ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.07.2024 року м.Дніпро Справа № 904/3176/23

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Дарміна М.О.

суддів: Чус О.В., Кощеєва І.М.

розглянувши в порядку письмового провадження без виклику (повідомлення) сторін апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Михайлової Катерини Ігорівни на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.12.2023 (суддя Бєлік В.Г.) у справі №904/3176/23

за позовом Акціонерного товариства "АКЦЕНТ-БАНК", м. Київ

до Фізичної особи-підприємця Михайлової Катерини Ігорівни, м. Дніпро

про стягнення заборгованості за кредитним договором №20.00. від 17.02.2022 у загальному розмірі 552 684, 44 грн.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції:

Акціонерне товариство "АКЦЕНТ-БАНК" (далі - Позивач) звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, у якій просить стягнути з Фізичної особи-підприємця Михайлової Катерини Ігорівни (далі - Відповідач) заборгованість за кредитним договором №20.00. від 17.02.2022 у загальному розмірі 552 684, 44 грн., з яких: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) у розмірі 500 000, 00 грн., загальний залишок заборгованості за процентами у розмірі 36 884, 44 грн., загальний залишок заборгованості за винагородою у розмірі 15 800, 00 грн.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що на виконання укладенного 17.02.2021р. між Акціонерним товариством Акцент-Банк (далі - банк, позивач) та Фізичною особою-підприємцем Михайловою Катериною Ігорівною (далі - позичальник, відповідач) кредитного договору № 20.00. (далі договір), Банк надав позичальнику кредит в розмірі 500 000,00 грн, що підтверджується меморіальним ордером від 17.02.2022 № TR.22149286.24926.64999. Позичальник належним чином зобов`язання, передбачені умовами кредитного договору, не виконував. У зв`язку із чим станом на 19.04.2023 заборгованість відповідача за кредитним договором складала суму в розмірі 552 684,44 грн, з яких: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) у розмірі 500 000,00 грн, загальний залишок заборгованості за процентами у сумі 36 884,44 грн, загальний залишок заборгованості за винагородою у розмірі 15 800,00 грн. Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом у розмірі 500 000,00 грн, за процентами у розмірі 36 884,44 грн та винагороди у розмірі 15 800,00 грн, позивачем належним чином обґрунтовані, заявлені у відповідності до вимог чинного законодавства, підтверджуються належними доказами, які містяться в матеріалах справи, а відтак підлягають задоволенню в цій частині.

Підстави, з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи апеляційної скарги:

Не погодившись з рішенням суду, Фізична особа-підприємець Юрченко Олена Андріївна подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та винести нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Узагальнення доводів апеляційної скарги:

Апелянт зазначає, що останньому не було відомо про факт розгляду справи в суді першої інстанції і тому відповідачем не було надано до суду доказів сплати заборгованості за кредитом.

Скаржник стверджує, що за період з 18.04.2023 р. по 18.12.2023 р. Відповідачем було сплачено ще 136 400,00 гри. платежів за кредитним договором № 20.00.. Таким чином оскаржуване рішення фактично збільшує розмір заборгованості Відповідача перед Позивачем на вже сплачену суму у розмірі.

Враховуючи викладене, апелянт наголошує, що загальний розмір заборгованості останнього за кредитом становить 415 484,44 грн. При цьому, про сплату заборгованості ФОП Михайлова К.І. позивачу було відомо, проте не було подано заяву про зменшення розміру позовних вимог у даній справі.

Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі:

Згідно доводів позивача, викладених у відзиві на апеляційну скаргу зазначено, що відповідач та його представник мають електронні кабінети в Електронному суді, куди спрямовується інформація. Крім того, в апеляційній скарзі скаржником зазначено адресу ідентичну тій, що було зазначено позивачем у позовній заяві, куди направлялась кориспонденція засобами звичайної пошти.

Також, позивач зазначає, що рішенням суду чітко зазначено дату розрахунку заборгованості.

Позивач стверджує, що відповідач мав подати докази сплати заборгованості разом з відзивом на позовну заяву.

Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді:

Згідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.02.2024 у даній справі визначена колегія суддів у складі: головуючий, доповідач суддя Дармін М.О., судді: Чус О.В., судді Кощеєв І.М.

Ухвалою суду від 16.02.2024 відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження до Центрального апеляційного господарського суду матеріалів справи № 904/3176/23. Доручено Господарському суду Дніпропетровської області надіслати до Центрального апеляційного господарського суду матеріали справи №904/3176/23.

21.02.2024 до Центрального апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 904/3176/23.

Ухвалою апеляційного господарського суду від 22.02.2024 задоволено клопотання Фізичної особи-підприємця Михайлової Катерини Ігорівни про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.12.2023 року у справі №904/3176/23. Поновлено строк на апеляційне оскарження. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Михайлової Катерини Ігорівни на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.12.2023 у справі №904/3176/23. Призначено розгляд апеляційної скарги у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, в порядку письмового провадження.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, підтверджено матеріалами справи і не оспорюється сторонами спору:

17.02.2021 між Акціонерним товариством Акцент-Банк (далі - банк, позивач) та Фізичною особою-підприємцем Михайловою Катериною Ігорівною (далі - позичальник, відповідач) було укладено кредитний договір № 20.00. (далі договір).

Згідно з умовам кредитування вид кредиту строковий кредит (п. А1).

Ліміт цього договору: 500 000, 00 грн на фінансування поточної діяльності (п. А2).

Термін повернення кредиту: 14 лютого 2025. Позичальник здійснює погашення кредиту та процентів щомісячно ануїтетними (однаковими) платежами в розмірі та у строки згідно з графіком платежів (додаток № 1 цього договору).

Відповідно до п. п. А6, А10, А11 кредитного договору за користування кредитом позичальник сплачує фіксовані проценти у розмірі 20,90% річних. Позичальник щомісячно сплачує Банку винагороду за кредитне обслуговування у розмірі 0,79% (нуль цілих сімдесят дев`ять сотих) від суми зазначеного у п. А2 цього договору ліміту у поточну дату сплати процентів. Сплата винагороди здійснюється у гривні. Розрахунок здійснюється щоденно. Нарахування винагороди здійснюється у дату сплати. Сплата винагороди здійснюється згідно з Графіком платежу та, в разі дострокового погашення кредиту, згідно з фактичним періодом користування кредитними коштами від дати погашення згідно з Графіком платежу до дати дострокового погашення кредиту. Позичальник сплачує Банку винагороду за управління фінансовим інструментом у розмірі 0,0% (нуль цілих нуль сотих) процентів від суми встановленого у п. А.2 цього Договору ліміту. Сплата винагороди здійснюється у гривні, Нарахування винагороди здійснюється у дату сплати. Датою сплати є дата встановлення, а також дата збільшення ліміту по цьому Договору. Рахунок для сплати винагороди - UA2835782.

Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно, виходячи з фактичних залишків заборгованості за позичковим рахунком, фактичної кількості днів у місяці, 360 днів у році, та процентної ставки, передбаченої договором. При цьому день видачі та день повернення кредиту вважається одним днем (метод визначення днів для нарахування процентів "факт/360").

Якщо ануїтетний платіж не буде здійснено у відповідну дату згідно з графіком платежу, то заборгованість за кредитом та/або процентами вважається простроченою на наступний день (п. А.8 договору).

Відповідно до пункту 1.1. договору Банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати позичальнику кредит у вигляді згідно з п. А1 цього договору, з лімітом та на цілі, значені у п. А.2 договору, не пізніше 5 днів з моменту, зазначеною у третьому абзаці п. 2.1.2 цього договору, в обмін на зобов`язання позичальника щодо повернення кредиту, сплати процентів, винагороди, в обумовлені цим договором терміни.

Строковий кредит (далі - кредит) надається Банком у безготівковій формі шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника з подальшим перерахуванням за цільовим призначенням.

Термін повернення кредиту зазначений у п. А.3 цього договору. Зазначений термін може бути змінений згідно з п. А.12, 2.3.2, 2.4.1 цього договору (пункт 1.2 договору).

Згідно з п. 2.2.2, 2.2.3 кредитного договору позичальник зобов`язується сплатити проценти за користування кредитом відповідно до п.п. 4.1, 4.2, 4.3 кредитного договору та повернути кредит у терміни, встановлені п.п. 1.2, 2.2.14, 2.3.2 цього договору.

Відповідно до пункту 5.8 кредитного договору у випадку порушення позичальником термінів платежів по будь-якому із грошових зобов`язань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, що спричинило звернення банку до судових органів, позичальник сплачує банку штраф, що розраховується за наступною формулою: 1000грн + 5% від суми встановленого у п. А2 цього договору ліміту на цілі, відмінні від платежів для сплати за реєстрацію предметів застави у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна.

В пункті А3 договору зазначено, що згідно зі ст. 212, 651 Цивільного кодексу України, у випадку порушення позичальником будь-якого із зобов`язань, передбачених цим договором, банк на свій розсуд, починаючи з 31-го дня порушення будь-якого із зобов`язань, має право змінити умови цього договору, встановивши інший термін повернення кредиту. При цьому, банк направляє позичальнику письмове повідомлення із зазначенням дати терміну повернення кредиту. У випадку непогашення позичальником заборгованості за цим договором у термін, зазначений у повідомленні, уся заборгованість, починаючи з наступного дня дати, зазначеної у повідомленні, вважається простроченою.

Відповідно до пункту 2.3.2 кредитного договору при настанні будь-якої з наступних подій: порушенні позичальником будь-якого із зобов`язань, передбачених умовами цього договору, у т.ч. у випадку порушення цільового використання кредиту, банк, на свій розсуд, має право змінити умови цього договору - зажадати від позичальника дострокового повернення кредиту, сплати процентів за його користування, виконання інших зобов`язань за цим договором у повному обсязі шляхом відправлення повідомлення. При цьому, згідно зі ст. 212, 611, 651 ЦКУ за зобов`язаннями, терміни виконання яких не наступили, терміни вважаються такими, що наступили, у зазначену в повідомленні дату. У цю дату позичальник зобов`язується повернути банку суму кредиту у повному обсязі, проценти за фактичний строк його користування, повністю виконати інші зобов`язання за цим кредитом.

В пункті 6.1 договору сторони передбачили, що цей договір вважається укладеним з моменту підписання його сторонами.

Цей договір у частині пункту 4.4 цього договору набуває чинності з моменту підписання цього договору, в решті частин - з моменту надання позичальником розрахункових документів на використання кредиту у межах, зазначених у них сум, та діє в обсязі перерахованих коштів до повного виконання зобов`язань сторонами за цим договором (пункт 6.2 договору).

Умовами пункту 6.3 договору визначено, що він може були змінений або розірваний за ініціативою однієї зі сторін у встановленому законом та цим договором порядку.

Між позивачем та відповідачем підписаний додаток № 1 до договору "Графік погашення"

Банк виконав зобов`язання за вказаним договором та надав позичальнику кредит в розмірі 500 000,00 грн, що підтверджується меморіальним ордером від 17.02.2022 № TR.22149286.24926.64999 (арк.с. 21).

Враховуючи прострочення здійснення регулярних платежів позичальником, 30.03.2023 Банком на адресу ФОП Михайлової Катерини Ігорівни було направлено вимогу про дострокове повернення кредиту та процентів.

Позичальник належним чином зобов`язання, передбачені умовами кредитного договору, не виконував. У зв`язку із чим станом на 19.04.2023 заборгованість відповідача за кредитним договором складала суму в розмірі 552 684,44 грн, з яких: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) у розмірі 500 000,00 грн, загальний залишок заборгованості за процентами у сумі 36 884,44 грн, загальний залишок заборгованості за винагородою у розмірі 15 800,00 грн.

Обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції та оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників провадження у справі і висновків суду першої інстанції:

Заслухавши доповідь судді-доповідача щодо змісту судового рішення, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази у справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду встановила, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в силу наступного.

З урахуванням доводів і вимог апеляційної скарги, колегією суддів в порядку частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України не перевіряється правильність висновків суду першої інстанції в частині неоспорених сторонами обставин справи відносно того, що: 17.02.2021 між Акціонерним товариством Акцент-Банк (далі - банк, позивач) та Фізичною особою-підприємцем Михайловою Катериною Ігорівною (далі - позичальник, відповідач) було укладено кредитний договір № 20.00. (далі договір); що між позивачем та відповідачем підписаний додаток № 1 до договору "Графік погашення"; що Банк виконав зобов`язання за вказаним договором та надав позичальнику кредит в розмірі 500 000,00 грн, що підтверджується меморіальним ордером від 17.02.2022 № TR.22149286.24926.64999; що 30.03.2023 Банком на адресу ФОП Михайлової Катерини Ігорівни було направлено вимогу про дострокове повернення кредиту та процентів.

Відповідно до тексту описової частини оспорюваного рішення: «… Відповідно до статті 165 Господарського процесуального кодексу України, ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 23.06.2023 запропоновано учасникам справи подати до суду документи, але станом на 20.12.2023 вказані документи поданні не були.

Про розгляд справи відповідач повідомлявся рекомендованим листом з повідомленням про вручення за юридичною адресою, що підтверджується наявним у справі рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 561, яке повернулося до господарського суду з відміткою пошти "про вручення - 04.07.2023"…».

Колегія суддів зауважує, що суд не зобов`язаний встановлювати обсяг повноважень та особу, якій належить підпис у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення щодо отримання такої кореспонденції, якщо її було доставлено за офіційною адресою вказаною в ЄДР, яка співпадає з адресою зазначеною відповідачем в апеляційній скарзі.

Відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Вищенаведене спростовує доводи апеляційної скарги в частині того, що: … По перше необхідно зазначити, що Відповідачеві не було відомо про факт розгляду справи в суді першої інстанції і тому Відповідачем не було надано і тому Відповідачем не було подано до суду доказів сплати заборгованості за кредитом з боку Відповідача…».

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (частина третя статті 269 ГПК України).

Наведені положення визначають обов`язкову сукупність умов для вирішення питання про прийняття доказів апеляційним судом, а саме: (1) винятковість випадку та (2) причини неподання доказів у першій інстанції, що об`єктивно не залежать від учасника справи, а також (3) покладення тягаря доведення цих обставин на учасника справи, який ці докази подає (близький за змістом висновок викладений у постановах Верховного Суду від 13.04.2021 у справі № 909/722/14, від 01.07.2021 у справі № 46/603).

Верховний Суд сформулював усталений правовий висновок про те, що єдиний винятковий випадок, коли можливе прийняття судом, у тому числі апеляційної інстанції, доказів з порушеннями встановленого процесуальним законом порядку, - це наявність об`єктивних обставин, які унеможливлюють своєчасне вчинення такої процесуальної дії з причин, що не залежали від нього, тягар доведення яких покладений на учасника справи (подібні за змістом висновки щодо застосування статті 269 ГПК України викладено Верховним Судом, зокрема, у постановах від 18.06.2020 у справі № 909/965/16, від 26.02.2019 у справі № 913/632/17, від 13.01.2021 у справі № 10/Б-921/1442/2013).

Відповідно до частини першої статті 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Згідно з частиною четвертою цієї статті одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.

Отже, пропущений учасником процесуальний строк може бути поновлений судом за умови вчинення учасником процесуальної дії, для вчинення якої було встановлено строк, подання учасником заяви про поновлення процесуального строку та визнання причин пропуску строку поважними, крім випадків, коли ГПК України встановлено неможливість такого поновлення.

Оскільки скаржником не подано клопотання про поновлення пропущенного строку для подання доказів сплати заборгованості за кредитом на суму 136 400,00 грн (а.с. 89-103) , а доводи відповідача щодо його необізнанності з розглядом справи судом першої інстанції спростовуються наявністю в матеріалах справи рекомендованого поштового повідомлення про вручення відповідачу ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 23.06.2023 про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі №904/3176/23 (а.с. 41), доводи апеляційної скарги в частині того, що … Проте за період з 18.04.2023 р. по 18.12.2023 р. Відповідачем було сплачено ще 136400,00 гри. платежів за кредитним договором № 20.00..(копії квитанцій про сплату додаються)

Таким чином оскаржуване рішення фактично збільшує розмір заборгованості Відповідача перед Позивачем на вже сплачену суму у розмірі…

… Наявною в матеріалах справи банківською випискою по особовому рахунку відповідача за період з 17.02.2022 по 19.04.2023 підтверджується факт користування відповідачем кредитними коштами, наданими позивачем за Договором…

… Однак стягнення заборгованості не може перевищувати її дійсного розміру, а в даному випадкові заборгованість за кредитом частково була погашена Відповідачем під час розгляду справи судом першої інстанції.

Таким чином загальний розмір заборгованості Відповідача за кредитом складає 552684.44 (500000+36 884,44 +15000) -136400=415 484,44 грн. При цьому про сплату вищевказаних 110400 грн. Позивачеві було достовірно відомо, але ним не було подано до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог у справі…» відхиляються колегією суддів як такі, що подані з порушеннями встановленого процесуальним законом порядку

Відповідно до п.1 ч.1 ст.275 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права

Відповідно до частин 1, 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Під час розгляду справи, колегією суддів не встановлено порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення та неправильного застосування норм матеріального права.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі апеляційний суд дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції, викладених в рішенні суду першої інстанції, яке є предметом апеляційного оскарження.

З урахуванням вищевикладеного, рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.12.2023 у справі №904/3176/23 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга Фізичної особи-підприємця Михайлової Катерини Ігорівни на нього, відповідно, підлягає залишенню без задоволення.

Розподіл судових витрат:

У відповідності до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати за подання апеляційної скарги у сумі 12 435,41 грн покладаються на особу, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273, 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Михайлової Катерини Ігорівни на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.12.2023 у справі №904/3176/23 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.12.2023 у справі №904/3176/23 залишити без змін.

Вирати за подання апеляційної скарги у розмірі 12 435,41 грн покласти на скаржника.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, за винятком випадків передбачених п. 2 ч. 1 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя М.О. Дармін

Суддя О.В. Чус

Суддя І.М. Кощеєв