УХВАЛА

про залишення позову без руху

м. Київ

11.07.2024Справа № 910/8400/24

За позовом Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі філії «Рава-Руське лісове господарство»

До Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингфінанс»

про зобов`язання виконати умови форвардного контракту

Суддя Бондаренко-Легких Г. П.

Без виклику представників сторін.

ВСТАНОВИВ:

Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» в особі філії «Рава-Руське лісове господарство» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингфінанс»? в якому просить суд зобов`язати відповідача виконати умови форвардного контракту на продаж транспортного засобу від 30.06.2021.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, зважаючи на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України (далі -ГПК України) суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

(1) Пунктом 2 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України внормовано, що позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) та ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України).

В преамбулі позовної заяви вбачається, що позивач в особі філії. Проте, фактично преамбула позову не містить ідентифікаційного коду безпосередньо юридичної особи, та її місцезнаходження (зазначено лише місцезнаходження та код в ЄДР філії).

Частиною 1 статті 45 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до частини 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Статтею 80 Цивільного кодексу України встановлено, що юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді.

У відповідності до частини 1 та 3 статті 95 Цивільного кодексу України філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення.

У відповідності до частин 6 статті 55 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання, зазначені у пункті першому частини другої цієї статті, мають право відкривати свої філії, представництва, інші відокремлені підрозділи без створення юридичної особи.

Отже, з наведеного аналізу норм процесуального і матеріального права вбачається, що філія не є юридичною особою, а в господарському судочинстві однією із сторін справи може бути саме юридична особа.

Тому, заявнику потрібно зазначити в преамбулі позову безпосередньо особу з усіма ідентифікуючими реквізитами та філію позивачу.

до якої юридичної особи він звертається з даним позовом та в якої юридичної особи він просить стягнути суму боргу (тоюто зазначити чіткі ідентифікуючі дані).

Отже, суд дійшов висновку, що заявником не дотримано вимог пункту 1 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України.

(2) Позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них (п. 4 ч. 3 ст. 162 ГПК України).

Суд звертає увагу на те, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.07.2023 у справі №233/4365/18 зауважила, що у кожній справі за змістом обґрунтувань позовних вимог, наданих позивачем пояснень тощо суд має встановити, якого саме результату хоче досягнути позивач унаслідок вирішення спору. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим кодексом (пункт 4 частини п`ятої статті 12 Цивільного процесуального кодексу України). Виконання такого обов`язку пов`язане, зокрема, з тим, що суд має надавати позовним вимогам належну інтерпретацію, а не тлумачити їх лише буквально [див., наприклад, постанови Великої Палати Верховного Суду від 30.06.2021 у справі №9901/172/20 (пункти 1, 80-81, 83), від 01.07.2021 у справі №9901/381/20 (пункти 1, 43-47), від 26.10.2021 у справі №766/20797/18 (пункти 6, 20-26, 101, 102), від 01.02.2022 у справі №750/3192/14 (пункти 4, 26, 47), від 22.09.2022 у справі №462/5368/16-ц (пункти 4, 36)].

Отже, предмет позову повинен бути чітко визначений позивачем у прохальній частині позовної заяви, оскільки, резолютивна частина рішення суду, по суті, відображає позовні вимоги, викладені у прохальній частині позовної заяви, та повинна викладатися чітко й безумовно.

Позивач просить суд зобов`язати відповідача виконати умови форвардного контракту, проте, позивач не конкретизує у який саме спосіб.

(3) Згідно пункту 5 частини 3 статті 162 ГПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Позивач зазначає, що сторону форвардного контракту, а саме ДП «Рава-Руське лісове господарство» було реорганізовано шляхом приєднання до Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України».

При цьому, як вбачається з наданих суду доказів сторону у договорі оперативного лізингу було замінено, проте щодо договору факторингу до позову не додано відповідних доказів.

Отже, позивачу слід надати суду виклад всіх обставин в частині заміни сторони форвардного контракту.

(4) Згідно з частиною 2 статті 164 ГПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Позивач надав суду листи до відповідача від 21.06.2023, 27.06.2024 та 28.06.2024 щодо виконання умов форвардного контракту. Проте, до позову не доведено докази надсилання таких листів на адресу відповідача.

Також, позивач зазначає, що відповідач 01.07.2024 повернув сплачений позивачем платіж за форвардним контрактом як помилковим, втім доказів на підтвердження вказаного суду не надав.

Позивач в тому числі стверджує, що належним чином виконував умови договору оперативного лізингу, але вказаних доказів також до позову не додано (сплати всіх лізингових платежів).

Також, вбачається, що позовну заяву підписано директором філії. Втім, матеріали справи не містять положення про філію «Рава-Рське лісове господарство», а також наказу про призначення на посаду такого директора філії, та наказу про призначення виконавчого директора ДСПГП «Ліси України» Лицура І. М. з чого вбачалось би підтвердження статусу та належного представництва інтересів позивача у справі в особі безпосередньо юридичної особи.

З наведених підстав позовна заява підлягає залишенню її без руху.

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ч. 3 ст. 174 ГПК України позовна заява вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом.

На підставі викладеного та керуючись ст. 162, 174, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Залишити позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Ліндстрем» без руху.

2. Встановити позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви п`ять днів з дня вручення цієї ухвали.

3. Встановити позивачу спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом:

(1) подання до суду письмової заяви на виконання ухвали із зазначенням відомостей у порядку п. 2 ч. 3 ст. 162 ГПК України щодо себе, а саме із зазначенням юридичної особи яка звертається з позовом в особі філії;

(2) подання до суду письмової заяви на виконання ухвали із належним викладом змісту позовних вимог;

(3) подання до суду письмової заяви на виконання ухвали із належним викладом обставин, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги (в частині заміни сторони форвардного контракту);

(4) подання до суду письмової заяви на виконання ухвали із доданням всіх доказів якими обґрунтовано позовні вимоги (докази надіслання листів від 21.06.2024, 27.06.2024 та 28.06.2024 відповідачеві; докази повернення відповідачем платежу 01.07.2024; докази належного виконання позивачем умов лізингу; положення про філії та наказ про призначення директора філії, а також виконавчого директора ДСПГП «Ліси України» Лицура І. М);

4. Попередити позивача, що відповідно до частини 4 статті 174 ГПК України, у разі якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

5. Ухвала набирає законної сили в день підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Г.П. Бондаренко - Легких