ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.07.2024 Справа № 917/292/24

Господарський суд Полтавської області у складі судді Мацко О.С., розглянувши у спрощеному провадженні матеріали справи

за позовною заявою Комунального підприємства «Кременчукводоканал» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, 39623, Полтавська обл., м. Кременчук, вул. Героїв Маріуполя, 35А, ,

до Фізичної особи-підприємця Казанчевої Вікторії Євгенівни, АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

про стягнення 24 303,73 грн.,

Представники сторін: не викликались.

Суть спору:

Розглядається позовна заява Комунального підприємства «Кременчукводоканал» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області до Фізичної особи-підприємця Казанчевої Вікторії Євгенівни про стягнення 24 303,73 грн., з яких 18 615,74 грн. плата за понаднормові скиди стічних вод за договором на послуги з водопостачання та водовідведення № 4333 від 23.03.2018 р., 4 548,35 грн. пеня, 656,23 грн. втрати від інфляції, 483,41 грн. 3 % річних.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 04.03.2024 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі; розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Аргументи учасників справи:

Викладені в позовній заяві вимоги позивач обґрунтовує тим, що згідно з даними обліку за період з січня по грудень 2022 року відповідачем було скинуто в мережу КП «Кременчукводоканал» 288 куб. м. стічних вод, в т.ч. понад встановлений ліміт 266 куб. м., однак в порушення умов договору на послуги з водопостачання та водовідведення № 4333 від 23.03.2018 р. та чинного законодавства не сплачено за понаднормові скиди стічних вод.

У відзиві б/н від 23.03.2024 р. (вх. № 3957 від 23.03.2024 р.) відповідач про ти задоволення позовних вимог КП «Кременчукводоканал» заперечує посилаючись на наступне:

- умовами договору № 4333 від 23.03.2018 р. не передбачено можливість продовжувати його невизначене число разів, а тому строк його дії сплив; у публічному індивідуальному договорі про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення відсутня умова щодо сплати за понаднормовий скид об`ємів стічних вод в 5-кратному розмірі встановленого тарифу;

- Фізична особа-підприємець Казанчева Вікторія Євгенівна скидає у системи водовідведення господарсько-побутові води, а не води технологічного походження, що виключає можливість застосування щодо неї відповідальності, передбаченої Правилами приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення;

- вимога позивача сплатити п`ятикратний розмір тарифу за скидання стічних вод ґрунтується на зловживанні позивачем своїм монопольним становищем.

Крім того, у відзиві відповідач стверджує, що заявлена позивачем до стягнення сума є неустойкою, та просить зменшити її розмір до 100,00 грн.

27.03.2024 року позивач подав до суду відповідь на відзив б/н від 26.03.2024 р. (вх. № 4166), у якому зазначив наступне:

- відповідачем не оспорюються вказані у позовній заяві у даній справі об`єми скинутих понад встановлений ліміт стічних вод;

- посилання ФОП Казанчевої В.Є. на те, що строк дії договору може бути продовжено лише один раз, не підтверджено жодним нормативно-правовим обґрунтуванням;

- відповідачем було особисто подано до КП «Кременчукводоканал» розрахунок об`ємів водоспоживання та водовідведення до договору № 4333 від 23.03.2018 р., у якому зазначено, що витрати води складають 1,80 куб. м.;

- плата за скид стічних вод є саме заборгованістю, а не оперативно-господарською санкцією в розумінні ст. 235 Господарського кодексу України.

Інших заяв по суті спору до суду не надходило.

Виклад обставин справи, встановлених судом:

23.03.2018 року між Комунальним підприємством «Кременчукводоканал» та Фізичною особою-підприємцем Казанчевою Вікторією Євгенівною був укладений договір № 4333 на послуги з водопостачання та водовідведення.

Відповідно до умов договору Водоканал (КП «Кременчукводоканал») зобов`язується надати Споживачу (ФОП Казанчева В.Є.) послуги з централізованого постачання холодної води та централізованого водовідведення до офісного приміщення відповідача по вул. Академіка Маслова, 15/4.

Згідно з п. 9.1 договору № 4333 від 23.03.2018 р. він вступає в силу з 23.03.2018 р. і діє до 23.08.2019 р., згідно ст. 631 ЦК України. Договір вважається переукладеним на новий строк на таких же умовах, якщо за один місяць до його припинення жодна із сторін письмового не заявить про закінчення строку його дії.

При цьому, згідно з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 19.05.2020 р. у справі № 910/719/19, від 18.01.2022 р. у справі № 925/181/20 (925/411/21) та ін., допускається неодноразове продовження строку дії договору у разі наявності у ньому положення, аналогічного пункту 9.1 договору № 4333 від 23.03.2018 р., а тому посилання ФОП Казанчевої В.Є. на те, що строк дії договору може бути продовжено лише один раз, є безпідставними.

Оскільки докази звернення сторін щодо припинення договору № 4333 від 23.03.2018 р. в матеріалах справи відсутні, він вважається чинним.

Пунктом 2.2 договору встановлено, що Водоканал надає Споживачу послуги з водопостачання та водовідведення в розмірі встановленого ліміту: а) водопостачання 1,80 м3/місяць, 21,60 м3/рік, б) водовідведення 1,80 м3/місяць, 21,60 м3/рік, визначеного розрахунком (паспортом водного господарства), виконаними на підставі опитувальних листів, технічних умов на приєднання, індивідуальних норм водоспоживання та водовідведення на одиницю продукції чи послуг.

Ліміти водоспоживання та водовідведення підлягають перегляду в разі змін у діяльності Споживача, якщо вони ведуть до змін обсягів споживання питної води та скиду стічних вод, а в період відсутності приладів обліку щорічно.

Отже, ліміти водоспоживання та водовідведення у приміщенні відповідача були визначені на підставі інформації, наданої Фізичною особою-підприємцем Казанчевою Вікторією Євгенівною, та вказані у договорі на послуги з водопостачання та водовідведення, підписаному сторонами.

Доказів звернення відповідача до позивача із заявою щодо перегляду лімітів водоспоживання та водовідведення, як і доказів внесення сторонами змін до договору № 4333 від 23.03.2018 р. в частині зазначення вказаних лімітів, до суду не надано.

Згідно з п. 4.2.4 договору на послуги з водопостачання та водовідведення № 4333 від 23.03.2018 р. Споживач зобов`язаний дотримуватись установлених Водоканалом кількісних та якісних показників стічних вод на своїх каналізаційних випусках.

Пунктом 2.4 договору визначено, що Споживач сплачує Водоканалу за скид об`ємів стічних вод, які перевищують указані в договорі, у п`ятикратному розмірі встановленого тарифу відповідно до умов договору.

Оплата наданого рахунку за отримані послуги проводиться Споживачем протягом 3-х банківських днів з дати отримання рахунку.

Згідно з даними обліку (а.с. 38-39) за період з січня по грудень 2022 року відповідачем було скинуто в мережу КП «Кременчукводоканал» 288 куб. м. стічних вод, в т.ч. понад встановлений ліміт 266 куб. м.

Позивач вказує, що відповідачем в порушення умов договору на послуги з водопостачання та водовідведення № 4333 від 23.03.2018 р. та чинного законодавства не сплачено за понаднормові скиди стічних вод, з огляду на що заявив до стягнення з Фізичної особи-підприємця Казанчевої Вікторії Євгенівни 24 303,73 грн., з яких 18 615,74 грн. плата за понаднормові скиди стічних вод за договором на послуги з водопостачання та водовідведення № 4333 від 23.03.2018 р., 4 548,35 грн. пеня, 656,23 грн. втрати від інфляції, 483,41 грн. 3 % річних.

Перелік доказів, якими позивач обґрунтовує наявність обставин, що є предметом доказування у даній справі: договір купівлі-продажу № 2131 від 17.10.2017 р., договір на послуги з водопостачання та водовідведення № 4333 від 23.03.2018 р. з додатком, лист № 16/1196 від 02.03.2023 р. з рахунком № 4333/5 від 02.03.2023 р., дані по ліміту відповідача з 01.01.2022 р. по 31.12.2022 р. та ін.

Перелік доказів, якими відповідач обґрунтовує заперечення проти позову: договір на виконання робіт № 7543 від 20.12.2017 р., рахунок на оплату № 1058 від 20.12.2017 р., технічні умови на приєднання до централізованих систем водопостачання та водовідведення міста Кременчука та ін.

Оцінка аргументів учасників справи з посиланням на норми права, якими керувався суд:

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно з п. 4.2 договору на послуги з водопостачання та водовідведення № 4333 від 23.03.2018 р. Споживач зобов`язаний виконувати вимоги Законів України «Про житлово-комунальні послуги», «Про питну воду та питне водопостачання», «Про метрологію та метрологічну діяльність», Правил користування, Правил приймання, місцевих правил та інших нормативно-правових актів; дотримуватись установлених Водоканалом кількісних та якісних показників стічних вод на своїх каналізаційних випусках.

Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 316 від 01.12.2017 р. затверджено Правила приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення.

Ці Правила поширюються на суб`єктів господарювання, що провадять господарську діяльність з централізованого водовідведення (відведення та/або очищення стічних вод) (далі - виконавці), на юридичних осіб незалежно від форм власності та відомчої належності, фізичних осіб - підприємців, фізичних осіб, які провадять незалежну професійну діяльність і взяті на облік як самозайняті особи у контролюючих органах згідно з Податковим кодексом України, які використовують воду (у тому числі питну) для виробництва товарів та надання послуг та скидають стічні води до систем централізованого водовідведення або безпосередньо у очисні споруди системи централізованого водовідведення виконавця.

Згідно з п. 5 Розділу І Правил виконавці встановлюють кожному конкретному споживачу вимоги до скиду стічних вод до системи централізованого водовідведення на підставі вимог цих Правил, а також місцевих правил приймання.

Приймання стічних вод споживачів до системи централізованого водовідведення або безпосередньо на очисні споруди системи централізованого водовідведення здійснюється виключно за договорами (п. 10 Правил).

У пункті 2 Розділу ІІ Правил встановлено, що споживачі повинні дотримуватися вимог до скиду стічних вод та установлених кількісних та якісних показників стічних вод на випусках водовідведення споживачів, вимагати від субспоживачів виконання положень цих Правил та вимог місцевих правил приймання.

Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 316 від 01.12.2017 р. також було затверджено Порядок визначення розміру плати, що справляється за понаднормативні скиди стічних вод до систем централізованого водовідведення.

У пункті 1 Розділу ІІ вказаних Правил, положення якого кореспондуються з приписами п. 2.4 договору № 4333 від 23.03.2018 р., вказано, що додаткові обсяги стічних вод споживачів (не враховані договором), що надходять до систем централізованого водовідведення або безпосередньо на очисні споруди системи централізованого водовідведення виконавців, оплачуються споживачами у п`ятикратному розмірі встановленого тарифу на послугу водовідведення.

Також згідно з п. 2 Розділу ІІ Правил споживачі, які здійснюють скид стічних вод за відсутності чинного договору на централізоване водовідведення, сплачують виконавцю за весь об`єм стічних вод, скинутих за час відсутності такого договору, в п`ятикратному розмірі встановленого тарифу на послугу централізованого водовідведення.

Отже, вказаними нормами на відповідача покладено обов`язок сплачувати за понаднормативні скиди стічних вод у вищевстановленому розмірі.

При цьому, пунктом 3 Розділу І Правил визначено, що стічна вода вода, що утворилася в процесі господарсько-побутової і виробничої діяльності (крім шахтної, кар`єрної і дренажної води), а також відведена із забудованої території, на якій вона утворилася внаслідок атмосферних опадів.

У вказаному пункті окремо вказано термін стічна вода технологічного походження стічна вода, що утворилася в процесі виготовлення продукції та/або надання послуг.

Предметом позову у даній справі є стягнення з відповідач плати за понаднормові скиди стічних вод за договором на послуги з водопостачання та водовідведення № 4333 від 23.03.2018 р., а тому посилання відповідача на те, що Фізичною особою-підприємцем Казанчевою Вікторією Євгенівною не здійснюється скидання у системи водовідведення вод технологічного походження, судом не приймаються.

Як зазначено вище, згідно з даними обліку за період з січня по грудень 2022 року відповідачем було скинуто в мережу КП «Кременчукводоканал» 288 куб. м. стічних вод, в т.ч. понад встановлений ліміт 266 куб. м.

02.03.2023 року позивач звернувся до ФОП Казанчевої В.Є. з листом № 16/1196 від 02.03.2023 р. (а.с. 10), до якого було додано рахунок № 4333/5 від 02.03.2023 р. на оплату заборгованості за понаднормові скиди стічних вод за договором на послуги з водопостачання та водовідведення № 4333 від 23.03.2018 р. в розмірі 18 615,74 грн. (а.с. 15).

Відповідач в порушення умов договору та вимог чинного законодавства заборгованість у вказаному розмірі не сплатив.

Враховуючи викладене, з огляду на встановлені законом принципи змагальності сторін, відповідно до якого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, та вірогідності доказів, згідно з яким наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 18 615,74 грн. плати за понаднормові скиди стічних вод за договором на послуги з водопостачання та водовідведення № 4333 від 23.03.2018 р. підтверджені документально та нормами матеріального права, не спростовані відповідачем, а тому в цій частині підлягають задоволенню.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог КП «Кременчукводоканал» про стягнення з відповідача плати за понаднормові скиди стічних вод за договором на послуги з водопостачання та водовідведення № 4333 від 23.03.2018 р. останній, зокрема, стверджує про зловживання позивачем своїм монопольним становищем, однак, всупереч вимогам ст. 74 ГПК України, жодних доказів на підтвердження даних тверджень не надає.

Також у відзиві відповідач, посилаючись на те, що заявлена позивачем до стягнення сума є неустойкою, просить зменшити її розмір до 100,00 грн.

Однак, як зазначено у постановах Верховного Суду від 27.03.2018 р. у справі № 911/2720/17, від 18.01.2019 р. у справі № 920/730/16 та ін., плата за понаднормові скиди стічних вод є заборгованістю, а не штрафною чи оперативно-господарською санкцією. Вищевказане також підтверджується можливістю нарахування на вказану заборгованість пені, інфляційних втрат та відсотків річних, про що також неодноразово зазначав Верховний Суд.

Відповідно до ст. 610, ст. 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Одним із видів забезпечення виконання зобов`язань відповідно ст. 546, ст. 549 Цивільного кодексу України та ст. 199 Господарського кодексу України є неустойка (штраф, пеня), розмір якої визначається відповідно до умов договору, що не суперечать чинному законодавству України. Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Пунктом 4 ст. 231 Господарського кодексу України визначено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (п. 6 ст. 231 Господарського кодексу України).

Пунктом 5.1 договору на послуги з водопостачання та водовідведення № 4333 від 23.03.2018 р. визначено, що у разі несвоєчасного виконання умов оплати Споживач сплачує Водоканалу пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми простроченого платежу за кожний день затримки.

Позивачем наведено розрахунок пені за порушення відповідачем строків здійснення оплати за понаднормові скиди стічних вод за договором на послуги з водопостачання та водовідведення № 4333 від 23.03.2018 р. за період з 13.03.2023 р. по 12.09.2023 р. в сумі 4 548,35 грн. (а.с. 20-21).

Водночас, як зазначено у договорі № 4333 від 23.03.2018 р., оплата проводиться Споживачем протягом 3-х банківських днів з дати отримання рахунку (п. 3.1 договору).

Згідно з відміткою на листі № 16/1196 від 02.03.2023 р., до якого було додано рахунок на оплату за понаднормові скиди стічних вод № 4333/5 від 02.03.2023 р., засвідченою підписом відповідача, останній отримав вказані документи 23.03.2023 року.

Відповідно до ст. 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Отже, останнім днем на оплату рахунку № 4333/5 від 02.03.2023 р. є 28.03.2023 р.

З урахуванням викладеного, суд здійснив перерахунок пені за несвоєчасне виконання відповідачем грошових зобов`язань за договором № 4333 від 23.03.2018 р. за період з 29.03.2023 р. по 12.09.2023 р. та дійшов висновку про задоволення вказаних вимог позивача в сумі 4 140,34 грн. (розрахунок в матеріалах справи).

Відповідно ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем приведено розрахунок 3 % річних за прострочення здійснення оплати за понаднормові скиди стічних вод № 4333/5 від 02.03.2023 р. в розмірі 483,41 грн. за період з 13.03.2023 р. по 22.01.2024 р. та інфляційних втрат в розмірі 656,23 грн. за період з березня по грудень 2023 року (а.с. 21-22).

Суд здійснив перерахунок розміру 3% річних за період з 29.03.2023 р. по 22.01.2024 р. та інфляційних втрат за період з квітня 2023 року по грудень 2023 року та дійшов висновку про задоволення вказаних вимог позивача в сумі 458,93 грн. та 371,42 грн. відповідно (розрахунок в матеріалах справи).

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 13 ГПК України). Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст.79 ГПК України).

Відповідно до частини 5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Крім того, згідно зі ст. 161 ГПК України при розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.

Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Також у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Трофимчук проти України» від 28.10.2010 р. № 4241/03 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

Відповідно до ч. 23 рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України» за заявою № 63566/00 суд нагадує, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення.

У даному випадку, дослідивши та оцінивши докази, наявні у матеріалах справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог Комунального підприємства «Кременчукводоканал» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області в частині стягнення з Фізичної особи-підприємця Казанчевої Вікторії Євгенівни 18 615,74 грн. плати за понаднормові скиди стічних вод за договором на послуги з водопостачання та водовідведення № 4333 від 23.03.2018 р., 4 140,34 грн. пені, 371,42 грн. втрат від інфляції, 458,93 грн. 3 % річних. В задоволенні решти позовних вимог у даній справі слід відмовити.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходив із наступного.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на викладене, судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача в сумі 2 938,63 грн.

Керуючись ст. 129, 231, 232, 233, 237, 238, 252 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Казанчевої Вікторії Євгенівни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Комунального підприємства «Кременчукводоканал» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області (39623, Полтавська обл., м. Кременчук, вул. Героїв Маріуполя, 35А, ) 18 615,74 грн. плата за понаднормові скиди стічних вод за договором на послуги з водопостачання та водовідведення № 4333 від 23.03.2018 р., 4 140,34 грн. пеня, 371,42 грн. втрати від інфляції, 458,93 грн. 3 % річних, 2 938,63 грн. судового збору.

3. Видати наказ з набранням чинності цим рішенням.

4. В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається в порядку і строки, встановлені ст.ст.256,257 ГПК України.

Повне рішення складено 08.07.2024 р.

Суддя О.С. Мацко