номер провадження справи 21/26/23
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.07.2024 Справа № 908/2289/23 (908/797/24)

м. Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Черкаського Володимира Івановича, при секретарі Подгайній В.О., розглянувши у судовому засіданні матеріали справи № 908/2289/23 (908/797/24)

За позовною заявою - Запорізького комунального підприємства міського електротранспорту Запоріжелектротранс (вул. Шкільна, 2, м. Запоріжжя, 69095, ел. пошта - , , має зареєстрований Електронний кабінет у підсистемі Електронний суд ЄСІТС, представник - ОСОБА_1 , ел. пошта - ІНФОРМАЦІЯ_1 , має зареєстрований Електронний кабінет у підсистемі Електронний суд ЄСІТС)

до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю ВІЛЬНА ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ ПАЛІВЕНЕРГО (пр. Соборний, буд. 180, оф. 410, м. Запоріжжя, 69035, , має зареєстрований Електронний кабінет у підсистемі Електронний суд ЄСІТС, ліквідатор - ОСОБА_2 (адреса для листування: а/с 76, м. Запоріжжя, 69019, має зареєстрований Електронний кабінет у підсистемі Електронний суд ЄСІТС))

про визнання недійсними додаткових угод

що розглядається в межах справи № 908/2289/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю ВІЛЬНА ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ ПАЛІВЕНЕРГО (пр. Соборний, буд. 180, оф. 410, м. Запоріжжя, 69035, , має зареєстрований Електронний кабінет у підсистемі Електронний суд ЄСІТС)

Ліквідатор - ОСОБА_2 (адреса для листування: а/с 76, м. Запоріжжя, 69019, має зареєстрований Електронний кабінет у підсистемі Електронний суд ЄСІТС)

За участю представників сторін:

Представник позивача - адвокат Кузьміна В.О., ордер АР № 1168371 від 19.03.2024 (в режимі відео конференції);

Представник відповідача - адвокат Бистров Д.А. , ордер АР № 1172183 12.04.2024

СУТЬ СПОРУ:

21.03.2024 до системи Електронний суд від Запорізького комунального підприємства міського електротранспорту Запоріжелектротранс надійшла позовна заява від 21.03.2024 (вх. № 879/08-08/24 від 21.03.2024) до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю ВІЛЬНА ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ ПАЛІВЕНЕРГО про визнання недійсними додаткових угод.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 21.03.2024, відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, частини 2 ст. 7 Кодексу з процедур банкрутства, розгляд позовної заяви (єдиний унікальний номер 908/797/24) визначено судді Черкаському В.І.

Ухвалою від 28.03.2024 позовну заяву Запорізького комунального підприємства міського електротранспорту Запоріжелектротранс до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю ВІЛЬНА ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ ПАЛІВЕНЕРГО про визнання недійсними додаткових угод залишено без руху. Надано заявнику строк для усунення недоліків терміном 5 днів з дня отримання вказаної ухвали, шляхом надання до суду доказів направлення іншим учасникам справи копій позовної заяви і доданих до неї документів з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу, а саме, кредиторам та ліквідатору Забродіну О.М. Роз`яснено заявнику, що при невиконанні вимог даної ухвали, позовна заява вважається неподаною та повертається заявнику.

02.04.2024 до системи Електронний суд від Запорізького комунального підприємства міського електротранспорту Запоріжелектротранс надійшла заява від 02.03.2024 (вх. № 7313/08-08/24 від 02.04.2024) про усунення недоліків з додатками до неї.

Ухвалою від 03.04.2024 суд позовну заяву Запорізького комунального підприємства міського електротранспорту Запоріжелектротранс від 21.03.2024 (вх. № 879/08-08/24 від 21.03.2024) до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю ВІЛЬНА ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ ПАЛІВЕНЕРГО про визнання недійсними додаткових угод прийняв до розгляду в межах справи № 908/2289/23 про банкрутство ТОВ ВІЛЬНА ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ ПАЛІВЕНЕРГО та відкрив провадження з розгляду позовної заяви. Ухвалив розглядати позовну заяву за правилами загального позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених Кодексом України з процедур банкрутства. Підготовче засідання призначив на 25.04.2024, 12 - 00.

Ухвалою від 25.04.2024 суд відклав підготовче засідання на 22.05.2024, 11 - 00.

Ухвалою від 22.05.2024 суд відклав підготовче засідання на 03.06.2024, 12 - 00.

Ухвалою від 03.06.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу № 908/2289/23 (908/725/24) до судового розгляду по суті на 03.07.2024, 10 - 00.

Судове засідання 03.07.2024 здійснювалось в режимі відеоконференції із застосування підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІКС.

У судовому засіданні 03.07.2024 винесено та оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги на підставах, викладених у позовній заяві.

Відповідач проти позовних вимог не заперечив, відзиву не надав.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши учасників провадження, суд

УСТАНОВИВ:

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, способами захисту цивільних прав та інтересів може бути - визнання права.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України Закону Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом (надалі за текстом - Закон про банкрутство).

21 жовтня 2019 року введено в дію Кодекс України з процедур банкрутства. Частиною 4 Прикінцевих та перехідних положень встановлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону про банкрутство. Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

У провадженні судді Черкаського В.І. знаходиться справа № 908/2289/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю ВІЛЬНА ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ ПАЛІВЕНЕРГО.

У справі триває ліквідаційна процедура, повноваження ліквідатора виконує арбітражний керуючий Забродін О.М.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги наступним.

24 січня 2024 року складенням Акту була завершена перевірка закупівель, яка здійснювалося на підприємстві Запоріжелектротранс Управлінням Східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області за процедурами по предмету закупівлі ДК 021:2015:09310000-5: Електрична енергія, за результатами яких укладалися договори з ТОВ ВІЛЬНА ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ ПАЛІВЕНЕРГО.

Відповідно до висновків Акту перевірки від 24.01.2024 р. № 040831 - 21/1, до укладених договорів № 278 від 15.07.2020, № 375 від 11.01.2021, № 375/1 від 27.10.2021 на закупівлю електричної енергії сторонами після їх укладення в подальшому укладалися додаткові угоди про збільшення ціни за одиницю товару, в результаті чого, встановлено порушення пункту 2 частини 4 статті 36 Закону Про публічні закупівлі», пункту 2 частини 5 статті 41 Закону та пункту 7 частини 5 статті 41 Закону (в редакціях, які діяли на час дії договорів), в частині незаконних видатків за додатковими угодами до договорів № 278, № 375 та № 375/1 на загальну суму 20 935 577, 95 гривень, в тому числі: з недотриманням вимог пункту 2 частини 4 статті 36 Закону, пункту 2 частини 5 статті 41 Закону, в частині збільшення ціни за 1 кВт/год договору більш ніж на 10 % незаконні видатки склали 15 015 674, 42 гривень; з недотриманням вимог пункту 7 частини 5 статті 41 Закону, в частині збільшення ціни за 1 кВт/год в листопаді-грудні 2021 року внаслідок змін регульованих цін (тарифів) і нормативів, які не змінювались протягом періоду з дати укладання договору до дат додаткових угод незаконні видатки склали 5 919 903,53 гривень.

За результатами процедури закупівлі за номером UA-2020-04-15-004954-b було укладено договір № 278 від 15.07.2020 між підприємством Запоріжелектротранс та Боржником на поставку 15 000 000 кВт*год за ціною 1,45333 грн./кВт*год на загальну суму 21 799 950, 00 грн. з ПДВ.

Фактично за Договором № 278 передано ЗКПМЕТ Запоріжелектротранс електроенергії в обсязі 7 993 733 кВт*год на загальну суму 17 420 657, 03 грн. (з ПДВ).

Оплату за надану Постачальником електроенергію Замовником здійснено за рахунок власного бюджету (кошти від господарської діяльності підприємства) у 2020 році та бюджетних коштів, передбачених бюджетними призначеннями на 2021 рік по КПКВК 1917421 Утримання та розвиток наземного електротранспорту за міською цільовою програмою Забезпечення належної та безперебійної роботи ЗКПМЕТ Запоріжелектротранс (зі змінами) в загальній сумі 17 420 657, 03 грн., із них власні кошти складають 1 813 352, 35 грн., бюджетні - 15 607 304, 68 гривень.

Згідно з п. 13.6 Договору, істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватись після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків: зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків Споживача; зміни ціни за одиницю товару до 10 у разі коливання цін такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе До збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю; покращення якості предмета закупівлі за умови, що таке покращення не призведе до збільшення суми, визначеної в Договорі; продовження строку дії Договору та виконання зобов`язань щодо передання Товару, у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі непереборної сили, затримки фінансування Споживача, за умови, що такі зміни не призведуть дод збільшення суми, визначеної у договорі; узгодження ціни у бік зменшення (без зміни кількості (обсягу)) та якості товару; зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань або показників Platts, ARGUS регульованих цін (тарифів) і нормативів, що застосовуються в договорі про закупівлю.

В той же час, відповідно до п. 13.2 Договору, Постачальник зобов`язаний повідомити Споживача в порядку, встановленому Законом, та з дотриманням п. 13.6 про будь-яке збільшення ціни і про право припинити дію договору без сплати будь-яких штрафних санкцій чи іншої фінансової компенсації Постачальнику, якщо Споживач не прийме нові умови.

В подальшому, до договору протягом його дії вносились зміни шляхом укладання додаткових угод в частині зменшення обсягу електричної енергії та збільшення її ціни внаслідок коливання цін на ринку енергоносіїв без збільшення загальної вартості договору, а саме:

- додатковою угодою від 31.07.2020 № 1 внесено зміни до договору № 278, якою збільшено ціну товару з 1,45333 до 1,55513 грн./кВт*год з 01.08.2020, зменшено обсяг електроенергії до 14 018 088 кВт*год. Підставою збільшення ціни був п. 7 ч. 4 ст. 36 ЗУ Про публічні закупівлі - зміна НКРЕКП тарифів на послуги з передачі е/енергії.

- додатковою угодою від 01.09.2020 № 2 внесено зміни до договору № 278, якою збільшено ціну товару з 1,55513 до 1,681815 грн./кВт*год з 01.08.2020, зменшено обсяг електроенергії до 12 962 156 кВт*год. Підстава - коливання ціни на ринку.

- додатковою угодою від 09.09.2020 № 3 внесено зміни до договору № 278, якою збільшено ціну товару з 1,681815 до 1,82116 грн./кВт*год з 21.08.2020, зменшено обсяг електроенергії до 11 912 929 кВт*год. Підстава - коливання ціни на ринку - додатковою угодою від 17.09.2020 № 4 внесено зміни до договору № 278, якою збільшено ціну товару з 1,82116 до 1,97444 грн./кВт*год з 01.09.2020, зменшено обсяг електроенергії до 10 988 102 кВт*год. Підстава - коливання ціни на ринку.

- додатковою угодою від 12.10.2020 № 5 внесено зміни до договору № 278, якою збільшено ціну товару з 1,97444 до 2,143056 грн./кВт*год з 21.09.2020, зменшено обсяг електроенергії до 10 123 556 кВт*год. Підстава коливання ціни на ринку.

- додатковою угодою від 17.11.2020 № 6 внесено зміни до договору № 278, якою збільшено ціну товару з 2,143056 до 2,230092 грн./кВт*год з 01.12.2020, зменшено обсяг електроенергії до 9 728 453 кВт*год. Підставою збільшення ціни був п. 7 ч. 4 ст. 36 ЗУ Про публічні закупівлі - зміна НКРЕКП тарифів на послуги з передачі е/енергії.

- додатковою угодою від 29.12.2020 № 7 внесено зміни до договору № 278, якою збільшено ціну товару з 2,230092 до 2,41538 грн./кВт*год з 01.12.2020, зменшено обсяг електроенергії до 8 982 166 кВт*год. Підстава - коливання ціни на ринку.

- додатковою угодою від 30.12.2020 № 8 внесено зміни до договору № 278 в частині подовження строку дії договору про закупівлю на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку наступного року, в обсязі, що не перевищує 20 % суми, визначеної в договорі, загальна кількість електроенергії, яка буде постачатись з 01.01.2021 по 28.02.2021, складає 1 796 433 кВт*год за ціною 2,41538 грн./кВт*год, загальна сума договору складає 4 339 068, 34 гривень.

Отже, відповідно до додаткових угод ціна за 1 кВт*год зросла з 1,45333 грн. до 2,41538 грн., тобто на 66,2 %.

Відповідно до умов вищезазначених додаткових угод до договору № 278, підставою для збільшення ціни електричної енергії визначено пункт 2 частини 4 статті 36 Закону про публічні закупівлі (додаткові угоди від 01.09.2020 № 2, від 09.09.2020 № 3, від 17.09.2020 № 4, від 12.10.2020 № 5, від 29.12.2020 № 7) та пункт 7 частини 4 статті 36 Закону (додаткові угоди від 31.07.2020 № 1, від 17.11.2020 № 6).

В обґрунтування необхідності укладання додаткових угод Постачальником надавалися цінові довідки з Торгово-промислової палати.

Однак, за даних умов коливання ціни хоча й було документально підтвердженим, загальний розмір підвищеної ціни за одиницю товару в період дії договору перевищив максимально допустимі 10 %.

Так, виходячи з первісної ціни у договорі від 15.07.2020 № 278 за 1 кВт*год - 1,45333 грн. (з ПДВ), з урахуванням додаткової угоди від 31.07.2020 № 1 та з урахуванням максимального ліміту щодо зміни ціни (підвищення ціни на 10 %, тобто до 1,598663 грн.), Замовник за спожиту електричну енергію за серпень - грудень 2020 року та січень 2021 року повинен був сплатити 12 779 285, 18 грн. (7 993 733 кВт*год *1,598663 грн. (з ПДВ)).

Тобто, різниця між сумою коштів, які фактично сплачено ТОВ Вільна енергетична компанія ПАЛІВЕНЕРГО за електроенергію по ціні відповідно до недійсних додаткових угод, та сумою за електроенергію по ціні відповідно до договору від 15.07.2020 № 278, з урахуванням додаткової угоди від 31.07.2020 № 1, становить 4 641 371, 85 грн. (17 420 657, 03 грн. - 12 779 285, 18 грн.).

За результатами процедури закупівлі за номером UA-2020-10-26-005760-a було укладено договір про Договір № 375 від 11.01.21 на поставку електричної енергії споживачу на 21 540 720 кВт*год за ціною 1,7576 грн./кВт*год на загальну суму 37 859 969, 47 грн. з ПДВ.

Фактично, за Договором № 375 передано ЗКПМЕТ Запоріжелектротранс електроенергії в обсязі 14 260 513 кВт*год на загальну суму 37 859 946, 20 грн. (з ПДВ).

Оплату за надану Постачальником електроенергію Замовником здійснено за рахунок бюджетних коштів, передбачених бюджетними призначеннями на 2021 рік по КПКВК 1917421 Утримання та розвиток наземного електротранспорту за міською цільовою програмою Забезпечення належної та безперебійної роботи ЗКПМЕТ Запоріжелектротранс (зі змінами) в загальній сумі 37 859 946, 20 гривень.

Згідно з п. 13.6 Договору, істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватись після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 41 Закону України Про публічні закупівлі.

В той же час, відповідно до п. 13.2 Договору, Постачальник зобов`язаний повідомити Споживача в порядку, встановленому Законом, та з дотриманням п. 13.6 про будь-яке збільшення ціни і про право припинити дію договору без сплати будь-яких штрафних санкцій чи іншої фінансової компенсації Постачальнику, якщо Споживач не прийме нові умови.

До договору протягом року вносились зміни шляхом укладання додаткових угод в частині зменшення обсягу електричної енергії та збільшення її ціни внаслідок коливання цін на ринку енергоносіїв без збільшення загальної вартості договору, а саме:

- додатковою угодою від 12.02.2021 № 1 внесено зміни до договору № 375, якою збільшено ціну товару з 1,7576 до 1,822 грн./кВт*год з 11.01.2021, зменшено обсяг електроенергії до 20 779 346 кВт*год. Підстава - п. 7 ч. 5 ст. 41 Закону.

- додатковою угодою від 16.02.2021 № 2 внесено зміни до договору № 375, якою збільшено ціну товару з 1,822 до 1,9689 грн./кВт*год з 21.01.2021, зменшено обсяг електроенергії до 19 228 995 кВт*год. Підстава - коливання ціни.

- додатковою угодою від 16.02.2021 № 3 внесено зміни до договору № 375, якою збільшено ціну товару з 1,9689 до 2,0788 грн./кВт*год з 01.02.2021, зменшено обсяг електроенергії до 18 212 414 кВт*год. Підстава - коливання ціни.

- додатковою угодою від 09.03.2021 № 5 внесено зміни до договору № 375, якою збільшено ціну товару з 2,0788 до 2,2497 грн./кВт*год з 10.02.2021, зменшено обсяг електроенергії до 16 828 895 кВт*год. Підстава - коливання ціни.

- додатковою угодою від 10.03.2021 № 6 внесено зміни до договору № 375, якою збільшено ціну товару з 2,2497 до 2,3995 грн./кВт*год з 12.02.2021, зменшено обсяг електроенергії до 15 778 272 кВт*год. Підстава - коливання ціни.

- додатковою угодою від 10.03.2021 № 7 внесено зміни до договору № 375, якою збільшено ціну товару з 2,3995 до 2,4712 грн./кВт*год з 16.02.2021, зменшено обсяг електроенергії до 15 320 477 кВт*год. Підстава - коливання ціни.

- додатковою угодою від 15.09.2021 № 12 внесено зміни до договору № 375, якою збільшено ціну товару з 2,4712 до 2,6828 грн./кВт*год з 01.08.2021, зменшено обсяг електроенергії до 14 112 107 кВт*год. Підстава - коливання ціни.

- додатковою угодою від 12.10.2021 № 14 внесено зміни до договору № 375, якою збільшено ціну товару з 2,6828 до 2,9157 грн./кВт*год з 01.09.2021. Підстава - коливання ціни.

- додатковою угодою від 13.10.2021 № 15 внесено зміни до договору № 375, якою збільшено ціну товару з 2,9157 до 3,1717 грн./кВт*год з 10.09.2021. Підстава - коливання ціни.

- додатковою угодою від 13.10.2021 № 16 внесено зміни до договору № 375, якою збільшено ціну товару з 3,1717 до 3,4533 грн./кВт*год з 20.09.2021. Підстава - коливання ціни.

- додатковою угодою від 04.11.2021 № 19 внесено зміни до договору № 375, якою збільшено ціну товару з 3,4533 до 3,763 грн./кВт*год з 05.10.2021, зменшено обсяг електроенергії до 10 061 108 кВт*год. Підстава - коливання ціни.

- додатковою угодою від 15.11.2021 № 20 внесено зміни до договору № 375, якою збільшено ціну товару з 3,763 до 4,059 грн./кВт*год з 14.10.2021, зменшено обсяг електроенергії до 9 327 408 кВт*год. Підстава - коливання ціни.

- додатковою угодою від 07.12.2021 № 23 внесено зміни до договору № 375, якою збільшено ціну товару з 4,059 до 4,4292 грн./кВт*год з 01.11.2021, зменшено обсяг електроенергії до 8 547 807 кВт*год. Підстава - коливання ціни.

Отже, відповідно до додаткових угод ціна за 1 кВт*год зросла з 1,7576 грн. до 4,4292 грн., тобто в 2,52 рази.

Відповідно до умов вищезазначених додаткових угод до договору № 375, підставою для збільшення ціни електричної енергії визначено пункт 7 частини 5 статті 41 Закону (додаткова угода від 12.02.2021 № 1) та пункт 2 частини 5 статті 41 Закону (додаткові угоди від 16.02.2021 № 2, від 16.02.2021 № 3, від 09.03.2021 № 5, від 10.03.2021 № 6, від 10.03.2021 № 7, від 15.09.2021 № 12, від 12.10.2021 № 14, від 13.10.2021 № 15, від 13.10.2021 № 16, від 04.11.2021 № 19, від 15.11.2021 № 20, від 07.12.2021 № 23).

Враховуючи зазначене вище, дії Сторін в частині укладання додаткових угод від 16.02.2021 № 2, від 16.02.2021 № 3, від 09.03.2021 № 5, від 10.03.2021, № 6, від 10.03.2021 № 7, від 15.09.2021 № 12, від 12.10.2021 № 14, від 13.10.2021 № 15, від 13.10.2021 № 16, від 04.11.2021 № 19, від 15.11.2021 № 20, від 07.12.2021 № 23 порушують основні принципи здійснення публічних закупівель, передбачених статтею 5 Закону, та вимоги пункту 2 частини 5 статті 41 Закону, в частині максимального підвищення ціни за одиницю товару до 10 % незалежно від того, як часто відбуваються такі зміни (кількість підписаних додаткових угод).

Виходячи з первісної ціни у договорі від 11.01.2021 № 375 за 1 кВт*год - 1,7576 грн. (з ПДВ), з урахуванням максимального ліміту щодо зміни ціни (підвищення ціни на 10 %, тобто до 1,93336 грн.), Замовник за спожиту електричну енергію за січень - листопад 2021 року повинен був сплатити 27 485 643, 63 грн. (763 845 кВт*год * 1,822 грн. + 13 496 668 кВт*год * 1,93336 грн. (з ПДВ)).

Тобто, різниця між сумою коштів, які фактично сплачено ТОВ Вільна енергетична компанія ПАЛІВЕНЕРГО за електроенергію по ціні відповідно до недійсних додаткових угод, та сумою за електроенергію по ціні відповідно до договору від 11.01.2021 № 375, з урахуванням додаткової угоди від 12.02.2021 № 1, становить 10 374 302,57 грн. (37 859 946,20 грн. - 27 485 643,63 грн.).

За результатами процедури закупівлі за номером UA-2021-08-06-002446-b, був укладений договір про постачання електричної енергії Договір № 375/1 від 27.10.21 на поставку 9 000 000 кВт*год за ціною 2,56268 грн./кВт*год на загальну суму 23 064 120, 00 грн. з ПДВ.

Фактично, за Договором № 375/1 передано ЗКПМЕТ Запоріжелектротранс електроенергії в обсязі 3 594 967 кВт*год на загальну суму 15 132 653, 56 грн. (з ПДВ).

Оплату за надану Постачальником електроенергію Замовником здійснено за рахунок бюджетних коштів, передбачених бюджетними призначеннями на 2021 та 2022 роки по КПКВК 1917421 Утримання та розвиток наземного електротранспорту за міською цільовою програмою Забезпечення належної та безперебійної роботи ЗКПМЕТ Запоріжелектротранс (зі змінами) в загальній сумі 15 132 653, 56 гривень.

Згідно з п. 13.6 Договору, істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватись після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, передбачених ч.5 ст. 41 Закону України Про публічні закупівлі.

В той же час, відповідно до п. 13.2 Договору, Постачальник зобов`язаний повідомити Споживача в порядку, встановленому Законом, та з дотриманням п. 13.6 про будь-яке збільшення ціни і про право припинити дію договору без сплати будь-яких штрафних санкцій чи іншої фінансової компенсації Постачальнику, якщо Споживач не прийме нові умови.

До договору двічі вносились зміни шляхом укладання додаткових угод в частині зміни обсягу електричної енергії та її ціни внаслідок коливання цін на ринку енергоносіїв без збільшення загальної вартості договору, а саме:

- додатковою угодою від 21.12.2021 № 2 внесено зміни до договору № 375/1, якою збільшено ціну товару з 2,56268 до 4,3243 грн./кВт*год за листопад 2021 року;

- додатковою угодою від 17.01.2022 № 5 внесено зміни до договору № 375/1, якою зменшено ціну товару з 4,3243 до 4,14492 грн./кВт*год за грудень 2021 року.

Отже, відповідно до додаткових угод ціна за 1 кВт*год зросла з 2,56268 грн. до 4,14492 грн., тобто на 61,7 %.

Відповідно до умов вищезазначених додаткових угод до договору № 375/1, підставою для зміни ціни електричної енергії визначено пункт 7 частини 5 статті 41 Закону, в частині зміни регульованих цін (тарифів) і нормативів.

Однак, в період дії зазначеного Договору № 375/1, тарифи та нормативи (тариф на послуги з передачі електроенергії, тариф на послуги з розподілу електричної енергії оператора системи розподілу, тариф на послуги електропостачальника) не змінювались.

Різниця між сумою коштів, які фактично сплачено ТОВ Вільна енергетична компанія ПАЛІВЕНЕРГО за електроенергію по ціні відповідно до недійсних додаткових угод, та сумою за електроенергію по ціні відповідно до договору № 375/1, становить 5 919 903, 53грн. (15 132 653, 56грн. - 9 212 750, 03грн.).

Таким чином, зазначені додаткові угоди укладені в порушення пункту 7 частини 5 статті 41 Закону, в частині збільшення ціни за 1 кВт*год в листопаді-грудні 2021 року внаслідок змін регульованих цін (тарифів) і нормативів, які не змінювались протягом періоду з дати укладання договору до дат укладання додаткових угод, що є підставою для визнання їх недійсними.

Так, істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, зокрема визначених пунктом 2 частини 4 статті 36 Закону зміни ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку, за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі.

Метою регулювання, передбаченого статтею 36 (ст. 41) Закону, а саме: закріплення можливості сторін змінити умови укладеного договору шляхом збільшення ціни за одиницю товару до 10 % - є запобігання ситуаціям, коли внаслідок істотної зміни обставин, укладений договір стає вочевидь невигідним для постачальника.

Статтею 652 ЦК України передбачено, що в разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли б це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Передбачена законодавством про публічні закупівлі норма застосовується, якщо відбувається значне коливання (зростання) ціни на ринку, яке робить для однієї сторони договору його виконання вочевидь невигідним та збитковим. Для того, щоб за таких обставин не був розірваний вже укладений договір і щоб не проводити новий тендер, Закон дає можливість збільшити ціну, але не більше як на 10 %. Інше тлумачення відповідної норми Закону нівелює, знецінює, робить непрозорою процедуру відкритих торгів. Обмеження 10% застосовується як максимальний ліміт щодо зміни ціни, визначеної в договорі, незалежно від того, як часто відбуваються такі зміни (кількість підписаних додаткових угод).

Тлумачення вказаної норми було здійснено Верховним Судом, зокрема у постанові № 927/491/19 від 18.06.2021, № 927/1058/21 від 07.09.22, № 903/366/22 від 24.01.24 якими прийняте рішення про визнання додаткових угод недійсними, які укладені з перевищенням максимального ліміту щодо зміни ціни, визначеної в договорі та яке зводиться до того, що в будь-якому випадку, незалежно від кількості додаткових угод, загальна сума збільшення не може перевищувати 10 %.

Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1 - 3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 215 ЦК України передбачено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно з ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, встановлені у ст. 203 ЦК України, відповідно до якої зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Отже, вирішуючи спори про визнання правочинів недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин. Тобто, для того щоб визнати той чи інший правочин недійсним, позивач по справі має довести, що такий правочин, саме в момент його укладання, зокрема, суперечив ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Всі вищезазначені договори укладалися за результатами процедури відкритих торгів на виконання вимог Закону України Про публічні закупівлі, який установлює правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади (далі - Закон), метою якого є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.

Відповідно до статті 3 Закону закупівлі здійснюються за такими принципами, зокрема, добросовісна конкуренція серед учасників, максимальна економія та ефективність, відкритість та прозорість на всіх стадіях закупівель, недискримінація учасників, об`єктивна та неупереджена оцінка тендерних пропозицій, запобігання корупційним діям і зловживанням.

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Стаття 652 ЦК України передбачає, що у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Через зміну істотних обставин договір може бути змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) у момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

За загальним правилом істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі.

Однак, вищевказана норма передбачає випадки, при яких допускається зміна істотних умов договору про закупівлю. Зокрема зміна істотних умов договору можлива у разі збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю.

Системний аналіз положень статей 651, 652 ЦК України та положень ст. 36 (ст. 41) Закону Про публічні закупівлі дає підстави для висновку про те, що зміна істотних умов договору про закупівлю (збільшення ціни за одиницю товару) є правомірною виключно за таких умов: відбувається за згодою сторін; порядок зміни умов договору має бути визначений самим договором (відповідно до проекту, який входив до тендерної документації); підстава збільшення - коливання ціни такого товару на ринку (обґрунтоване і документально підтверджене постачальником); ціна за одиницю товару може збільшуватися не більше ніж на 10 %; загальна сума (ціна) договору не повинна збільшуватися.

У наших умовах, хоча й було надане документальне підтвердження коливання ціни на ринку, все ж таки, загальний відсоток підвищення ціни за одиницю товару в період дії договорів перевищив 10 %.

Погодження Споживача на підписання додаткових угод, враховуючи, що відмова від такого підписання була б підставою для припинення постачання електроенергії, не зумовлює їх правомірність та не впливає на висновки щодо недотримання сторонами законодавства про закупівлі.

Враховуючи зазначене вище, дії сторін в частині укладання додаткових угод від 01.09.2020 № 2, від 09.09.2020 № 3, від 17.09.2020 № 4, від 12.10.2020 № 5, від 17.11.2020 № 6, від 29.12.2020 № 7 порушують основні принципи здійснення публічних закупівель, передбачених статтею 3 Закону, та вимоги статті 41 Закону, в частині максимального підвищення ціни за одиницю товару до 10 % незалежно від того, як часто відбуваються такі зміни (кількість підписаних додаткових угод).

Таким чином позивач зауважив, що оскаржувані додаткові угоди укладені з порушенням вимог ст. 36 Закону Про публічні закупівлі (в редакції до 19.04.2020), ст. 5, ч. 5 ст. 41 Закону Про публічні закупівлі (в редакції з 19.04.2020), ч. 2 ст. 632 ЦК України.

Кожна сторона договору має добросовісно користуватися наданими їй правами, не допускати зловживання правом, його використання на шкоду іншим особам (стаття 13 ЦК України).

За приписами ч. 1 ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до ч. 4 статті 41 Закону № 922-VIII умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі.

Відповідно до ч. 1 ст. 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Згідно із ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частиною першою статті 203 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 215 ЦК України передбачено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Зміна ціни товару в бік збільшення до передачі його у власність покупця за договором про закупівлю можлива у випадку збільшення ціни такого товару на ринку, якщо сторони договору про таку умову домовились. Якщо сторони договору про таку умову не домовлялись, то зміна ціни товару в бік збільшення у випадку зростання ціни такого товару на ринку можлива, лише якщо це призвело до істотної зміни обставин, в порядку ст. 652 ЦК України, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Відповідно до ч. 5 ст. 5 Закону, замовники, учасники процедур закупівлі, суб`єкт оскарження, а також їхні представники повинні, добросовісно користуватися своїми правами, визначеними цим Законом. Забороняється зловживання правами, у тому числі правом на оскарження рішень, дії чи бездіяльності замовника.

Як зазначено в ч. 1 ст. 41 Закону, договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Згідно з ч. 4 ст. 41 Закону, умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції/пропозиції за результатами електронного аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі або узгодженої ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції/пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі.

Разом з тим п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону встановлено, що істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, зокрема збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії.

Ключовим у даній нормі Закону є те, що для збільшення ціни за одиницю товару має бути реальне коливання ціни такого товару на ринку в сторону збільшення, що повинно оцінюватися починаючи від підписання договору та до моменту укладення відповідної додаткової угоди (або ж момент розповсюдження дії додаткової угоди), тобто на момент укладання додаткової угоди ціни на товар повинні бути вищими ніж на момент укладання основного договору про закупівлю (або ж додаткової угоди, у разі її обґрунтованого укладення).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином, зокрема відповідно до умов договору. Частиною 1 ст. 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Варто відмітити, що Закон не містить виключень з цього правила.

Отже, зміна істотних умов договору про закупівлю (збільшення ціни за одиницю товару) є правомірною виключно за таких умов: відбувається за згодою сторін; порядок зміни умов договору має бути визначений самим договором (відповідно до проекту, який входив до тендерної документації); підстава коливання ціни такого товару на ринку (обґрунтоване і документальне підтверджене постачальником); ціна на одиницю товару може збільшуватися не більше ніж на 10 %; загальна сума (ціна) договору не повинна збільшуватися.

Разом з тим, аналізуючи підстави внесення змін до Договору шляхом підписання додаткових угод встановлено, що ТОВ Вільна енергетична компанія Палівенерго під час укладення спірних додаткових угод, всупереч вимогам п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону, збільшено ціну електроенергії без належного підтвердження наявності коливання ціни на електричну енергію як на момент звернення відповідача з пропозиціями про внесення змін до Договорів, так і на момент підписання спірних Додаткових угод. Жоден із документів, які стали підставою для укладення Додаткових угод, не містить інформації про коливання ціна на електричну енергію на ринку у період з дати укладення попередньої Додаткової угоди, якою збільшено ціну на товар, до дати звернення Постачальника з пропозиціями внести наступні зміни до Договору в частині збільшення ціни на одиницю товару (або ж дати укладення наступної Додаткової угоди).

Крім того, суд зазначає, що постачальнику треба не лише довести підвищення ціни на певний товар на певному ринку за допомогою доказів, але й обґрунтувати для замовника самі пропозиції про підвищення ціни, визначеної у договорі.

Постачальник повинен обґрунтувати, чому таке підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору по запропонованій замовнику на відкритих торгах ціні, навести причини, через які виконання укладеного договору стало для нього вочевидь невигідним.

Також постачальник має довести, що підвищення ціни не є прогнозованим (його неможливо було передбачити і закласти в ціну товару на момент подання постачальником тендерної пропозиції).

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22 судом зроблено висновок про застосування норм пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України Про публічні закупівлі: У будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії договору. Тобто під час дії договору про закупівлю сторони можуть неодноразово змінювати ціну товару в бік збільшення за наявності умов, встановлених у статті 652 ЦК України та пункті 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII, проте загальне збільшення такої ціни не повинно перевищувати 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі.

В інших випадках не досягається мета Закону № 922-VIII, яка полягає в забезпеченні ефективного та прозорого здійснення закупівель, створенні конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобіганні проявам корупції в цій сфері та розвитку добросовісної конкуренції, оскільки продавці з метою перемоги можуть під час проведення процедури закупівлі пропонувати ціну товару, яка нижча за ринкову, а в подальшому, після укладення договору про закупівлю, вимагати збільшити цю ціну, мотивуючи коливаннями ціни такого товару на ринку.

Як зазначено вище сторонами збільшено ціну за 1 кВт*год більше ніж на 10 %, при цьому, зменшено загальний обсяг електроенергії, яка мала бути поставлена відповідачем.

Як зазначив Верховний Суд у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 18.06.2021 року у справі № 927/491/19, метою регулювання Закону України Про публічні закупівлі, а саме закріплення можливості сторін змінити умови укладеного договору шляхом збільшення ціни за одиницю товару до 10 %, є запобігання ситуаціям, коли внаслідок істотної зміни обставин укладений договір стає вочевидь невигідним для постачальника.

Тобто, передбачена законодавством про публічні закупівлі норма застосовується, якщо відбувається значне коливання (зростання) ціни на ринку, яке робить для однієї сторони договору його виконання вочевидь невигідним, збитковим. Для того, щоб за таких обставин не був розірваний вже укладений договір і щоб не проводити новий тендер, закон дає можливість збільшити ціну, але не більше як на 10 %. Інше тлумачення відповідної норми Закону України Про державні закупівлі нівелює, знецінює, робить непрозорою процедуру відкритих торгів. Верховний Суд вважає, що обмеження 10 % застосовується як максимальний ліміт щодо зміни ціни, визначеної у договорі, незалежно від того, як часто відбуваються такі зміни (кількість підписаних додаткових угод).

За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що сторони допустили зловживання своїм правом на зміну умов договору.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 18.06.2021 року у справі № 927/491/19 (у подібній справі).

Враховуючи те, що додаткові угоди № 2 від 01.09.2020, № 3 від 09.09.2020, № 4 від 17.09.2020, № 5 від 12.10.2020, № 7 від 29.12.2020 до Договору на постачання електричної енергії споживачу № 278 від 15.07.2020, № 2 від 16.02.2021, № 3 від 16.02.2021, № 5 від 09.03.2021, № 6 від 10.03.2021, № 7 від 10.03.2021, № 12 від 15.09.2021, № 14 від 12.10.2021, № 15 від 13.10.2021, № 16 від 13.10.2021, № 19 від 04.11.2021, № 20 від 15.11.2021, № 23 від 07.12.2021 до Договору на постачання електричної енергії споживачу № 375 від 11.01.2021, № 2 від 21.12.2021, № 5 від 17.01.2022 до Договору на постачання електричної енергії споживачу № 375/1 від 27.10.2021, укладені із порушенням вимог ч. 1 ст. 203 та п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України Про публічні закупівлі, то в силу статті 215 Цивільного кодексу України такі правочини є недійсними.

Положеннями ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Приписами ч. 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 статті 76 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За результатами аналізу всіх наявних у справі доказів в їх сукупності суд приходить до висновку, що докази на підтвердження правомірності позовних вимог є більш вірогідними, ніж докази надані на їх спростування.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч. 5 ст. 236 ГПК України).

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 238 ГПК України у мотивувальній частині рішення зазначається, зокрема, мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Пункт 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994 Європейського суду з прав людини у справі Руїс Торіха проти Іспанії). Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією.

Суд зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV (3477-15) Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

З приводу висвітлення всіх доводів відповідача суд враховує практику Європейського суду з прав людини, який у рішенні в справі Серявін та інші проти України вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України № 4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

З урахуванням наведених обставин справи та наданих сторонами доказів, відповідачем не спростовано обґрунтованої позиції позивача щодо правомірності заявленого позову, та не доведено обставини на які посилається відповідач в обґрунтування своїх заперечень на позов.

За результатами з`ясування обставин, на які позивач посилався як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні судом, і з наданням оцінки всім аргументам у їх сукупності та взаємозв`язку, як це передбачено вимогами ст. ст. 75 - 79, 86 ГПК України, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Судові витрати згідно ст. ст. 123, 129 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства, статтями 129, 238, 240, 241, 256 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати недійсною додаткову угоду № 2 від 01.09.2020 до Договору на постачання електричної енергії споживачу № 278 від 15.07.20, укладеного між Запорізьким комунальним підприємством міського електротранспорту Запоріжелектротранс (вул. Шкільна, 2, м. Запоріжжя, 69095, ) та Товариством з обмеженою відповідальністю Вільна енергетична компанія Палівенерго (, просп. Соборний, 180, м. Запоріжжя, 69035).

Визнати недійсною додаткову угоду № 3 від 09.09.2020 до Договору на постачання електричної енергії споживачу № 278 від 15.07.20, укладеного між Запорізьким комунальним підприємством міського електротранспорту Запоріжелектротранс (вул. Шкільна, 2, м. Запоріжжя, 69095, ) та Товариством з обмеженою відповідальністю Вільна енергетична компанія Палівенерго (, просп. Соборний, 180, м. Запоріжжя, 69035).

Визнати недійсною додаткову угоду № 4 від 17.09.2020 до Договору на постачання електричної енергії споживачу № 278 від 15.07.20, укладеного між Запорізьким комунальним підприємством міського електротранспорту Запоріжелектротранс (вул. Шкільна, 2, м. Запоріжжя, 69095, ) та Товариством з обмеженою відповідальністю Вільна енергетична компанія Палівенерго (, просп. Соборний, 180, м. Запоріжжя, 69035).

Визнати недійсною додаткову угоду № 5 від 12.10.2020 до Договору на постачання електричної енергії споживачу № 278 від 15.07.20, укладеного між Запорізьким комунальним підприємством міського електротранспорту Запоріжелектротранс (вул. Шкільна, 2, м. Запоріжжя, 69095, ) та Товариством з обмеженою відповідальністю Вільна енергетична компанія Палівенерго (, просп. Соборний, 180, м. Запоріжжя, 69035).

Визнати недійсною додаткову угоду № 7 від 29.12.2020 до Договору на постачання електричної енергії споживачу № 278 від 15.07.20, укладеного між Запорізьким комунальним підприємством міського електротранспорту Запоріжелектротранс (вул. Шкільна, 2, м. Запоріжжя, 69095, ) та Товариством з обмеженою відповідальністю Вільна енергетична компанія Палівенерго (, просп. Соборний, 180, м. Запоріжжя, 69035).

Визнати недійсною додаткову угоду № 2 від 16.02.2021 до Договору на постачання електричної енергії споживачу № 375 від 11.01.21, укладеного між Запорізьким комунальним підприємством міського електротранспорту Запоріжелектротранс (вул. Шкільна, 2, м. Запоріжжя, 69095, ) та Товариством з обмеженою відповідальністю Вільна енергетична компанія Палівенерго (, просп. Соборний, 180, м. Запоріжжя, 69035).

Визнати недійсною додаткову угоду № 3 від 16.02.2021 до Договору на постачання електричної енергії споживачу № 375 від 11.01.21, укладеного між Запорізьким комунальним підприємством міського електротранспорту Запоріжелектротранс (вул. Шкільна, 2, м. Запоріжжя, 69095, ) та Товариством з обмеженою відповідальністю Вільна енергетична компанія Палівенерго (, просп. Соборний, 180, м. Запоріжжя, 69035).

Визнати недійсною додаткову угоду № 5 від 09.03.2021 до Договору на постачання електричної енергії споживачу № 375 від 11.01.21, укладеного між Запорізьким комунальним підприємством міського електротранспорту Запоріжелектротранс (вул. Шкільна, 2, м. Запоріжжя, 69095, ) та Товариством з обмеженою відповідальністю Вільна енергетична компанія Палівенерго (, просп. Соборний, 180, м. Запоріжжя, 69035).

Визнати недійсною додаткову угоду № 6 від 10.03.2021 до Договору на постачання електричної енергії споживачу № 375 від 11.01.21, укладеного між Запорізьким комунальним підприємством міського електротранспорту Запоріжелектротранс (вул. Шкільна, 2, м. Запоріжжя, 69095, ) та Товариством з обмеженою відповідальністю Вільна енергетична компанія Палівенерго (, просп. Соборний, 180, м. Запоріжжя, 69035).

Визнати недійсною додаткову угоду № 7 від 10.03.2021 до Договору на постачання електричної енергії споживачу № 375 від 11.01.21, укладеного між Запорізьким комунальним підприємством міського електротранспорту Запоріжелектротранс (вул. Шкільна, 2, м. Запоріжжя, 69095, ) та Товариством з обмеженою відповідальністю Вільна енергетична компанія Палівенерго (, просп. Соборний, 180, м. Запоріжжя, 69035).

Визнати недійсною додаткову угоду № 12 від 15.09.2021 до Договору на постачання електричної енергії споживачу № 375 від 11.01.21, укладеного між Запорізьким комунальним підприємством міського електротранспорту Запоріжелектротранс (вул. Шкільна, 2, м. Запоріжжя, 69095, ) та Товариством з обмеженою відповідальністю Вільна енергетична компанія Палівенерго (, просп. Соборний, 180, м. Запоріжжя, 69035).

Визнати недійсною додаткову угоду № 14 від 12.10.2021 до Договору на постачання електричної енергії споживачу № 375 від 11.01.21, укладеного між Запорізьким комунальним підприємством міського електротранспорту Запоріжелектротранс (вул. Шкільна, 2, м. Запоріжжя, 69095, ) та Товариством з обмеженою відповідальністю Вільна енергетична компанія Палівенерго (, просп. Соборний, 180, м. Запоріжжя, 69035).

Визнати недійсною додаткову угоду № 15 від 13.10.2021 до Договору на постачання електричної енергії споживачу № 375 від 11.01.21, укладеного між Запорізьким комунальним підприємством міського електротранспорту Запоріжелектротранс (вул. Шкільна, 2, м. Запоріжжя, 69095, ) та Товариством з обмеженою відповідальністю Вільна енергетична компанія Палівенерго (, просп. Соборний, 180, м. Запоріжжя, 69035).

Визнати недійсною додаткову угоду № 16 від 13.10.2021 до Договору на постачання електричної енергії споживачу № 375 від 11.01.21, укладеного між Запорізьким комунальним підприємством міського електротранспорту Запоріжелектротранс (вул. Шкільна, 2, м. Запоріжжя, 69095, ) та Товариством з обмеженою відповідальністю Вільна енергетична компанія Палівенерго (, просп. Соборний, 180, м. Запоріжжя, 69035).

Визнати недійсною додаткову угоду № 19 від 04.11.2021 до Договору на постачання електричної енергії споживачу № 375 від 11.01.21, укладеного між Запорізьким комунальним підприємством міського електротранспорту Запоріжелектротранс (вул. Шкільна, 2, м. Запоріжжя, 69095, ) та Товариством з обмеженою відповідальністю Вільна енергетична компанія Палівенерго (, просп. Соборний, 180, м. Запоріжжя, 69035).

Визнати недійсною додаткову угоду № 20 від 15.11.2021 до Договору на постачання електричної енергії споживачу № 375 від 11.01.21, укладеного між Запорізьким комунальним підприємством міського електротранспорту Запоріжелектротранс (вул. Шкільна, 2, м. Запоріжжя, 69095, ) та Товариством з обмеженою відповідальністю Вільна енергетична компанія Палівенерго (, просп. Соборний, 180, м. Запоріжжя, 69035).

Визнати недійсною додаткову угоду № 23 від 07.12.2021 до Договору на постачання електричної енергії споживачу № 375 від 11.01.21, укладеного між Запорізьким комунальним підприємством міського електротранспорту Запоріжелектротранс (вул. Шкільна, 2, м. Запоріжжя, 69095, ) та Товариством з обмеженою відповідальністю Вільна енергетична компанія Палівенерго (, просп. Соборний, 180, м. Запоріжжя, 69035).

Визнати недійсною додаткову угоду № 2 від 21.12.2021 до Договору на постачання електричної енергії споживачу № 375/1 від 27.10.21, укладеного між Запорізьким комунальним підприємством міського електротранспорту Запоріжелектротранс (вул. Шкільна, 2, м. Запоріжжя, 69095, ) та Товариством з обмеженою відповідальністю Вільна енергетична компанія Палівенерго (, просп. Соборний, 180, м. Запоріжжя, 69035).

Визнати недійсною додаткову угоду № 5 від 17.01.2022 до Договору на постачання електричної енергії споживачу № 375/1 від 27.10.21, укладеного між Запорізьким комунальним підприємством міського електротранспорту Запоріжелектротранс (вул. Шкільна, 2, м. Запоріжжя, 69095, ) та Товариством з обмеженою відповідальністю Вільна енергетична компанія Палівенерго (, просп. Соборний, 180, м. Запоріжжя, 69035).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Вільна енергетична компанія Палівенерго (, просп. Соборний, 180, м. Запоріжжя, 69035) на користь Запорізького комунального підприємства міського електротранспорту Запоріжелектротранс (вул. Шкільна, 2, м. Запоріжжя, 69095, ел. пошта - , ) у розмірі 46 025 (сорок шість тисяч двадцять) грн. 60 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Копію рішення надіслати сторонам (до електронного кабінету).

Розмістити повний текст рішення на сайті господарського суду Запорізької області (https://zp.arbitr.gov.ua/sud5009/gromadyanam/advert/).

Відповідно ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до пп. 17.5 п. 17 розділу XI Перехідних положень ГПК України рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено та підписано 10.07.2024.

Суддя Володимир ЧЕРКАСЬКИЙ