Справа № 909/69/22
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

16.07.2024 м. Івано-Франківськ

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Шкіндер П. А. , секретар судового засідання Попович Л. І., розглянувши у відкритому судовому засіданні ОСОБА_1 про визнання грошових вимог в розмірі 70000грн у справі про банкрутство ПАТ "Івано-Франківський арматурний завод"

учасники провадження не з"явились

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду Івано-Франківської області знаходиться справа за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Ліваро" про банкрутство ПАТ "Івано-Франківський арматурний завод". Постановою господарського суду Івано-Франківської області від 04.04.2023 по справі №909/69/22 визнано банкрутом Приватне акціонерне товариство «Івано-Франківський арматурний завод» (76014, Івано-Франківська обл., м.Івано-Франківськ, вул.Євгена Коновальця, буд. 229; код 00218271) відкрито його ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором арбітражного керуючого Демчана Олександра Івановича (свідоцтво №№1732 від 11.11.2015).

До господарського суду 03.07.2024 надійшла заява фізичної особи ОСОБА_1 з вимогами до боржника, в якій заявник просить суд визнати грошові вимоги на суму 70000грн що є заборгованістю по заробітній платі.

Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 04.07.2024 по справі №909/69/22 заяву фізичної особи ОСОБА_1 про визнання кредиторських вимог до боржника прийнято та приєднано до матеріалів справи. Призначено судове засідання з розгляду заяву на 16.07.2024 о 10:20 год.

ОСОБА_1 в судове засідання не з"явився.

Як зазначається заявником, останній працював на ПрАТ «ІФАЗ» починаючи з березня 2008 року, а був звільнений 17.09.2021 за згодою сторін, про що було зроблено запис у трудовій книжці заявника. За період роботи з 01.01.2021 по день звільнення боржник не виплатив заявнику заборгованість по заробітній платі в сумі 70000.00 гри, яка стягнута з боржника на користь заявника в судовому порядку (заочне рішення Івано-Франківського міського суду від 31.05.2022 по справі №344/3757/22).

За результатами розгляду вищевказаної заяви, ліквідатором ПАТ «ІФАЗ», арбітражним керуючим Демчаном О. І. частково визнаються заявлені ОСОБА_1 грошові вимоги до боржника.

Заявлені кредиторські вимоги підтверджуються, зокрема, долученими до заяви копіями заочного рішення Івано-Франківського міського суду від 31.05.2022 по справі №344/3757/22 та виконавчого листа Івано-Франківського міського суду від 31.05.2022 по справі №344/3757/22.

Приписами п. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, установлені у заочному рішенні Івано-Франківського міського суду від 31.05.2022 по справі №344/3757/22 мають для суду преюдиціальний характер.

Як вбачається із долученого заочного рішення Івано-Франківського міського суду від 31.05.2022 по справі №344/3757/22, задовольняючи позовну заяву Струтинського 1.1, до ПрАТ «ІФАЗ», суд виходив з наступного:

«Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 працював в Приватному акціонерному товаристві «Івано-Франківський арматурний завод», що підтверджено копією трудової книжки.

Згідно запису у трудовій книжці від 17 вересня 2021 р. Струтинський 1.1., звільнений із роботи з 17.09.2021 р. за згодою сторін.

Так, відповідно до форми ОК-5, реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов"язкового державного реєстру соціального страхування, індивідуальні відомості про застраховану особу, відносно ОСОБА_1 , яка сформована 13.10.2021, ПАТ «Івано- Франківський арматурний завод »нараховувалась заробітна плата, зокрема за період з січня 2021 року по червень 2021 року - сума заробітної плати складала 43079.16 гри., з якої утримувалися податки, які перераховані до державного бюджету .

З липня 2021 року 1ІАТ «Івано-Франківський арматурний завод» не подавало до органу Пенсійного фонду України відомостей про заробітну плату.

З врахуванням цього, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по заробітній платі з 01.01.2021 р. по 17.09.2021р. на суму 70 000 гри. (за період з січня 2021 року по червень 2021 року - 43079.16 гри.: з липня 2021 р. по 17 вересня 2021 р. 26920,84грн.).

Водночас, як встановлено судом, заявлена сума заборгованості в розмірі 43079,16 грн включає в собі податки (ПДФО та військовий збір) з доходу у вигляді заробітної плати, які в силу приписів Податкового кодексу України нараховані, утримані та сплачені ПрАТ «ІФАЗ» до державного бюджету. В той же час, інша частина заявленої суми заборгованості в розмірі26920,84грн також включає в собі згадані податки, але не були сплачені ПрАТ «ІФАЗ».

Відповідно до підпункту 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України, податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Ставка податку становить 18 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2-167.5 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами (ст. 167 Податкового кодексу України).

Конструкцією підпункту 168.1.2. п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України встановлено, що податок сплачується (перераховується) до відповідного бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки, небанківські надавачі платіжних послуг приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання платіжної інструкції на перерахування цього податку до відповідного бюджету або платіжної інструкції на зарахування коштів у сумі цього податку на єдиний рахунок, визначений статтею 35-1 цього Кодексу.

Тимчасово, до набрання чинності рішенням ВРУ про завершення реформи ЗСУ, встановлено військовий збір (п. 161 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПКУ).

Платниками військового збору є, зокрема, фізичні особи - резиденти, які отримують доходи з джерела їх походження в Україні, та податкові агенти (п. 162.1 розд. IV ПКУ).

При цьому, нараховують, утримують та сплачують військовий збір до бюджету в порядку, встановленому розділу IV ПКУ, зважаючи на особливості, визначені підрозділу 1 розділу XX «Перехідні положення» ПКУ, за ставкою 1,5% (пи. 1.3 п. 161 підрозділ 10 розділ XX «Перехідні положення» ПКУ).

Враховуючи встановлені судом обставини, Струтинеькому 1.1, було нараховано, але не виплачено заробітну плату за період з січня 2021 року по червень 2021 року у загальному розмірі 43079,16 гри, з якої утримувалися податки (ГІДФО та військовий збір), які перераховані ПрАТ «ІФАЗ» до державного бюджету. Відтак, заявлена ОСОБА_1 сума заборгованості в розмірі 43079,16 грн складається з:7754,25 грн - сплачений податок на доходи фізичних осіб (18% від нарахованої заробітної плати);646,19 грн - сплачений військовий збір (1,5% від нарахованої заробітної плати); 34678,72 грн - нарахована, але не виплачена «чиста» заробітна плата.

При цьому, інша частина заявленої суми заборгованості по заробітній платі за період з 01.07.2021 по 17.09.2021 в розмірі 26920.84 грн складається з: 4845,75 грн - податок на доходи фізичних осіб (18% від нарахованої заробітної плати); 403,81 грн - військовий збір (1,5% від нарахованої заробітної плати); 21671,28 грн - нарахована, але не виплачена «чиста» заробітна плата.

Окрім того, роботодавці, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов`язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (абзац 2 ч. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування»).

Пунктом 1 ч. 1 ст. 64 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що кошти, одержані від продажу майна банкрута, спрямовуються на задоволення вимог кредиторів у порядку, встановленому цим Кодексом. При цьому V пєршу чергу задовольняються: вимоги щодо виплати заборгованості з оплати за виконані роботи та/або надані послуги, а також інші кошти, належні гіг-спеціалістам за гіг-контрактами, укладеними згідно із Законом України "Про стимулювання розвитку цифрової економіки в Україні", та нараховані на ці суми страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та інше соціальне страхування, у тому числі відшкодування кредиту, отриманого на ці цілі;

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» платниками ЄСВ є роботодавці.

Приписами ч. 5 ст. 8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» встановлено, що єдиний внесок для платників, зазначених у статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 22 відсотки до визначеної статтею 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.

В той же час, як вбачається із матеріалів справи про банкрутство, одним із кредиторів ПрЛТ «ІФАЗ» значиться ГУ ДПС в Івано-Франківській області, серед іншого, із грошовими вимогами до боржника в розмірі 1545581,57 грн (заборгованість з єдиного внеску, нарахованого роботодавцями на суми заробітної плати, винагород за договором ЦИХ, допомоги з тимчасової непрацездатності (код бюджетної класифікації 7101000).

Ліквідатором встановлено, що вищезгадана сума заборгованості контролюючого органу виникла у зв`язку із несплатою нарахованого ПрАТ «ІФАЗ» єдиного внеску на заробітну плату трудовому колективу боржника за період з 01.01.2021 по 30.06.2021.

Відтак, у зв`язку із тим, що на суму заборгованості по заробітній платі заявника за період з 01.01.2021 по 30.06.2021, ПрАТ «ІФАЗ» вже нараховано єдиний внесок та ці вимоги контролюючого органу вже визнані судом і включені ліквідатором до реєстру вимог кредиторів, під час виплати цієї заборгованості по заробітній платі колишньому працівнику ПрАТ «ІФАЗ» необхідність у повторному нарахуванні єдиного внеску на суму 43079,16 грн відсутня.

Водночас, під час виплати заборгованості з заробітної плати колишньому працівнику ПрАТ «ІФАЗ», яка виникла в проміжок 01.07.2021-17.09.2021, ліквідатор банкрута повинен також сплатити нарахований єдиний внесок за період з липня 2021 по вересень 2021 року, який складає 3960,00 грн (розрахунок: 6000.00 х 22% = 1320,00 х 3 = 3960,00, де: 6000,00 - розмір мінімальної заробітної плати з 01.01.2021 по 30.11.2021; 22% - встановлений розмір ЄСВ; 3 - кількість місяців за які нараховано та не сплачено заробітну плату).

Підсумовуючи вищевикладене, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 64 Кодексу України з процедур банкрутства, судом частково визнаються заявлені грошові вимоги ОСОБА_1 до ПрАТ «ІФАЗ» та підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів у наступному порядку: 34678,72 грн, як вимоги, які включаються у першу чергу реєстру вимог кредиторів та складаються із наступного: нарахована, але не виплачена «чиста» заробітна плата за період з 01.01.2021 по 30.06.2021 (вимоги щодо виплати заборгованості із заробітної плати звільненим працівникам банкрута); 26920,84 грн, як вимоги, які включаються у першу чергу реєстру вимог кредиторів та складаються із наступного: 4845.75 грн - податок на доходи фізичних осіб (18% від нарахованої заробітної плати); 403.81 грн - військовий збір (1,5% від нарахованої заробітної плати); 21671,28 грн - нарахована, але не виплачена «чиста» заробітна плата за період з 01.07.2021 по 17.09.2021 (вимоги щодо виплати заборгованості із заробітної плати звільненим працівникам банкрута),3960,00 грн, як вимоги, які включаються у першу чергу реєстру вимог кредиторів та складаються із наступного: нарахований єдиний соціальний внесок на заробітну плату ОСОБА_1 за період з 01.07.2021 по 17.09.2021.

Керуючись ст. ст. 44-47 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 11, 74, 86, 202, 234-236 ГПК України,

ПОСТАНОВИВ:

1. Частково визнати вимоги кредитора ОСОБА_1 до ПрАТ «ІФАЗ» та включити до реєстру вимог кредиторів у наступному порядку: 34678,72 грн, як вимоги, які включаються у першу чергу реєстру вимог кредиторів та складаються із наступного: нарахована, але не виплачена «чиста» заробітна плата за період з 01.01.2021 по 30.06.2021 (вимоги щодо виплати заборгованості із заробітної плати звільненим працівникам банкрута);

26920,84 грн, як вимоги, які включаються у першу чергу реєстру вимог кредиторів та складаються із наступного: 4845.75 грн - податок на доходи фізичних осіб (18% від нарахованої заробітної плати); 403.81 грн - військовий збір (1,5% від нарахованої заробітної плати); 21671,28 грн - нарахована, але не виплачена «чиста» заробітна плата за період з 01.07.2021 по 17.09.2021 (вимоги щодо виплати заборгованості із заробітної плати звільненим працівникам банкрута).

3960,00 грн, як вимоги, які включаються у першу чергу реєстру вимог кредиторів та складаються із наступного: нарахований єдиний соціальний внесок на заробітну плату ОСОБА_1 за період з 01.07.2021 по 17.09.2021.2. В іншій частині - відмовити.

Ухвалу направити кредитору, ліквідатору, боржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Ухвала складена та підписана 17.07.2024.

Суддя Шкіндер П.А.