ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2024 р. м. Ужгород Справа №907/438/24

Господарський суд Закарпатської області у складі судді Пригузи П.Д., розглянувши справу у порядку спрощеного позовного провадження,

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ферозіт", код ЄДРПОУ -37961273, 48100, Тернопільська обл., Теребовлянський р-н, місто Теребовля, вул. Шевченка, будинок 171,

до відповідача Приватного підприємства "Будівельний менеджмент", код ЄДРПОУ - 33128585, 89601, Закарпатська обл., Мукачівський р-н, місто Мукачево, вул. Драгоманова Михайла, будинок 54, квартира 78,

про стягнення коштів,

без виклику учасників справи,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Ферозіт", код ЄДРПОУ - 37961273, звернулось до Господарського суду Закарпатської області з позовною заявою до Приватного підприємства "Будівельний менеджмент", код ЄДРПОУ - 33128585, з позовними вимогами про стягнення з нього на свою користь 90 166.50 грн. - основного боргу, 13 847.90 грн. пені, 2184.47 грн. - інфляційних втрат, 12 910.38 грн. - 28% річних, 18 033.30 грн. - штрафу 20 %.

Описова частина рішення.

Ухвалою суду від 08.05.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи.

Попередній розрахунок понесених позивачем судових витрат становить 2422.40 грн. сплаченого судового збору.

Відповідач не скористався наданим йому правом надати суду відзив на позов, хоча був повідомлений своєчасно та належним чином про відкриття провадження (ухвала про відкриття провадження у даній справі була надіслана рекомендованим листом з повідомленням про вручення та вручена йому 16.05.2024, про що свідчить повернуте на адресу суду рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи).

Положеннями частини другої статті 14 ГПК України передбачено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 13 ГПК України).

Відповідно до частин третьої та сьомої ст.120 ГПК України, виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п`ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 15.05.2018 у справі №904/6063/17, отримання поштової кореспонденції залежить від волевиявлення особи і на неї, як на суб`єкта господарської діяльності, покладається обов`язок належної організації отримання поштової кореспонденції, пов`язаної із здійснюваною господарською діяльністю. Сам лише факт неотримання скаржником кореспонденції, якою суд із додержанням вимог процесуального закону надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки наведене зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на її адресу (аналогічна позиція викладена в постановах КГС ВС від 16.05.2018 у справі № 910/15442/17, від 10.09.2018 у справі № 910/23064/17, від 24.07.2018 у справі № 906/587/17).

Отже, судом виконані всі можливі заходи щодо сповіщення відповідача про відкриття провадження та необхідність подання заяв по суті справи.

Стаття 43 ГПК України зобов`язує сторін добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Відповідач у строк, встановлений частиною першою статті 251 ГПК України, відзиву на позов не подав, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами.

Відповідно до частини дев`ятої статті 165, частини другої статті 178 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами дослідження та оцінки доказів, поданих сторонами у спорі, наявних у справі.

Правова позиція сторін.

06.09.2023 між ТОВ «ФЕРОЗІТ» (Постачальник, діє як позивач) та Приватним підприємством «Будівельний менеджмент» (Покупець, діє як відповідач) укладено договір №РЕ/ЗА/0031/23 поставки товарів (далі - договір), за умовами якого постачальник зобов`язується постачати і передати у власність покупця будівельні матеріали (далі - товар) для використання у господарській діяльності, а покупець зобов`язується приймати цей товар та своєчасно здійснювати його оплату на умовах даного договору.

Позивач, обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, зазначає про те, що ТОВ «Ферозіт» на виконання умов договору поставки №РЕ/ЗА/0031/23 від 06.09.2023 передав у власність відповідача товар на загальну суму 252 739.50 грн.

Відповідач, у свою чергу, на виконання умов вище згаданого договору поставки, прийняв зазначений товар без претензій щодо кількості та якості поставленого товару та зобов`язався сплатити його вартість у строк, визначений договором.

Позивач також повідомив у позовній заяві про те, що відповідач частково здійснив оплату поставленого товару на суму 162 573.00 грн.

Враховуючи зазначене, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь 90 166.50 грн. основної заборгованості за договором поставки №РЕ/ЗА/0031/23 від 06.09.2023 року.

Окрім стягнення основного боргу у розмірі 90 166.50 грн., позивач просить стягнути з відповідача згідно п. 5.2. договору пеню за період з 03.11.2023 по 07.05.2024 у розмірі 13 847.90 грн. та у відповідності до п. 5.3. договору штраф у розмірі 18 033.30 грн. Також позивач здійснив нарахування відповідно до ст. 625 ЦК України та п.5.5. договору на свою користь 28% річних від простроченої суми основної заборгованості за період з 03.11.2023 по 07.05.2024 у розмірі 12 910,38 грн. та 2184,47 грн. інфляційних втрат.

Також позивач просить покласти на відповідача судовий збір у розмірі 2422.40 грн.

Позиція відповідача.

Відповідач відзиву на позовну заяву не подав.

Учасник справи розпоряджається своїми правами на власний розсуд (ч. 2 ст. 14 ГПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Відтак, відповідно до положень ч. 8, 9 ст. 165 ГПК України, у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними в ній матеріалами.

Мотивувальна частина.

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Дослідивши матеріали справи та давши їм правову оцінку, судом встановлено таке.

06.09.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Ферозіт» (надалі - постачальник; позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Приватним підприємством «Будівельний менеджмент» (надалі - покупець; відповідач) укладено договір №РЕ/ЗА/0031/23 поставки товарів.

Відповідно до п. 1.1. договору постачальник зобов`язується постачати і передавати у власність покупцю будівельні матеріали (у подальшому «товар»), для використання у господарській діяльності, а покупець зобов`язується приймати цей «товар» та своєчасно здійснювати його оплату на умовах даного договору.

Пунктом 1.2. договору визначено, що асортимент «товару», його кількість, дата поставки і ціна визначаються згідно видаткових накладних (в подальшому - «накладні»). Ціни на кожну наступну поставку встановлюються в накладних.

Згідно з пунктом 1.3. договору сторони дійшли згоди про те, що «накладні» мають силу протоколу узгоджених ціни і є підставою для проведення розрахунків між сторонами, вони мають також силу додатків до даного договору і є його невід`ємною частиною.

Умови та строки поставки кожної окремої партії товару узгоджуються сторонами у момент формування заявки (п. 2.1. договору).

Відповідно до 2.3. договору при виявленні невідповідності продукції за кількістю або якістю покупець зобов`язаний негайно повідомити про це постачальника та скласти акт про невідповідність продукції за кількістю або якістю. Акт має бути підписаний комісією у складі не менше трьох осіб, та в її склад повинен входити водій, що здійснював доставку продукції та за вимогою постачальника його представник. При прийманні продукції з порушення вимог нього пункту збитки постачальником не відшкодовуються.

Згідно з п. 2.5. договору перехід права власності на поставлену партію «товару» відбувається в момент підписання «накладної».

Пунктом 4.1. договору визначено, що форма оплати: передоплата відсутня. Решта суми протягом 30 календарних днів від дати отримання «товару» уповноваженою особою покупця.

Відповідно до п. 4.2. договору визначено, що розрахунки за товар здійснюються шляхом перерахування суми вартості товару у безготівковому порядку в гривнях на поточний банківський рахунок постачальника. Загальна сума договору складає суму всіх «накладних», на підставі яких здійснюється постачання продукції у відповідності із цим договором.

Згідно з умовами пункту 4.3. договору, у випадку наявності заборгованості по оплаті поставленого на виконання цього договору товару зі сторони покупця, постачальник має право в першу чергу зарахувати отримані грошові кошти як погашення заборгованості за грошовими зобов`язаннями, які виникли раніше, незалежно від призначення платежу.

У вигадку порушення своїх зобов`язань за даним договором сторони несуть відповідальність згідно чинного законодавства Украйни (п. 5.1. договору).

Відповідно до пункту 5.2. договору у випадку порушенні строків передбачених даним договором, винна сторона сплачує іншій пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення.

Згідно з умовами, викладеними у п. 5.3. договору, у випадку прострочення оплати поставленого товару більше ніж на 30 календарних днів покупець сплачує постачальнику штраф у розмірі 20% від вартості неоплаченого товару.

Пунктом 5.4. сторони передбачили, що сплата пені, штрафу не звільняє сторони від виконання зобов`язання в натурі.

За прострочення оплати покупець сплачує постачальнику 28% річних від простроченої суми (п. 5.5. договору).

Сторони домовились, що спеціальна позовна давність щодо стягнення штрафних санкцій (пені, штрафу, процентів річних, втрат від інфляції) встановлюється в три роки (п. 5.6. договору).

Відповідно до п. 5.7. договору у випадку виникнення спорів з питань, які передбачені даним договором або пов`язаних з ним, сторони вживають всіх заходів до їх розв`язання шляхом переговорів. При неможливості розв`язання цих спорів шляхом переговорів, вони вирішуються у відповідності до законодавства України.

Згідно з пунктом 7.1. договору, такий вступає в дію з дати його підписання і діє до 31 грудня 2023 р., а в частині розрахунків, нарахування пені, штрафу, процентів річних, інфляційних втрат до повного виконання сторонами зобов`язань за цим договором.

У пункті 7.2. договору сторони передбачили, що всі зміни та доповнення до даного договору вважаються дійсними тільки тоді, якщо вони викладені в письмовій формі та підписані сторонами.

Судом встановлено, що даний договір підписано з обох сторін уповноваженими на це представниками, відтак зобов`язання за ним є дійсними.

На виконання умов договору поставки товарів №РЕ/ЗА/0031/23 від 06.09.2023 року позивач згідно видаткової накладної №ЗА000004783 від 08.09.2023 поставив відповідачу товар, а саме: 1) SILOXAN KRATZPUTZ Силоксанова декоративна штукатурка «Шуба» 1.5 мм База АВ/25 кг, (COELIN 110) у кількості 3 штук; 2) SILOXAN KRATZPUTZ Силоксанова декоративна штукатурка «Шуба» 1.5 мм База АВ/25 кг, (LACHS 120) у кількості 2 штук; 3) SILOXAN KRATZPUTZ Силоксанова декоративна штукатурка «Шуба» 1.5 мм База АВ/25 кг, (PATINA 115) у кількості 2 штук; 4) SILOXAN KRATZPUTZ Силоксанова декоративна штукатурка «Шуба» 1.5 мм База АВ/25 кг, (MELISSE 115) у кількості 3 штук; 5) SILOXAN KRATZPUTZ Силоксанова декоративна штукатурка «Шуба» 1.5 мм База C/25 кг, (NCS S 7500) у кількості 5 штук; 6) PUTZGRUND Адгезійна ґрунтувальна фарба з кварцевим наповнювачем/14 кг, (Lachs 120) у кількості 1 штук; 7) PUTZGRUND Адгезійна ґрунтувальна фарба з кварцевим наповнювачем/14 кг, (PATINA 115) у кількості 1 штук; 8) PUTZGRUND Адгезійна ґрунтувальна фарба з кварцевим наповнювачем/14 кг, (COELIN 110) у кількості 1 штук; 9) PUTZGRUND Адгезійна ґрунтувальна фарба з кварцевим наповнювачем/14 кг, (NCS S 7500) у кількості 2 штук; 10) PUTZGRUND Адгезійна ґрунтувальна фарба з кварцевим наповнювачем/14 кг, (MELISSE 115) у кількості 1 штука;

Загальна вартість товару згідно даної накладної складає 35 600.00 грн. з ПДВ. Судом встановлено, що зазначена видаткова накладна підписана уповноваженими особами сторін без зауважень та скріплена відтиском печаток позивача та відповідача.

Згідно видаткової накладної №ЗА000004800 від 08.09.2023 позивач поставив відповідачу товар, а саме: 1) Ферозіт 113/25 клей для теплоізоляції у кількості 25 мішків; 2) Ферозіт 114/25 клей для армування та приклеювання теплоізоляції у кількості 20 мішків; 3) Кутник ПВХ перфорований з сіткою 145 г/м кв7*7зм (Б-А) у кількості 30 шт. Загальна вартість товару згідно даної видаткової накладної 7875.00 грн. з ПДВ. Зазначена видаткова накладна підписана уповноваженими особами сторін без зауважень та скріплена відтиском печаток позивача та відповідача.

Згідно видаткової накладної №ЗА000004787 від 08.09.2023 позивач поставив відповідачу товар, а саме: 1) Ферозіт 113/25 клей для теплоізоляції у кількості 50 міш.; 2) Ферозіт 114/25 клей для армування та приклеювання теплоізоляції у кількості 40 міш.; 3) Дюбель 10*160 мм з металевим стержнем, термоголовкою та подовженим розпором ТМ «ФЕРОЗІТ КВ» (200шт/уп) у кількості 1 200 шт. Загальна вартість товару згідно даної накладної становить 19 098.00 грн. з ПДВ. Зазначена видаткова накладна підписана уповноваженими особами сторін без зауважень та скріплена відтиском печаток позивача та відповідача.

Згідно видаткової накладної №ЗА000005378 від 29.09.2023 позивач поставив відповідачу товар а саме: 1) Ферозіт 17 бетонконтакт 8 кг, у кількості 2 шт.; 2) Ферозіт 110/25 клей для систем теплоізоляції у кількості 10 міш. Загальна вартість товару згідно даної накладної становить 3810.00 грн. з ПДВ. Зазначена видаткова накладна підписана уповноваженими особами сторін без зауважень та скріплена відтиском печаток позивача та відповідача.

Згідно видаткової накладної №ЗА000005219 від 29.09.2023 позивач поставив відповідачу товар а саме: 1) Плита пінополістирольна екструзійна-т -35-1200-550-20 (в асортименті) у кількості 220 шт.; 2) Бітум універсальний NEXLER DYSPERBIT 20 кг, у кількості 1 шт. Загальна вартість товару згідно видатної накладної №ЗА000005219 від 29.09.2023 року 14 440.00 грн. з ПДВ. Зазначена видаткова накладна підписана уповноваженими особами сторін без зауважень та скріплена відтиском печаток позивача та відповідача.

Згідно видаткової накладної №ЗА000005364 від 29.09.2023 позивач поставив відповідачу товар, а саме: 1) Плити теплоізоляційні з мінеральної вати на синтетичному зв`язуючому Izovat FASAD (100-125, 1000x600x100-2шт) 1.2 м.кв/уп-72м2; 2) Плити пінополістирольні ПСБ-С ФЕРОЗІТ 35/5 GRAFIT fasad (плити з експандованого полістиролу EPS -80)- 6.29 м3. Загальна вартість товару згідно даної накладної становить 35 460.00 грн. з ПДВ. Зазначена видаткова накладна підписана уповноваженими особами сторін без зауважень та скріплена відтиском печаток позивача та відповідача.

Згідно видаткової накладної №ЗА000005462 від 05.10.2023 позивач поставив відповідачу товар а саме: 1) Фасадна малярна клейка стрічка синя 10141BL(BL48*36) (66шт/ящ) у кількості 12 шт.; 2) Ферозіт клей-піна для монтажу утеплювача POLYSTYROL FIX FOAM 950 гр., у кількості 12шт. Загальна вартість товару згідно даної видаткової накладної становить 3420.00 грн. з ПДВ. Зазначена видаткова накладна підписана уповноваженими особами сторін без зауважень та скріплена відтиском печаток позивача та відповідача.

Згідно видаткової накладної №ЗА000005484 від 05.10.2023 позивач поставив відповідачу товар а саме: 1) Плити пінополістирольні екструзійні XPS КАРБОН ЕКО/CARBON ECO TB 1180x580x100-L(4 плити укр., SWD) у кількості 20 шт.; 2) Дюбель10*160 мм з металевим стержнем, термоголовкою та подовженим розпором ТМ «ФЕРОЗІТ КВ» (200шт/уп) у кількості 400 шт.; 3) Ферозіт 360/25 шпаклівка гідроізоляційна, у кількості 3 міш.; 4) Ферозіт 113/25 клей для теплоізоляції, у кількості 20 міш.; 5) Ферозіт клей піна для монтажу утеплювача POLYSTYROL FIX FOAM 950 гр., у кількості 12 шт. Загальна вартість товару згідно даної накладної 14 416.00 грн. з ПДВ. Зазначена видаткова накладна підписана уповноваженими особами сторін без зауважень та скріплена відтиском печаток позивача та відповідача.

Згідно видаткової накладної №ЗА000005612 від 19.10.2023 позивач поставив відповідачу товар а саме: 1) PUTZGRUND Адгезійна грунтувальна фарба з кварцевим наповнювачем/14 кг (Lachs 120), у кількості 1 штук; 2) PUTZGRUND Адгезійна грунтувальна фарба з кварцевим наповнювачем/14 кг (PATINA 115), у кількості 1 штук; 3) PUTZGRUND Адгезійна грунтувальна фарба з кварцевим наповнювачем/14 кг (MELISSE 115), у кількості 1 штук; Загальна вартість товару згідно даної видаткової накладної складає 2915.00 грн. з ПДВ. Зазначена видаткова накладна підписана уповноваженими особами сторін без зауважень та скріплена відтиском печаток позивача та відповідача.

Згідно видаткової накладної №ЗА000005749 від 19.10.2023 позивач поставив відповідачу товар а саме: 1) Ферозіт 113/25 клей для теплоізоляції, у кількості 20 міш.; 2) Ферозіт 114/25 клей для армування та приклеювання теплоізоляції, у кількості 20 міш.; 3) Дюбель з подовженою розпірною зоною з сталевим цвяхом та термоголовкою TDL 10*200 (уп=250шт). Загальна вартість товару згідно даної видаткової накладної складає 9075.00 грн. з ПДВ. Зазначена видаткова накладна підписана уповноваженими особами сторін без зауважень та скріплена відтиском печаток позивача та відповідача.

Згідно видаткової накладної №ЗА000005796 від 19.10.2023 позивач поставив відповідачу товар а саме: 1) Дюбель 10*600 мм з металевим стержнем, термоголовкою та подовженим розпором ТМ «ФЕРОЗІТ КВ» (200шт/уп) у кількості 200 шт.; 2) Дюбель з подовженою розпірною зоною з сталевим цвяхом та термоголовкою TDL 10*200 (уп=250шт); Загальна вартість товару згідно даної накладної складає 2145.50 грн. з ПДВ. Зазначена видаткова накладна підписана уповноваженими особами сторін без зауважень та скріплена відтиском печаток позивача та відповідача.

Згідно видаткової накладної №ЗА000005430 від 19.10.2023 позивач поставив відповідачу товар а саме: 1) Плити теплоізоляційні з мінеральної вати на синтетичному зв`язуючому Izovat FASAD (100-125, 1000x600x100-2шт) 1.2 м.кв/уп -72м2; 2) Плити пінополістирольні ПСБ-С ФЕРОЗІТ 35/10 Extra (плити з експандованого полістиролу (EPS -70)-7.9 м3; 3) SILOXAN KRATZPUTZ Силоксанова декоративна штукатурка «Шуба» 1.5 мм База C/25 кг, (NCS S 7500) у кількості 2 штук; 4) Дюбель 10*600 мм з металевим стержнем, термоголовкою та подовженим розпором ТМ «ФЕРОЗІТ КВ» (200шт/уп) у кількості 1000 шт; 5) Склосітка -160г/м, кв, ПОМАРАНЧЕВА (WORKS) у кількості 4 шт; 6) Кутник ПВХ перфорований з сіткою 145г/м.кв.7*7 3м (Б-А) у кількості 50шт; 7) Ферозіт 113/25 клей для теплоізоляції, у кількості 40 міш.; 8) Ферозіт 114/25 клей для армування та приклеювання теплоізоляції, у кількості 40 міш. Загальна вартість товару згідно даної накладної становить 60 810.00 грн. з ПДВ. Зазначена видаткова накладна підписана уповноваженими особами сторін без зауважень та скріплена відтиском печаток позивача та відповідача.

Згідно видаткової накладної №ЗА000005698 від 19.10.2023 позивач поставив відповідачу товар а саме: 1) SILOXAN KRATZPUTZ Силоксанова декоративна штукатурка «Шуба» 1.5 мм База C/25 кг, (NCS S 7500) у кількості 1 штука; Загальна вартість товару згідно даної накладної становить 2200.00 грн. з ПДВ. Зазначена видаткова накладна підписана уповноваженими особами сторін без зауважень та скріплена відтиском печаток позивача та відповідача.

Згідно видаткової накладної №ЗА000005530 від 19.10.2023 позивач поставив відповідачу товар а саме: 1) SILOXAN KRATZPUTZ Силоксанова декоративна штукатурка «Шуба» 1.5 мм База АВ/25 кг, (COELIN 110) у кількості 1 штука; 2) SILOXAN KRATZPUTZ Силоксанова декоративна штукатурка «Шуба» 1.5 мм База C/25 кг, (NCS S 7500) у кількості 1 штука; 3) PUTZGRUND Адгезійна ґрунтувальна фарба з кварцевим наповнювачем/14 кг (COELIN 110), у кількості 1 штука; 4) PUTZGRUND Адгезійна ґрунтувальна фарба з кварцевим наповнювачем/14 кг (NCS S 7500), у кількості 1 штука. Загальна вартість товару згідно даної накладної становить 5410.00 грн. з ПДВ. Зазначена видаткова накладна підписана уповноваженими особами сторін без зауважень та скріплена відтиском печаток позивача та відповідача.

Згідно видаткової накладної №ЗА000005633 від 19.10.2023 позивач поставив відповідачу товар а саме: 1) SILOXAN KRATZPUTZ Силоксанова декоративна штукатурка «Шуба» 1.5 мм База АВ/25 кг, (COELIN 110) у кількості 3 штук; 2) SILOXAN KRATZPUTZ Силоксанова декоративна штукатурка «Шуба» 1.5 мм База АВ/25 кг, (LACHS 120) у кількості 3 штук; 3) SILOXAN KRATZPUTZ Силоксанова декоративна штукатурка «Шуба» 1.5 мм База АВ/25 кг, (PATINA 115) у кількості 4 штук; 4) SILOXAN KRATZPUTZ Силоксанова декоративна штукатурка «Шуба» 1.5 мм База АВ/25 кг, (MELISSE 115) у кількості 3 штук; 5) Профіль під пінопласт 2,5м (103 мм) (профіль цокольний з перфорованими поличками) у кількості 8 штук. Загальна вартість товару згідно даної видаткової накладної становить 25 965.00 грн. з ПДВ. Зазначена видаткова накладна підписана уповноваженими особами сторін без зауважень та скріплена відтиском печаток позивача та відповідача.

Згідно видаткової накладної № ЗА000005687 від 19.10.2023 позивач поставив відповідачу товар а саме: 1) Ферозіт 113/25 клей для теплоізоляції, у кількості 20 міш.; 2) Ферозіт 114/25 клей для армування та приклеювання теплоізоляції, у кількості 10 міш.; 3) Склосітка імпрегнована (лугостійка) 160 гр/м2 5x5 мм оливкова ФЕРОЗІТ, у кількості 2 рул.; 4) Плити пінополістирольні ПСБ-С ФЕРОЗІТ 35/5 Extra (плити з експандованого полістиролу (EPS -70). Загальна вартість товару згідно даної видаткової накладної складає 10 100.00 грн. з ПДВ. Зазначена видаткова накладна підписана уповноваженими особами сторін без зауважень та скріплена відтиском печаток позивача та відповідача.

Відтак, суд висновує, що позивачем поставлено на користь відповідача товар загальною вартістю 252 739.50 грн.

Одночасно, на підтвердження здійснення часткової оплати відповідачем, позивач долучає до матеріалів позовної заяви копії платіжних інструкцій.

Згідно платіжної інструкції №28/09/2023 від 28.09.2023 Приватне підприємство «Будівельний менеджмент» сплатило на користь ТОВ «Ферозіт» 62 573.00 грн., за призначенням платежу: «За товар згідно рахунку №ЗА000004800, ЗА000004783 від 08.09.2023 року».

Відповідно до платіжної інструкції №249 від 24.11.2023 Приватне підприємство «Будівельний менеджмент» сплатило на користь ТОВ «Ферозіт» 100 000.00 грн., за призначенням платежу: «За товар згідно рахунку №ЗА000003801 від 03.10.2023, №ЗА000003854 від 04.10.2023, №ЗА000003884, №ЗА000005462 від 05.10.2023 року».

Таким чином, відповідач здійснив часткову оплату основного боргу у розмірі 162 573.00 грн. Відповідно сума основного боргу відповідача перед позивачем за поставлений товар складає 90 166.50 грн.

Судом встановлено, що з метою досудового врегулювання спору, позивач надсилав відповідачу претензію про прострочення виконання договору поставки товарів РЕ/ЗА/0031/23 від 06.09.2023 року. В такій претензії позивач вимагав від відповідача сплати заборгованості в сумі 90 166.50 грн. не пізніше 12 лютого 2024 року. Судом також встановлено, що дана претензія була отримана відповідачем особисто 20.02.2024 року. Разом з тим, за твердженням позивача, відповідач не здійснив оплати поставленого товару в повному обсязі. Відповідачем не подано до суду доказів задля спростування вказаних тверджень.

У зв`язку з порушенням строку оплати поставленого товару позивач додатково нарахував відповідачу 13 847.90 грн. пені, 2184.47 грн. - інфляційних втрат, 12 910.38 грн. - 28% річних, 18 033.30 грн. - штрафу 20 %.

Висновки суду та норми права, що підлягають застосуванню.

Укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ферозіт" та Приватним підприємством «Будівельний менеджмент» договір №РЕ/ЗА/0031/23 від 06.09.2023 є договором поставки, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 54 Цивільного кодексу України та Глави 30 Господарського кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно статей 173, 174, 175 Господарського кодексу України, статей 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 173 ГКУ визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Частиною 1 статті 265 ГКУ визначено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із частинами 1, 2 статті 712 ЦКУ, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 ЦКУ визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 663 ЦКУ, продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 526 ЦКУ, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ "Ферозіт" поставлено відповідачу товар за спірним договором згідно вказаних вище видаткових накладних на загальну суму 252 739.50 грн.

Згідно із пунктами 1.2., 4.1. спірного договору, сторони погодили, що асортимент "Товару", його кількість, дата поставки і ціна визначаються згідно видаткових накладних. Ціни на кожну наступну поставку встановлюються в накладних. Форма оплати: передоплата відсутня. Решта суми - протягом 14 календарних днів від дати отримання "Товару" уповноваженою особою покупця.

Відповідно до частин 1 - 3 статті 692 ЦКУ, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

Статтею 629 ЦКУ встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини 1 статті 526 ЦКУ, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 525 ЦКУ встановлює, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до частини 1 статті 530 ЦКУ, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із частиною 1 статті 599 ЦКУ, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

В частині 1 статті 598 ЦКУ вказано, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

За правилами статті 610 ЦКУ, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач свої зобов`язання за договором №РЕ/ЗА/0031/23 поставки товарів від 06.09.2023 виконав в повному обсязі. Відтак, відповідно до встановлених обставин справи, заборгованість відповідача перед позивачем складає 90 166.50 грн. основного боргу за договором поставки з врахуванням часткових оплата, здійснених відповідачем.

Факт наявності основного боргу у відповідача перед позивачем в розмірі 90 166, 50 грн. доведений суду належним чином. Строк оплати з умовами договору є таким, що настав відповідно до положень п. п. 1.2. та 4.1. договору. Відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання та не сплатив суму боргу у встановлені договором строки.

В свою чергу, відповідачем не спростовано доводів позивача та доказів сплати заборгованості за означеним договором до суду не надано. Разом з тим, суд зазначає, що відповідачем здійснено часткову оплату за поставлений товар у загальному розмірі 162 573.00 грн. на виконання вимог спірного договору поставки. Відтак, суд висновує, що такі дії свідчать про визнання відповідачем суми боргу перед позивачем.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з Приватного підприємства «Будівельний менеджмент» заборгованості за договором поставки товарів в сумі 90 166.50 гривень є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Щодо стягнення пені та штрафу.

Згідно із статтею 610 ЦКУ, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 1 статті 611 ЦКУ, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦКУ).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

Згідно пунктів 5.1. - 5.4. договору, у випадку порушення своїх зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність згідно чинного законодавства України. У випадку порушення строків передбачених даним договором, винна сторона сплачує іншій пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення. У випадку прострочення оплати поставленого товару більше ніж на 30 календарних днів Покупець сплачує Постачальнику штраф у розмірі 20 % від вартості неоплаченого товару. Сплата пені, штрафу не звільняє сторони від виконання зобов`язання в натурі.

Можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов`язань передбачено частиною 2 статті 231 ГКУ. При цьому в інших випадках порушення виконання господарських зобов`язань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі можливість одночасного стягнення пені та штрафу, що узгоджується зі свободою договору, встановленою статтею 627 ЦКУ, тобто коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного суду від 08.12.2018 у справі №908/639/18.

З урахуванням наведеного, позивачем правомірно та у відповідності до умов договору заявлено вимоги про стягнення з відповідача суми штрафу та пені.

Суд також зазначає, що ч. 2 ст. 232 ГКУ передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

За порушення строків оплати поставленого товару позивачем було заявлено до стягнення з відповідача суму пені за період з 03.11.2023 по 07.05.2024 в розмірі 13 847.90 грн. та суму штрафу за період з 03.11.2023 по 07.05.2024 в розмірі 18 033,30 грн. Строк оплати за останньою накладною (від 19.10.2023 року) настав - 03.11.2023 року.

Відтак, позивачем було розраховано розмір пені у відповідності до ч. 2 ст. 232 ГКУ.

Також позивач, на виконання п. 5.3. договору, здійснив нарахування штрафу у розмірі 20% від вартості неоплаченого товару. Розмір нарахованого штрафу складає - 18 033.30 грн.

Судом здійснено арифметичний перерахунок нарахованих штрафних санкцій і встановлено, що вони розраховані позивачем вірно та за коректні періоди.

Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до положень ст. 233 ГКУ, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Суд звертає увагу на те, що загальна сума штрафних санкцій у цій справі є надмірною. При цьому, позивач застосовує своє право на стягнення з відповідача втрат майна, що передбачені законом як річні та інфляційні.

Суд звертає увагу на те, що наявність у постачальника можливості стягувати із покупця надмірні грошові суми у вигляді штрафу та пені змінює їхнє дійсне правове призначення. Штраф та пеня мають на меті, насамперед, стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не можуть становити непомірний тягар для іншої сторони і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для постачальника, а для боржника - фактором втрати чи поглиблення його економічної (фінансової) неспроможності. Таку правову позицію викладено у Рішенні Конституційного Суду України від 11.07.2013 по справі №7-рп/2013.

Вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, як зазначає Верховний Суд, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки), майновий стан сторін.

При цьому, зменшення розміру заявлених до стягнення штрафу та пені є правом суду, і за відсутності у законі переліку обставин, які мають істотне значення, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Така правова позиція викладена у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.01.2024 року.

Таким чином, суд доходить висновку, що накладення і стягнення з відповідача штрафних санкцій у вигляді пені в розмірі 13 847.90 грн. та штрафу у розмірі 18 033.30 грн., вірогідно є обтяжливим для нього. Позивач у своїй позовній заяві не навів належних і достатніх доказів щодо того, що внаслідок порушення відповідачем строків виконання зобов`язання постачальнику завдано збитків або, що розмір завданих йому збитків перевищує розмір нарахованих штрафів згідно умов договору.

Суд також враховує той факт, що Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 було введено в Україні воєнний стан у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, що є форс-мажорними обставинами (обставини непереборної сили) до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності.

Суд також враховує той факт, що відповідачем добровільно частково виконано свої зобов`зання за договором та сплачено на користь позивача 162 573.00 грн., що підтверджується наявними у справі платіжними інструкціями та самим позивачем у своїй позовній заяві.

Згідно з ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, яке випливає із загальних норм процесуального права та завдань господарського судочинства, що полягає у досягненні в господарських відносинах справедливості, ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів їх учасників, необхідності забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами. Господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, з власної ініціативи та на власний розсуд вправі вирішити питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Дотримуючись принципу змагальності суд оцінює лише надані сторонами докази, наведені ними аргументи, поведінку сторін та інші обставини згідно норм ст. 233 ГК України та ч. 3 ст. 551 ЦК України (подібні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 14.07.2021 у справі №916/878/20).

Верховний Суд у постанові від 16.06.2021 у справі №915/2222/19 зауважив, що суд може вирішити питання про зменшення розміру штрафних санкцій, процентів річних і за власною ініціативою, а не тільки за клопотанням заінтересованої особи.

Сукупність обставин у конкретних правовідносинах може вказувати на несправедливість стягнення з боржника неустойки в будь-якому істотному розмірі. Визначення справедливого розміру неустойки належить до дискреційних повноважень суду. У вирішенні судом питання про зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки підлягають врахуванню та оцінці на предмет підтвердженості та обґрунтованості як підстави для зменшення неустойки, що прямо передбачені законом (ч. 3 ст. 551 ЦКУ, стаття 233 ГКУ), так і підстави, які хоча й прямо не передбачені законом, однак були заявлені як підстави для зменшення розміру неустойки та мають індивідуальний для конкретних спірних правовідносин характер.

Індивідуальний характер підстав, якими у конкретних правовідносинах обумовлюється зменшення судом розміру неустойки (що підлягає стягненню за порушення зобов`язання), а також дискреційний характер визначення судом розміру, до якого суд її зменшує, зумовлюють висновок про відсутність універсального максимального і мінімального розміру неустойки, на який її може бути зменшено, що водночас вимагає, щоб цей розмір відповідав принципам верховенства права.

Суд звертається до аналогічних висновків ОП КГС ВС в постанові від 19.01.2024 у справі №911/2269/22.

На підставі викладеного, враховуючи економічні і правові інтереси сторін у швидкому виконанні рішення і збереженні платоспроможності сторін як гарантії виконання судового рішення, суд дійшов висновку щодо необхідності зменшення розміру належної до сплати пені з 13 847.90 грн. до 6923.95 грн. та зменшення розміру штрафу з 18 033.30 грн. до 9016.65 грн., що є адекватною мірою відповідальності за неналежне виконання відповідачем зобов`язань повному погашенні боржником до часу винесення судового рішення основної заборгованості. Цей захід суду є проявом справедливого балансу між інтересами кредитора і боржника, узгоджується з нормами закону, які регулюють можливість такого зменшення, та є засобом недопущення використання штрафу ані як інструменту позивача для отримання безпідставних доходів, ані як способу відповідача уникнути відповідальності.

Відтак, суд задовольняє вимогу позивача про стягнення з відповідача пені та штрафу частково, зокрема у розмірі 6923.95 грн. пені та у розмірі 9016.65 грн. штрафу.

Щодо стягнення відсотків річних та інфляційних втрат.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦКУ).

Пунктом 5.5. договору сторони встановили, що за прострочення оплати покупець сплачує Постачальнику 28 % річних від простроченої суми.

Відтак, позивач здійснив на рахування інфляційних втрат у розмірі 2 184.47 грн. за весь час прострочення покупцем оплати товару. Здійснивши арифметичний перерахунок суми інфляційних втрат, суд зазначає, що він проведений вірно та за коректні періоди. Таким чином, суд задовольняє позовну вимогу позивача про стягнення 2184.47 грн. повністю.

Також, судом встановлено, що позивачем здійснено нарахування 28 річних на виконання п. 5.5. договору у загальному розмірі 12 910.38 грн.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦКУ). У пункті 5.5. договору, сторони якраз дійшли згоди, що за прострочення оплати покупець сплачує постачальнику 28% річних від простроченої суми.

Разом з тим, суд зазначає, що за частиною другою статті 216 ГК України застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання.

Господарські санкції, що встановлюються відповідно до договору чи закону за несвоєчасне виконання зобов`язання, спрямовані передусім на компенсацію кредитору майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку боржника. Такі санкції не можуть розглядатися кредитором як спосіб отримання доходів, що є більш вигідним порівняно з надходженнями від належно виконаних господарських зобов`язань.

Якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення. Він може бути несправедливим щодо боржника, а також щодо третіх осіб, оскільки майновий тягар відповідних виплат може унеможливити виконання боржником певних зобов`язань, зокрема з виплати заробітної плати своїм працівникам та іншим кредиторам, тобто цей тягар може бути невиправдано обтяжливим чи навіть непосильним. У таких випадках невизнання за судом права на зменшення розміру відповідальності може призводити до явно нерозумних і несправедливих наслідків. Тобто має бути дотриманий розумний баланс між інтересами боржника та кредитора.

До вказаних висновків дійшла Велика палата Верховного Суду у своїй постанові від 18.03.2020 у справі №902/417/18.

В даній ж постанові, Велика Палата вказує, що виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 ЦК України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника. Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, та, зокрема, зазначених вище критеріїв, суд може зменшити загальний розмір відсотків річних як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання.

Таким чином, суд, з врахуванням висновків, зроблених Великою Палатою Верховного Суду, дійшов висновку про можливість та необхідність зменшення відсотків річних, які підлягають стягненню з відповідача з 28% річних до 3% річних, як це передбачено ст. 625 ЦКУ. Стягнення 3% річних з відповідача є адекватною мірою господарської відповідальності за несвоєчасну сплату поставленого товару, є проявленням балансу між інтересами позивача та відповідача, а також спрямоване на відновлення платоспроможності та майнового стану відповідача.

Провівши такий арифметичний розрахунок 3% річних, суд зазначає, що за період з 03.11.2023 по 07.05.2024 стягненню з відповідача підлягають 1 383,25 грн. річних.

Відтак, загальна сума 3% річних, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача складає 1 383,25 грн.

Таким чином, суд висновує, що позовна вимога позивача щодо стягнення з відповідача на свою користь інфляційних втрат та відсотків річних підлягає задоволенню частково, а саме стягненню підлягають 1383,25 грн. 3% річних та 2184.47 грн. інфляційних втрат.

Щодо обґрунтованості рішення.

Згідно зі ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Положеннями ст. 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

В силу приписів ст. 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідач доказів на спростування викладених позивачем обставин суду не надав.

З урахуванням вищевикладеного в сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову частково.

Розподіл судових витрат.

Судові витрати на підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору (ч. 9 ст. 129 ГПК України).

Відтак, на відповідача покладається 2422.40 гривень витрат на оплату судового збору.

Відповідно до ч. 5 ст. 240 ГПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 11, 13, 14, 73 - 79, 86, 129, 210, 220, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

п о с т а н о в и в:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути Приватного підприємства «Будівельний менеджмент», (, 89601, Закарпатська область, м. Мукачево, вул. Драгоманова Михайла, будинок 54, квартира 78) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ферозіт» (код ЄДРПОУ: 100, Тернопільська область, Теребовлянський район, м. Теребовля, вул. Шевченка, будинок 171) суму боргу у загальному розмірі 109 674.82 грн. (сто дев`ять тисяч шістсот сімдесят чотири гривень 82 копійок), з яких 90 166.50 грн. (дев`яносто тисяч сто шістдесят шість гривень 50 копійок) сума основного боргу, 6923.95 грн. (шість тисяч дев`ятсот двадцять три гривень 95 копійок) пені, 9016.65 грн. (дев`ять тисяч шістнадцять гривень 65 копійок) штрафу, 1383,25 грн. (одна тисяча триста вісімдесят три гривень 25 копійок) 3% річних та 2184.47 грн. (дві тисячі сто вісімдесят чотири гривень 47 копійок) інфляційних втрат.

3. Судові витрати покласти на відповідача повністю.

4. Стягнути з Приватного підприємства «Будівельний менеджмент», (, 89601, Закарпатська область, м. Мукачево, вул. Драгоманова Михайла, будинок 54, квартира 78) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ферозіт» (код ЄДРПОУ: 100, Тернопільська область, Теребовлянський район, м. Теребовля, вул. Шевченка, будинок 171) суму сплаченого судового збору у розмірі 2422.40 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривень 40 копійок).

5. В задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

На підставі ст. 241 Господарського процесуального кодексу України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду, згідно зі ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Рішення може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду.

Повне судове рішення складено та підписано 10.07.2024 року

Суддя П.Д. Пригуза