого за останнім утворилася заборгованість за кредитом у сумі 26285,44 грн., за прострочення сплати якої позивачем додатково нарахована пеня у сумі 4652,32 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.08.2015 у справі № 910/17732/15 позов задоволено повністю. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Авторитет-2010" (03191, м. Київ, вул. Маршала Якубовського, 2; ) на користь публічного акціонерного товариства "Банк "Контракт" (04071, м. Київ, вул. Воздвиженська, 58; ) заборгованість за кредитом у сумі 26285 грн. 44 коп., пеню за несвоєчасне повернення кредиту - 4652 грн. 32 коп. та 1827 грн. - витрат по сплаті судового збору.

08.09.2015 після набрання рішенням законної сили видано відповідний наказ.

28.06.2024 через систему «Електронний суд» від Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» на адресу Господарського суду міста Києва надійшла заява, відповідно до якої заявник просить суд:

- замінити сторону стягувача - Публічне акціонерне товариство Банк «Контракт» його правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» (65048, Одеська обл., м. Одеса, вул. Пушкінська, буд. 36, офіс 308, ) у виконавчому документі (наказі) №910/17732/15, виданому Господарським судом міста Києва про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Авторитет-2010» (іден.код 36884645) на користь ПАТ Банк «Контракт» заборгованості у загальному розмірі 32 764,76 грн.;

- поновити Товариству з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» (65048, м. Одеса, вул. Пушкінська, 36, оф. 308, ) строк для пред`явлення до виконання виконавчого документа (наказу) №910/17732/15, виданого Господарським судом міста Києва про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Авторитет-2010» (іден.код 36884645) на користь ПАТ Банк «Контракт» заборгованості у загальному розмірі 32 764,76 грн.;

- видати Товариству з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» (65048, м. Одеса, вул. Пушкінська, 36, оф. 308, ) дублікат виконавчого документа (наказу) №910/17732/15, виданого Господарським судом міста Києва про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Авторитет-2010» (іден.код 36884645) на користь ПАТ Банк «Контракт» заборгованості у загальному розмірі 32 764,76 грн.

За змістом ч. 2 ст. 329 ГПК України заява про поновлення пропущеного строку подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, і розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку.

Крім того, відповідно до частин 1-3 статті 334Господарського процесуального кодексу України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб.

Отже, виходячи з наведених процесуальних положень, заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» про заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні, видачу дублікату виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання підлягає розгляду в судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Разом з тим судом враховано, що Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, внаслідок військової агресії Російської Федерації, в Україні введено воєнний стан.

Відповідно до частини 1 статті 12-1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

Відповідно до статті 3 Конституції України життя і здоров`я людини визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, забезпечення яких є головним обов`язком держави.

Рішенням Ради суддів України від 24.02.2022 № 9 запроваджено невідкладні заходи для забезпечення сталого функціонування судової влади в Україні в умовах воєнного стану. Зокрема, пунктом 2 вказаного рішення зборам суддів, головам судів, суддям судів України у випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів рекомендовано оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.

02.03.2022 Радою суддів України оприлюднено рекомендації щодо роботи судів в умовах воєнного стану, згідно з пунктом 5 яких судам рекомендовано по можливості відкладати розгляд справ (за винятком невідкладних судових розглядів) та знімати їх з розгляду, зважати на те, що велика кількість учасників судових процесів не завжди мають змогу подати заяву про відкладення розгляду справи через задіяння до функціонування критичної інфраструктури, вступ до лав Збройних сил України, територіальної оборони, добровольчих воєнних формувань та інших форм протидії збройної агресії проти України, або не можуть прибути в суд у зв`язку з небезпекою для життя. Справи, які не є невідкладними, розглядати «Консалт Солюшенс» лише за наявності письмової згоди на це усіх учасників судового провадження.

У зв`язку із викладеним вище, суд вважає за можливе розглянути подану заяву в порядку письмового провадження без виклику учасників справи.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс», суд дійшов висновку про її задоволення з огляду на слідуючі обставини.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.08.2015 у справі № 910/17732/15 позов задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Авторитет-2010" (03191, м. Київ, вул. Маршала Якубовського, 2; ) на користь публічного акціонерного товариства "Банк "Контракт" (04071, м. Київ, вул. Воздвиженська, 58; ) заборгованість за кредитом у сумі 26285 грн. 44 коп., пеню за несвоєчасне повернення кредиту - 4652 грн. 32 коп. та 1827 грн. - витрат по сплаті судового збору.

08.09.2015 після набрання рішенням законної сили видано відповідний наказ зі строком пред`явлення до виконання до 05.09.2016.

05.03.2020 на електронному онлайн аукціоні "Prozorro" було проведено електронні торги з продажу активів (майна) ПАТ Банк "Контракт", який знаходиться в стані ліквідації, а саме: права вимоги та інші майнові права за кредитними договорами, що укладені з суб`єктами господарювання та фізичними особами у кількості 39 од., згідно Додатку 1 та інше.

Переможцем торгів за вищевказаним аукціоном є ТОВ "Консалт Солюшенс", що підтверджується протоколом електронного аукціону № UA-EA-2020-02-13-000003-b.

На підставі проведених торгів, 27 березня 2020 року між Публічним акціонерним товариством Банк "КОНТРАКТ" (далі - ПАТ Банк "Контракт", або Банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Консалт Солюшенс" (далі - "ТОВ "Консалт Солюшенс", або "Новий кредитор") було укладено Договір № GL6N616864 про відступлення права вимоги (далі - Договір) відповідно до якого Банк відступив за плату Новому кредитору - ТОВ "Консалт Солюшенс", а Новий кредитор набув права вимоги Банку до позичальників, заставодавців (іпотекодавців), поручителів, фізичних осіб, юридичних осіб, зазначених у Додатках №№ 1; 2; 3 до зазначеного Договору включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників за кредитними договорами, договорами про надання кредиту (овердрафту), договорами поруки, іпотеки, застави, фінансового лізингу, про надання авалю, фінансового лізингу, з урахуванням усіх змін доповнень і додатків до них.

З поміж переліку боржників, зазначених у Додатку № 1 до Договору № GL6N616864, ПАТ Банк "Контракт" відступило ТОВ "Консалт Солюшенс" право вимоги за Договором №27/2013 про надання кредиту від 02.04.2013, укладеного між ПАТ Банк "Контракт" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Авторитет-2010".

Таким чином, ПАТ Банк "Контракт" відступило ТОВ "Консалт Солюшенс" право вимоги за Договором №27/2013 про надання кредиту від 02.04.2013, а отже, вибуло із правовідносин за вказаним договором.

Частинами 1 та 2 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом статей 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України). Належним є виконання зобов`язання, яке прийняте кредитором і в результаті якого припиняються права та обов`язки сторін зобов`язання.

Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину, при цьому заміна кредитора саме у зобов`язанні допускається протягом усього часу існування зобов`язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору, тому заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

Тлумачення ч. 1 ст. 512 ЦК дає підстави для висновку, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: купівлі-продажу чи міни (ч.3 ст.656 ЦК); дарування (ч.2 ст.718 ЦК); факторингу (гл73 ЦК).

За своєю суттю заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку із заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з складу учасників судового процесу, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до ч.1 ст.55 ЦПК України шляхом залучення до участі у справі за рішенням суду як правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Отже, згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Таким чином, передання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення права вимоги (договором цесії) є правонаступництвом, і такий правонаступник кредитора має право звертатись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з наданням йому статусу стягувача.

Отже, після укладення Договору № GL6N616864 про відступлення права вимоги від 27.03.2020 у Товариства з обмеженою відповідальністю "Консалт Солюшенс" виникло право на правонаступництво у справі № 910/17732/15 про стягнення заборгованості у загальному розмірі 32 764,76 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для здійснення заміни стягувача - Публічне акціонерне товариство Банк «Контракт» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» (65048, Одеська обл., м. Одеса, вул. Пушкінська, буд. 36, офіс 308, ) у наказі Господарського суду міста Києва №910/17732/15 від 08.09.2015 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Авторитет-2010» на користь ПАТ Банк «Контракт» заборгованості за кредитом у сумі 26285 грн. 44 коп., пені за несвоєчасне повернення кредиту - 4652 грн. 32 коп., 1827 грн. - витрат по сплаті судового збору, що у загальному розмірі становить 32 764,76 грн.

Щодо поновлення строку на пред`явлення виконавчих документів до виконання.

Як убачається з доданих до заяви доказів, з відповіді Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 26.06.2024 за вих.№ 92359//20.3.1 ТОВ «Консалт Солюшенс» стало відомо, що з 16.12.2015 по 16.06.2016 у Голосіївському відділі державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) перебувало виконавче провадження №49672168 з примусового виконання наказу Господарського суду м. Києва від 20.08.2015 №910/17732/15, сторонами за яким є ТОВ «Авторитет-2010» та ПАТ Банк «Контракт», яке завершено на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 1999 року) № 606-XIV виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців, інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

За змістом пункту 1 частини четвертої статті 12 Закону № 1404-VIII строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону № 1404-VIII у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Частиною третьою статті 23 Закону № 606-XIV встановлено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

Таким чином, як положеннями статті 23 Закону № 606-XIV, так і положеннями статті 12 Закону № 1404-VIII передбачено, що повернення виконавчого документа без виконання не позбавляє стягувача права на повторне пред`явлення виконавчого документа до виконання в межах строку, передбаченого вказаними нормами права.

Згідно з пунктом 5 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 1404- VIII виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Тлумачення пункту 5 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 1404-VIII свідчить, що положення цього Закону застосовуються лише до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими не сплинув на час набрання чинності цим Законом. Вказаним пунктом Закону не передбачено зворотної дії в часі і можливості застосування норм цього Закону до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання яких сплив на час набрання ним чинності.

Вищевикладене узгоджується з висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 25.01.2023 №752/6019/21, постанові Верховного Суду від 17.11.2021 № 127/2115/13, постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 серпня 2018 року у справі №553/1951/14-ц (провадження № 61-20552св18) та в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 28 березня 2018 року у справі № 905/6977/13 та від 02 травня 2018 року у справі № 5016/149/2011.

Отже, враховуючи вищезазначені положення законодавства та перебування наказу Господарського суду міста Києва від 08.09.2015 №910/17732/15 на виконанні з 16.12.2015 по 16.06.2016 у Голосіївському відділі державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), можна дійти висновку, що строк пред`явлення наказу №910/17732/15, виданого 08.09.2015 Господарським судом міста Києва щодо боржника ТОВ «Авторитет-2010», є таким, що сплинув 05.03.2019.

Водночас, ТОВ «Консалт Солюшенс», яке виступає правонаступником ПАТ Банк «Контракт», оригіналів виконавчих документів від стягувача не отримувало, про що свідчить пункт 13 витягу з Акту приймання-передачі документів від 12.02.2020 та у зв`язку з чим Товариство вчинило дії по розшуку наказу Господарського суду м. Києва від 08.09.2015 №910/17732/15, на підтвердження чого до заяви додано відповідне листування з органами державної виконавчої служби.

Згідно відповіді Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 26.06.2024 за вих.№ 92359//20.3.1 виконавче провадження №49672168 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 20.08.2015 №910/17732/15, сторонами за яким є ТОВ «Авторитет-2010» та ПАТ Банк «Контракт», було завершено на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» .

Крім того, з метою встановлення місцезнаходження вищевказаного наказу суду представник ТОВ «Консалт Солюшенс» 10 червня 2024 року звернувся до попереднього кредитора - ПАТ Банк «Контракт».

З відповіді Фонду гарантування вкладень фізичних осіб, який здійснює виведення ПАТ Банк «Контракт» з ринку, від 13.06.2024 року за вих. №094-60-3/24 також убачається, що на адресу Фонду та/або ПАТ Банк «Контракт» наказ №910/17732/15, виданий Господарським судом міста Києва щодо боржника ТОВ «Авторитет-2010», не надходив.

Отже, судом установлено, що наказ Господарського суду міста Києва №910/17732/15 від 08.09.2015 втрачено, на адресу стягувачу після закінчення виконавчого провадження не надходив і кошти за вказаним наказом стягнуто не було, тобто рішення суду на даний час залишається невиконаним.

Частиною 1 ст. 18 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно з частиною 1 ст. 327 Господарського процесуального кодексу України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до частини 1 статті 329 Господарського процесуального кодексу України у разі пропуску строку для пред`явлення наказу, судового наказу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Поновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яким останній користується виходячи із поважності причин пропуску строку та наявності обставин, які об`єктивно перешкоджали стягувачу реалізувати своє право на пред`явлення наказу до виконання протягом законодавчо встановленого терміну.

При цьому, суд приймає до уваги, що в п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 у справі "Шмалько проти України" (заява N 60750/00) суд наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і, водночас, не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду".

Згідно зі ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до рішення Європейського суду у справі "Агрокомплекс проти України" від 06.10.2011 існування заборгованості, яка підтверджена остаточним і обов`язковим для виконання судовим рішенням, дає особі, на користь якої таке рішення винесено, підґрунтя для "законного сподівання" на виплату такої заборгованості і становить "майно" цієї особи у значенні ст. 1 Першого протоколу до Конвенції.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують під час розгляду справ Конвенцію та практику Суду, як джерело права.

Також, відповідно до пункту 19.4 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Таким чином, приймаючи до уваги вищевикладені обставини, з огляду на відсутність доказів виконання рішення Господарського суду міста Києва від 20.08.2015 у справі №910/17732/15, суд дійшов висновку, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» в частині поновлення пропущеного строку для пред`явлення наказу до виконання у справі №910/17732/15 та видачі дублікату цього наказу також є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 234, 235, 329, 334, п.19.4 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Консалт Солюшенс» заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні, видачу дублікату виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у справі № 910/17732/15 - задовольнити.

2. Замінити стягувача у наказі Господарського суду міста Києва №910/17732/15 від 08.09.2015 Публічне акціонерне товариство Банк «Контракт» його правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» (65048, Одеська обл., м. Одеса, вул. Пушкінська, буд. 36, офіс 308, ) щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Авторитет-2010» (03191, м. Київ, вул. Маршала Якубовського, 2; ) на користь ПАТ Банк «Контракт» заборгованості за кредитом у сумі 26285 грн. 44 коп., пені за несвоєчасне повернення кредиту - 4652 грн. 32 коп., 1827 грн. - витрат по сплаті судового збору, що у загальному розмірі становить 32 764,76 грн.

3. Поновити строк для пред`явлення наказу Господарського суду міста Києва від 08.09.2015 у справі № 910/17732/15 до виконання з 15.07.2024.

4. Видати дублікат наказу Господарського суду міста Києва від 08.09.2015 у справі №910/17732/15.

5. Згідно ч. 2 ст.235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена у порядку, встановленому статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано: 15.07.2024.

Суддя А.І. Привалов