ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.07.2024м. ДніпроСправа № 904/1818/24
Господарський суд Дніпропетровської області

у складі судді Дупляка С.А.,

без повідомлення (виклику) учасників справи,

дослідивши у спрощеному позовному провадженні матеріали справи №904/1818/24

за позовом Акціонерного товариства "ТАСКОМБАНК"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДКОМПЛЕКТ-96"

про стягнення грошових коштів,

в с т а н о в и в:

1. ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ ТА ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Акціонерне товариство "ТАСКОМБАНК" (далі - позивач) звернулося до господарського суду з позовною заявою від 18.04.2024 за вих. №167880170.1.1. до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДКОМПЛЕКТ-96" (далі - відповідач-1), 2. ОСОБА_1 (далі - відповідач-2), у якій просить стягнути солідарно з відповідачів 53.982,49 грн, з яких: 36.496,90 грн заборгованості по тілу кредиту, 17.485,59 грн заборгованості по процентах.

Судові витрати позивач просить суд стягнути з відповідачів.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №904/1818/24 визначено суддю ДУПЛЯКА Степана Анатолійовича, що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.04.2024.

Ухвалою від 29.04.2024 постановлено звернутися до Головного управління ДМС у Дніпропетровській області (вул. В. Липинського, 7, м. Дніпро, E-mail: ) із запитом щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 .

Через відділ документального забезпечення 16.05.2024 від Головного управління ДМС у Дніпропетровській області надійшов лист від 15.05.2024 за вих. №б/н про надання інформації, у якій зазначається, що громадянин ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Дніпропетровської області, м. Дніпродзержинська, був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , 01.10.2020 року знятий з реєстраційного обліку, помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою від 25.08.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без призначення судового засідання та без виклику учасників справи за наявними у ній матеріалами (в порядку письмового провадження). Запропоновано позивачу у строк до 31.05.2024 надати письмові пояснення щодо наявності підстав для зупинення провадження у справі та визначитись із колом відповідачів.

Через систему «Електронний суд» від позивача 23.05.2024 та через відділ документального забезпечення 28.05.2024 надійшла заява про уточнення позову, у якій позивач просить: стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДКОМПЛЕКТ-96" (далі - відповідач) 53.982,49 грн, з яких: 36.496,90 грн заборгованості по тілу кредиту, 17.485,59 грн заборгованості по процентах.

Судові витрати позивач просить суд стягнути з відповідача.

Розглянувши заяву позивача про уточнення позовних вимог, яку суд оцінює, як заяву про зміну предмету позову, суд дійшов таких висновків.

До закінчення підготовчого засідання, в силу приписів ч. 3 ст. 46 ГПК України, позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. При цьому правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Враховуючи вищевикладене, суд визнав за можливе заяву позивача про зміну предмету позову прийняти до розгляду.

Відтак ОСОБА_1 підлягає виключенню з кола відповідачів.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 17.05.2024 надсилалася відповідачу на адресу: 51925, Дніпропетровська область, місто Кам`янське, ТУПИК ПРОХІДНИЙ , будинок 2, офіс 6-Б, за трек-номером 837.

Зазначена кореспонденція повернулась на адресу господарського суду 05.06.2024 з відміткою про отримання 30.05.2024.

Правильність адреси місця проживання відповідача підтверджується даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Господарський суд також бере до уваги і те, що ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 17.05.2024 була оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень невідкладно.

Суд вважає за необхідне зазначити, що статтями 42, 43 ГПК України передбачено, що учасники справи мають право ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень; а також повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Сторони мають цікавитися станом відомих їм судових проваджень.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (частина третя статті 13 ГПК України).

Згідно частини четвертої статті 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Як зазначила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 січня 2023 року у справі № 9901/278/21, ініціювавши судовий розгляд справи, позивач насамперед повинен активно використовувати визначені законом процесуальні права, здійснювати їх з метою, з якою такі права надано. Реалізація особою процесуальних прав невіддільна від виконання нею процесуального обов`язку щодо сприяння встановленню в судовому процесі дійсних обставин у справі з метою отримання правосудного судового рішення.

Так, суд встановив, що ухвала від 17.05.2024 вважається врученою відповідачу, коли зазначена кореспонденція повернулась на адресу господарського суду з відміткою про отримання 30.05.2024.

Відповідачу(ам) в ухвалі від 17.05.2024 встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зазначений строк відповідач(і) має(ють) право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 165 ГПК України, власні заяви чи клопотання, подання яких передбачене положеннями ГПК України, (у разі наявності), а також всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 165 ГПК України одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду копія відзиву та доданих до нього документів, в т.ч. заяв чи клопотань, відповідач(і) зобов`язаний(і) надіслати іншим учасникам справи, докази чого надати суду разом з відзивом (розрахунковий чек, опис вкладення до цінного листа).

Крім цього, відповідачу(ам) роз`яснено, що у разі ненадання відповідачем(ами) відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 9 ст. 165 ГПК України).

Отже, строк для подачі відзиву відповідачем тривав до 14.06.2024.

Станом на час винесення рішення відзив відповідачем не надано.

Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийняв рішення у справі.

З урахуванням режиму воєнного стану та можливості повітряної тривоги в місті Дніпрі у Господарському суді Дніпропетровської області встановлено особливий режим роботи й запроваджено відповідні організаційні заходи. Відтак, справу розглянуто у розумні строки, ураховуючи вищевказані обставини та факти.

Стислий виклад позиції позивача

Відповідач приєднався до публічної пропозиції позивача про укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб та Правил обслуговування корпоративних клієнтів. Позивач стверджує, що перерахував на користь відповідача грошові кошти, однак відповідач їх не повернув, що і стало підставою звернення позивача до суду з даною позовною заявою.

Стислий виклад позиції відповідача

Відповідач відзиву не надав.

2. ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ

Предметом доказування у справі, відповідно до ч. 2 ст. 76 ГПК України, є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У даному випадку до предмета доказування входять такі обставини: укладення договору; надання кредиту; строку дії договору; настання строку повернення кредиту; повернення кредиту; правомірності нарахування процентів.

Суд встановив, 04.03.2020 відповідач звернувся до позивача із анкетою-заявою про надання кредиту юридичній особі.

04.03.2020 між Акціонерним товариством "ТАСКОМБАНК" (далі позивач, банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю "БУДКОМПЛЕКТ-96" (далі відповідач, позичальник) було укладено Заяву - договір №ID7881845 про приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ ТАСКОМБАНК (продукт "Кредит на розвиток бізнесу") (далі - кредитний договір), відповідно до п. 1.1 умов якого за умови вільних коштів банк зобов`язується надати позичальникові кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використати та повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі відповідно до умов цього договору.

Згідно з пунктом 1.2 кредитного договору кредит надається у формі зарахування грошових коштів у сумі кредиту на поточний рахунок позичальника НОМЕР_1 , відкритий у АТ "Таскомбанк" з цільовим використанням на поповнення обігових коштів; придбання основних засобів; рефінансування кредиту іншого банку.

Розділом 2 кредитного договору визначено такі умови надання кредиту:

розмір кредиту 100.000,00 грн (п. 2.1);

валюта кредиту гривня (п. 2.2);

розмір процентної ставки за користування кредитом (далі проценти) 33% річних (п.2.3.1);

розмір комісійної винагороди за видачу кредиту не передбачається (п. 2.3.2);

Термін і порядок погашення кредиту (п. 2.4): погашення основного боргу за кредитом, сплата процентів щомісяця, починаючи з місяця наступного за місяцем укладення договору, числа в яке було укладено договір. Погашення ануїтетного платежу здійснюється в день згідно з Графіком погашення кредиту (календарного числа дати укладення договору). У разі внесення платежу в розмірі, що перевищує плановий платіж, сума грошових коштів, сплачених позичальником, зараховується банком в рахунок погашення наступного платежу та погашається в день згідно з Графіком; сума яка лишилася після сплати планового платежу, перераховується на погашення заборгованості (тіла кредиту) позичальника за кредитом шляхом коригування останнього ануїтетного платежу. Розмір останнього ануїтетного платежу (останніх платежів) може відрізнятися від розміру ануїтетного платежу, встановленого згідно з умовами договору (графіком погашення) кредиту і буде становити суму фактичної заборгованості за кредитом, що залишилася після сплати позичальником усіх попередніх ануїтетних платежів (п. 2.4.1);

строк кредиту 36 місяців з дати укладення договору (п. 2.7).

Відповідно до пункту 3.1 кредитного договору позичальник забезпечує наявність на своєму поточному рахунку грошових коштів у сумі, необхідній для сплати щомісячних платежів згідно з графіком погашення кредиту.

Остаточне погашення за кредитом позичальник повинен здійснити не пізніше терміну згідно з пунктом 2.7 цього договору (п. 3.2 кредитного договору).

Цей договір, Правила обслуговування корпоративних клієнтів в АТ "Таскомбанк" та Цінові параметри продукту є кредитним договором (п. 4.1 кредитного договору).

Згідно з пунктом 4.2 кредитного договору цей договір є договором приєднання у визначенні статті 634 Цивільного кодексу України, у зв`язку з чим: умови цього договору визначаються банком та доводяться до загалу шляхом розміщення його на офіційному сайті банку http://www.tascombank.com.ua та укладається лише шляхом приєднання до договору в цілому (п.4.2.1); вимоги щодо зміни або розірвання цього договору після набрання ним чинності пред`являються й підлягають задоволенню відповідно до положень цього договору та законодавства України (п. 4.2.4).

Строк дії договору встановлений в розділі 18 Правил обслуговування корпоративних клієнтів в AT "Таскомбанк" (п. 4.3 кредитного договору).

Дата підписання заяви-договору шляхом накладення електронних підписів обох сторін вважається датою укладення договору (п. 4.5 кредитного договору).

На виконання умов укладеного між сторонами договору позивач перерахував на користь відповідача 100.000,00 грн.

Однак відповідач у повному обсязі їх не повернув, що і стало підставою звернення позивача до суду з даною позовною заявою.

Наведені вище обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даною позовною заявою.

3. ПОЗИЦІЯ СУДУ

Предметом спору у даній справі є 36.496,90 грн заборгованості по тілу кредиту, 17.485,59 грн заборгованості по процентах.

З огляду на встановлений ст. 204 ЦК України принцип правомірності правочину, суд приймає Заяву-договір № ID8007023 від 10.04.2020 про приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ ТАСКОМБАНК (продукт Кредит на розвиток бізнесу) та Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ ТАСКОМБАНК, як належну підставу, у розумінні норм ст. 11 ЦК України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до п. 4.2 кредитного договору, цей договір є договором приєднання у визначенні ст. 634 ЦК України, у зв`язку із чим:

Умови цього договору визначаються банком та доводяться до загалу шляхом розміщення його на офіційному сайті банку http://www.tascombank.ua і укладається лише шляхом приєднання до договору в цілому (підпункт 4.2.1 кредитного договору).

Пунктом 4.5 кредитного договору встановлено, що дата підписання Заяви-договору шляхом накладання електронних підписів обох сторін вважається датою укладання договору.

Тобто, датою укладання кредитного договору є 04.03.2020.

Згідно з п. 4.3 кредитного договору, строк дії договору визначений в розділі 18 Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ ТАСКОМБАНК.

В пункті 18.2.6 Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ ТАСКОМБАНК визначено, що договір, а саме обслуговування кредиту клієнта, набирає чинності з моменту підписання клієнтом заяви про приєднання до Правил надання банківських послуг та обслуговування корпоративних клієнтів, та діє до повного виконання зобов`язань сторонами за цим договором.

Пунктом 18.1.13 Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ ТАСКОМБАНК встановлено, що при укладанні договорів та угод, або вчинення інших дій, що свідчить про приєднання клієнта до цих Правил (у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/Інтернет клієнт банк ТАС24/Бізнес або у формі обміну паперової/електронної інформації, або у будь якій іншій формі), Банк і Клієнт допускають використання підписів Клієнта у вигляді електронно-цифрового підпису та/або підтвердження через пароль, спрямований Банком через верифікований номер телефону, який належить уповноваженій особі Клієнта з правом першого підпису. Підписання договорів та угод таким чином прирівнюється до укладання договорів та угод у письмовій формі.

Судом встановлено, що Заява-договір підписана відповідачем відповідно до п. 18.1.13 Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ ТАСКОМБАНК з використанням електронно-цифрового підпису клієнта.

Таким чином, відповідач, підписавши Заяву-договір про приєднання до Публічної пропозиції АТ Таскомбанк на укладання договору банківського рахунку та комплексного надання послуг та Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ Таскомбанк, погодився з умовами вищевказаних Правил, які є невід`ємною частиною Заяви-договору.

Дослідивши зміст укладеного між сторонами договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є кредитним договором, укладеним шляхом приєднання клієнта до публічної оферти.

Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки, умови договорів приєднання розробляються банком, останній має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України).

Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статті 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як вище встановлено судом і не спростовано відповідачем, банк, на виконання умов кредитного договору, надав позичальнику кредит у розмірі 100.000,00 грн, що підтверджується випискою по особовому рахунку, долученою до матеріалів справи.

Отже, позивач виконав свої зобов`язання за договором належним чином.

Статтею 527 ЦК України визначено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно з ч.ч. 1, 3 статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

За умовами ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовою виконання зобов`язання є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання. Строк (термін) виконання зобов`язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

В пункті 2.4.4 кредитного договору сторони узгодили, що графік погашення кредиту надається у додатку 1 до цього договору та доступний клієнту у системі ТАС24 Бізнес.

Відповідно до п. 2.5 кредитного договору, починаючи з наступного повного календарного місяця від дати укладення кредитного договору забезпечити чисті обороти (грошові надходження на рахунок позичальника від основної діяльності реалізації продуктів та товарів, виконання робіт, надання послуг) за своїм поточним рахунком, відкритим у банку, в сумі не менше 10.000,00 (сто тисяч гривень 00 коп.) в місяць. Моніторинг стану відповідності оборотів по поточному рахунку проводиться банком щомісячно.

Відповідно до п. 3.1 кредитного договору позичальник забезпечує наявність на своєму поточному рахунку грошових коштів у сумі, необхідній для сплати щомісячних платежів згідно графіка погашення кредиту.

За змістом п. 3.2 договору остаточне погашення за кредитом позичальник повинен здійснити не пізніше терміну згідно п. 2.7 цього договору, тобто 36 місяців з дати укладання договору.

Відповідно до п. 18.2.1.2 Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ ТАСКОМБАНК, повернення кредиту здійснюється щомісяця шляхом забезпечення клієнтом позитивного сальдо на його поточному рахунку в сумах і в дати щомісячних внесків, зазначених у Заяві (згідно графіку погашення кредиту). Банк здійснює договірне списання грошових коштів з поточного рахунку клієнта в строки і в розмірах, передбачених умовами договору. Остаточний строк погашення заборгованості за кредитом є дата повернення кредиту.

Судом було встановлено, що між сторонами укладено Додаток 1 до Заяви-договору №ID7881845, що є Графіком погашення кредиту.

Відповідно до Графіку погашення кредиту, відповідач має здійснювати погашення суми кредиту (100.000,00 грн) протягом 36 місяців, з урахуванням суми процентів за кредитом.

Отже, останнім днем для повернення відповідачем кредитних коштів банку, відповідно до графіку погашення основної суми боргу та процентів за кредитом, є 04.03.2023.

За приписами статті 1 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні первинним документом вважається документ, який містить відомості про господарську операцію.

Пунктами 42-43 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затверджене постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 №75 (далі - Положення) зазначено, що підставою для бухгалтерського обліку операцій банку є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються в бухгалтерському обліку за умов дотримання вимог законодавства України про електронні документи та електронний документообіг.

Первинні документи банку (паперові та електронні) залежно від виду операції та типу контрагентів класифікують за такими ознаками: 1) за місцем складання: зовнішні (одержані від клієнтів, державних виконавців та інших банків); внутрішні (оформлені в банку); 2) за змістом: касові; меморіальні (для здійснення безготівкових розрахунків із банками, клієнтами, списання коштів з рахунків та внутрішньобанківських операцій) (п. 44 Положення).

Інформація, що міститься в прийнятих для обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку. Регістри синтетичного та аналітичного обліку ведуться на паперових носіях або в електронній формі. Запис у регістрах аналітичного обліку здійснюється лише на підставі відповідного санкціонованого первинного документа (паперового або електронного) (п. 57 Положення).

Банк самостійно розробляє форми регістрів синтетичного та аналітичного обліку, які повинні містити назву, період реєстрації операції, прізвища і підписи або інші дані, що дають змогу ідентифікувати осіб, які брали участь у їх складанні (п. 58 Положення).

Особові рахунки є регістрами аналітичного обліку, що вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня. Банк забезпечує ведення синтетичного обліку за допомогою рахунків II, III, IV порядків Плану рахунків бухгалтерського обліку банків України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 11.09.2017 за №89 (зі змінами). Детальна інформація про кожного контрагента та кожну операцію фіксується на рівні аналітичного обліку на аналітичних рахунках. Аналітичні рахунки повинні містити обов`язкові параметри, визначені нормативно-правовими актами Національного банку України. Дані аналітичних рахунків повинні бути тотожними відповідним рахункам синтетичного обліку (п. 60 Положення).

Виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Порядок, періодичність друкування та форма надання виписок (у паперовій/електронній формі) із особових рахунків клієнтів обумовлюються договором банківського рахунку, що укладається між банком і клієнтом під час відкриття рахунку (п. 62 Положення).

Таким чином, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, є первинні документи, оформлені відповідно до вимог Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність. Доказом наявності заборгованості у спорах, що виникають з кредитних відносин, є бухгалтерський документ у формі виписки банку по рахунку позичальника, де відображаються усі операції, які відбуваються з коштами.

З огляду на наведене, банківські виписки по рахунку відповідача (арк. 29-58 зворот, том 1) є належними доказами, що підтверджують факт здійснення господарських операцій між банком та позичальником, виконання банком у повному обсязі своїх зобов`язань за договором, надання відповідачу/позичальнику кредитних коштів у відповідних розмірах та неналежне виконання останнім своїх грошових зобов`язань за зазначеним договором у встановлених договором розмірі та строки.

З наявних у матеріалах справи банківських виписок за період з 04.03.2020 до 19.04.2024 вбачається часткове погашення відповідачем на рахунок позивача кредитних коштів.

За умовами частини 1 статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Як передбачено частинами 1-3 статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

Зі змістом п. 2.3.1 кредитного договору, розмір процентної ставки за користування кредитом 33 % річних.

Відповідно до п. 2.7 кредитного договору, строк кредиту: 36 місяців з дати укладення договору.

Пунктом 2.4.1 кредитного договору встановлено, що порядок погашення заборгованості за кредитом та сплата процентів щомісяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем укладання договору та числа, в яке було укладено договір. Погашення ануїтетного платежу здійснюється в день згідно Графіка погашення кредиту (календарного числа дати укладання договору).

Однак, із поданих позивачем банківських виписок по рахункам позичальника за період з 04.03.2020 до 19.04.2024 вбачається, що з 22.11.2022 погашення заборгованості згідно умов договору припинилось.

Так згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором №ID7881845 від 04.03.2020, відповідачем частково було погашено суму основного боргу та відсотки за користування кредитом, у зв`язку із цим, станом на 19.04.2024 у відповідача утворилася прострочена заборгованість за тілом кредиту в сумі 36.496,90 грн.

Як встановлено судом, останнім днем для повернення відповідачем кредитних коштів банку, відповідно до графіку погашення основної суми боргу та процентів за кредитом, є 04.03.2023.

Водночас з поданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що після 04.03.2023 позивач нарахував відповідачу 13.383,91 грн процентів за користування кредитом.

Суд відзначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Суд звертає увагу, що у межах кредитного договору позичальник отримує позичені кошти у своє тимчасове користування на умовах повернення, платності і строковості.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до частин першої, другої статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Як неодноразово зауважувалося, термін користування чужими грошовими коштами (стаття 536 ЦК України) використовується у двох ситуаціях:

1) одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу;

2) прострочення виконання грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх.

Законодавство встановило наслідки як надання можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу (стаття 1048 ЦК України), так і наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх (стаття 625 ЦК України) (див. пункти 34, 35, 38 постанови Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2018 у справі №910/10156/17 та пункти 6.20, 6.24 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі №910/1238/17).

Припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами договору строку надання позики (тобто за період правомірного користування нею). Після спливу такого строку чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право позикодавця нараховувати проценти за позикою припиняється. Права та інтереси позикодавця в охоронних правовідносинах (тобто за період прострочення виконання грошового зобов`язання) забезпечує частина друга статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такий правовий висновок Велика Палата Верховного Суду зробила у постановах від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 (провадження № 4-10цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі №202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18), від 04 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі №202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.01.2022 у справі №910/17048/17 суд касаційної інстанції виснував, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами договору строку надання позики (тобто за період правомірного користування нею). Після спливу такого строку чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право позикодавця нараховувати проценти за позикою припиняється. Права та інтереси позикодавця в охоронних правовідносинах (тобто за період прострочення виконання грошового зобов`язання) забезпечує частина друга статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такий правовий висновок Велика Палата Верховного Суду зробила у постановах від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 (провадження № 4-10цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі №202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18), від 04 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі №202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18). Підстав для відступу від вказаних правових висновків Велика Палата Верховного Суду не вбачає (п. 112 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.01.2022 у справі №910/17048/17).

Як встановлено судом вище, строком повернення кредиту є 04.03.2023, тобто і строк правомірного користування кредитними грошовими коштами закінчився 04.03.2023.

Таким чином позивач після 04.03.2023 безпідставно нарахував відповідачу 13.383,91 грн процентів за правомірне користування кредитом.

Не було у позивача підстав нараховувати проценти і на підставі ст. 625 ЦК України, адже відповідно до п. 18 Прикінцевих положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Відтак, позивач правомірно звернувся до суду із даним позовом, в якому просить суд стягнути повну суму залишку заборгованості за тілом кредиту в сумі 36.496,90 грн та 4.101,68 грн заборгованості за відсотками, нарахованими до 04.03.2023 включно.

У стягненні 13.383,91 грн відсотків, нарахованих після 04.03.2023, слід відмовити.

Станом на дату звернення позивачем до суду із даним позовом, так і станом на дату розгляду даної справи, в матеріалах справи відсутні докази належного виконання відповідачем своїх зобов`язань щодо повернення кредитних коштів за кредитним договором, а також сплати відсотків за користування кредитом у розмірі 4.101,68 грн.

З урахуванням зазначеного, за відповідачем обліковується заборгованість перед позивачем з погашення отриманого кредиту в розмірі 36.496,90 грн та 4.101,68 грн правомірно нарахованих відсотків за користування кредитом. Протилежного суду не доведено. Доказів повернення кредитних коштів у повному обсязі та у строки, визначені сторонами, до суду не подано.

Оскільки відповідач не у повній мірі виконав взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, що ним не спростовано шляхом подання відповідних доказів, він є таким, що порушив взяті на себе зобов`язання.

Відповідач контррозрахунку не надав, незгоди щодо арифметичної правильності розрахунку не висловив.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 36.496,90 грн заборгованості за тілом кредиту та 4.101,68 грн заборгованості за відсотками підлягають задоволенню у заявленому розмірі згідно з неспростованим відповідачем розрахунком позивача, з яким погоджується господарський суд (такі висновки узгоджуються з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 22.09.2020 у справі № 918/631/19 (п. 90).

Судові витрати

Згідно зі ст. 129 ГПК України витрати зі сплаті судового збору за подання позовної заяви покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 73 - 79, 86, 129, 233, 238, 240, 241 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДКОМПЛЕКТ-96" (51925, Дніпропетровська область, місто Кам`янське, ТУПИК ПРОХІДНИЙ , будинок 2, офіс 6-Б; ідентифікаційний код 23944525) на користь Акціонерного товариства "ТАСКОМБАНК" (01032, місто Київ, ВУЛИЦЯ СИМОНА ПЕТЛЮРИ, будинок 30; ідентифікаційний код 09806443) 36.496,90 грн (тридцять шість тисяч чотириста дев`яносто шість грн 90 к.) заборгованості за кредитом, 4.101,68 грн (чотири тисячі сто одну грн 68 к.) заборгованості за процентами, 2.277,36 грн (дві тисячі двісті сімдесят сім грн 36 к.) судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог (про стягнення процентів у розмірі 13.383,91 грн) відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.А. Дупляк