СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2024 року м. Харків Справа № 922/1933/22

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Слободін М.М., суддя Шутенко І.А. , суддя Гребенюк Н.В.

за участю секретаря судового засідання Соляник Н.В.

за участю представників сторін:

позивача Оніщук В.М.

відповідача Батракова О.Ю.

третьої особи не з`явився

розглянувши апеляційну скаргу ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" (вх. № 1060Х/1) на рішення господарського суду Харківської області від 21.03.2024 у справі № 922/1933/22 (повний текст якого складено та підписано 03.04.2024 у приміщенні господарського суду Харківської області суддею Жигалкіним І.П.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України", м. Київ

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, м. Київ

до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз", м. Харків

про стягнення 183 400 381,71 грн.

та за зустрічним позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз", м. Харків

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України", м. Київ

про зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Харківської області із позовною заявою звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" про стягнення грошових коштів у загальній сумі 183 400 381,71 грн, з яких: 139 081 876,70 грн - основна заборгованість, 13 063 614,76 грн - пеня, 27 674 665,63 грн - інфляційні втрати, 3 580 224,62 грн - три відсотки річних. Також позивач просив покласти судові витрати на відповідача.

У позовній заяві Товариство з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" просило залучити в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (03057, місто Київ, вулиця Сім`ї Бродських, будинок 19, ідентифікаційний код 39369133).

Ухвалою господарського суду Харківської області від 28.10.2022, зокрема, залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача, - Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Від Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" надійшла зустрічна позовна заява (вх. №14885 від 25.11.2022) про зобов`язання Товариство з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" привести маржинальну ціну придбання та маржинальну ціну продажу, в кожну газову добу червня 2021, вересня 2021, в яких фактично вчинилися балансуючи дії , у відповідність до вартості природного газу проданого оператором газотранспортної системи внаслідок отримання послуг балансування. А також покладення на Товариство з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" судові витрати.

Рішенням господарського суду Харківської області від 21.03.2024 у справі № 922/1933/22 в первісному позові відмовлено повністю.

В зустрічному позові відмовлено повністю.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 21.03.2024 у справі № 922/1933/22 в частині відмови у задоволенні первісних позовних вимог ТОВ «Оператор ГТС України» до АТ «Харківгаз» про стягнення 183 400 381,71 грн. та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги ТОВ «Оператор ГТС України» до АТ «Харківгаз» про стягнення заборгованості у розмірі 183 400 381,71 грн. задовольнити у повному обсязі, стягнути з АТ «Харківгаз» на користь ТОВ «Оператор ГТС України» грошові кошти у загальній сумі 183 400 381,71 грн, з яких: 139 081 876,70 грн основна заборгованість; 13 063 614,76 грн пеня; 27 674 665,63 грн інфляційні втрати. Судові витрати зі сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги у розмірі 1 042 020,00 грн. просить покласти на відповідача по справі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що заборгованість, заявлена до стягнення у цій справі не підлягає врегулюванню відповідно до Закону України № 1639-IX, оскільки в даному випадку повинна бути вчинена юридично значима дія, спрямована на фактичне погашення суми основного боргу за протранспортований природний газ, зокрема, укладено договір про організацію взаєморозрахунків між учасниками спору та/або договір про реструктуризацію заборгованості з оплати природного газу та послуги з його транспортування тощо.

Як зазначає апелянт, АТ «Харківгаз» включено до Реєстру НКРЕКП, що свідчить про те, що він є учасником процедури врегулювання заборгованості відповідно до Закону № 1639-ІХ та частково виконав певні умови процедури, яка направлена на врегулювання заборгованості. Однак, у матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо вчинення суб`єктами ринку природного газу, в тому числі і сторонами договору транспортування природного газу від 04.02.2020 № юридично значимих дій, срямованих на фактичне погашення суми основного боргу за поставлений природний газ:

a) укладення договору про організацію взаєморозрахунків або;

b) договору про реструктуризацію заборгованості.

При цьому, Закон № 1639-IX не ставить в залежність від наявності судового рішення про стягнення неустойки, 3% річних та інфляційних втрат, можливість сторін здійснити врегулювання такої заборгованості, у разі якщо вона дійсно підпадає під таке врегулювання.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 29.04.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" (вх. № 1060Х/1) на рішення господарського суду Харківської області від 21.03.2024 у справі № 922/1933/22. Призначено справу до розгляду на 28.05.2024.

10.05.2024 від представника АТ "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить у задоволенні скарги відмовити, а рішення місцевого господарського суду від 21.03.2024 залишити без змін.

Представник АТ "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" зазначає, що, дійсно, договір про організацію взаєморозрахунків/договір про реструктуризацію заборгованості між АТ "Харківгаз" та іншими учасниками процедури врегулювання заборгованості не укладено. Водночас, пропозиції щодо укладення договору про організацію взаєморозрахунків за формою згідно з додатком 1 постанови Кабінету Міністрів України № 1179 від 12.10.2022 та/або договору про реструктуризацію заборгованості за спожитий природний газ, послуги з його розподілу та транспортування, теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за формою, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України № 222 від 29.03.2017 (зі змінами), АТ "Харківгаз" від інших учасників процедури врегулювання заборгованості в розумінні абзацу 21 статті 1 Закону № 1639-ІХ, у тому числі від ТОВ "Оператор ГТС України", не отримувало.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 28.05.2024 оголошено про перерву у розгляді справи до 04.07.2024.

Щодо розумності строку розгляду справи судова колегія зазначає наступне.

За змістом ч. 1 ст. 273 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції розглядається протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Проте, 24.02.2022 Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 введено в Україні воєнний стан, який продовжено до 19.02.2023 (Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 16.11.2022 №2738-IX).

Відповідно до ст.26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства в умовах воєнного стану забороняється.

При цьому, згідно Рекомендацій прийнятих Радою суддів України щодо роботи судів в умовах воєнного стану, при визначенні умов роботи суду у воєнний час, рекомендовано керуватися реальною поточною обстановкою, що склалася в регіоні. У випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.

Враховуючи приписи статті 3 Конституції України, зважаючи на наявність активних військових дій та загрози небезпеки на території України, у тому числі в м. Харкові та Харківській області, а також особливого (дистанційного) режиму роботи Східного апеляційного господарського суду, обмеження доступу та відвідування працівниками та суддями будівлі Східного апеляційного господарського суду з міркувань безпеки, розгляд даної апеляційної скарги здійснений судом апеляційної інстанції у межах розумного строку в розумінні положень Господарського процесуального кодексу України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В судове засідання 04.07.2024 з`явились представники позивача та відповідача, представник третьої особи не з`явився, хоча був належним чином повідомлений по час та місце проведення судового засідання.

Ухвала Східного апеляційного господарського суду від 28.05.2024 була надіслана до електронного кабінету третьої особи та отримана ним 28.05.2024.

Відповідно до ч.12 ст.270 ГПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Оскільки судом апеляційної інстанції створено всі необхідні умови для реалізації сторонами своїх процесуальних прав, належним чином повідомлено сторін про час та місце розгляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності зазначеного представника.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі та відзиві на неї доводи сторін, заслухавши у судовому засіданні представників сторін, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з такого.

Як свідчать матеріали справи, 4 лютого 2020 року між Позивачем (Оператор) та Відповідачем (Замовник) було укладено Договір № транспортування природного газу (далі - Договір).

Згідно із п. 17.1. Договір набирає чинності з дня його укладення та діє до 31 грудня 2020 року. Договір вважається продовженим на кожний наступний рік, якщо не менше ніж за місяць до закінчення строку дії Договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або про перегляд його умов.

Відповідно до п. 2.1. Договору Оператор надає Замовнику послугу транспортування природного газу на умовах, визначених у Договорі, а Замовник сплачує Оператору встановлені в Договорі вартість такої послуги та плат, які виникають при його виконанні.

Сторонами у Договорі також було узгоджено, що послуги за цим договором надаються на умовах, визначених Кодексом ГТС (п. 2.2. Договору).

Згідно із п. 2.5 Договору Замовник має виконувати вимоги, визначені в Кодексі, подавати газ в точках входу та/або приймати газ у точках виходу в обсягах, становлених цим Договором, протягом погоджених термінів, а також оплачувати Послуги на умовах, зазначених у Договорі.

Пунктом 2.8. Договору передбачено, що взаємовідносини між Відповідачем та Оператором при забезпеченні послуг транспортування газу здійснюються сторонами через інформаційну платформу Оператора відповідно до вимог Кодексу ГТС.

За результатами співставлення остаточної інформації про подачі/відбори Відповідачем газу до/з газотранспортної системи у червні та вересні 2021 року Оператор встановив у Відповідача наявність негативних щодобових небалансів, які підлягають врегулюванню.

Відповідно до п. 11.4. Договору врегулювання щодобових небалансів оформлюються одностороннім актом за підписом Оператора на весь обсяг щодобових небалансів. В акті зазначаються щодобові обсяги небалансів, а також ціни, за якими Оператор врегулював щодобові небаланси (у розрізі кожної доби).

Оператором було оформлено відповідні акти врегулювання щодобових небалансів, а саме:

1. Акт № 06-2021- від 30.06.2021 за газовий місяць червень 2021 року: на суму 287 872,80 грн.

2. Акт № 09-2021-2002000|18 від 30.09.2021 за газовий місяць вересень 2021 року: на суму 138 794 003,90 грн.

Сторони дійшли згоди, що у разі виникнення у Замовника добового небалансу Оператор здійснює купівлю/продаж природного газу Замовника в обсягах добового небалансу (п. 9.1. Договору).

Відповідно до п.9.2. Договору у разі виникнення у Замовника негативного добового небалансу Оператор здійснює продаж Замовнику, а Замовник купівлю в Оператора природного газу в обсягах негативного добового небалансу за ціною, яка встановлюється розділом XIV Кодексу.

Згідно із п. 9.3 Договору у випадку якщо загальна вартість щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця перевищує загальну вартість щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця, Оператор до 14 числа газового місяця, наступного за звітним, надсилає Замовнику рахунок на оплату за щодобовий небаланс.

Оператор через інформаційну платформу направив Відповідачу рахунки на оплату щодобових небалансів:

- рахунок № 06-2021- від 30.06.2021 на суму 287 872,80 грн;

- рахунок № 09-2021-2002000 | 18 від 30.09.2021 на суму 138 794 003,90 грн.

Відправлення актів врегулювання щодобових небалансів та рахунків на оплату підтверджується Реєстром файлів відправлених з Інформаційної платформи (додається до позовної заяви), відповідно до якого Оператором направлено АТ Харківгаз:

- 13.07.2021 акт та рахунок за червень 2021 року;

- 12.10.2021 акт та рахунок за вересень 2021 року.

Відповідно до пункту 9.3 Договору Замовник має оплатити рахунок на оплату за щодобовий небаланс у термін до 5 робочих днів.

Однак АТ Харківгаз не виконав свої зобов`язання та не здійснив оплату за щодобові негативні небаланси червня та вересня 2021 року.

У зв`язку із цим, станом на 30.08.2022, у відповідача існує заборгованість перед Оператором ГТС у сумі 139 081 876,70 грн. (Розрахунок суми основного боргу додається).

Згідно із п.13.1. Договору у випадку невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством та цим Договором.

Відповідно до п. 13.5. Договору у разі порушення Замовником строків оплати, передбачених цим Договором, Замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Небаланс замовників послуг транспортування визначається Оператором відповідно до алокації, тобто шляхом співставлення обсягів природного газу в точках входу/виходу до/з газотранспортної системи по конкретному замовнику.

Тобто, при підрахунку небалансу за газовий місяць беруться до уваги усі обсяги природного газу подані Замовником до газотранспортної системи, та усі обсяги природного газу, які він відібрав з газотранспортної системи, та у разі якщо обсяги відборів перевищують обсяги подач, вважається, що у замовника існує негативний небаланс.

АТ Харківгаз на момент виникнення спірних правовідносин був оператором газорозподільної системи та відповідно до діючої ліцензії здійснював функції по розподілу природного газу, тобто здійснював переміщення природного газу від постачальника до кінцевого споживача.

При цьому оператори газорозподільних систем використовують природний газ для своїх виробничо-технологічних витрат та власних потреб. У такому разі оператор газорозподільної системи зобов`язаний придбати необхідний йому обсяг природного газу у постачальника, після чого подати його у газотранспортну систему для того що б здійснити його подальший правомірний відбір.

Іншим способом подачі оператором газорозподільної системи природного газу до газотранспортної системи є торгові сповіщення.

Оператор газорозподільної системи може правомірно відбирати з газотранспортної системи лише той газ, який був ним придбаний та поданий у газотранспортну систему, в іншому випадку відбір природного газу з газотранспортної системи вважається безпідставним відбором та створює негативний небаланс.

При цьому, обсяг небалансу визначається Оператором на підставі інформації, яка подається самими замовниками послуг транспортування (операторами газорозподільних систем).

Так відповідно до п. 2 глави 3 розділу XII, п. 5 глави 4 розділу IV Кодексу ГТС оператори газорозподільних систем відповідно до вимог цього Кодексу та за формами електронного документообігу оператора газотранспортної системи, погодженими з Регулятором, надають оператору газотранспортної системи шляхом внесення (завантаження файлів з накладанням ЕЦП) до інформаційної платформи зокрема таку інформацію:

Форма № 1. Інформація про споживачів, підключених до газорозподільної системи.

Форма № 2. Інформація про попередні та остаточні прогнози відборів/споживання природного газу споживачами, що не вимірюються щодобово, і відбори/споживання природного газу споживачами, що вимірюються щодобово (протягом доби).

Форма № 3. Інформація про фактичний місячний відбір/споживання природного газу окремо по кожному споживачу, відбір/споживання якого не вимірюється щодобово, та/або щодо яких було змінено режим нарахування відбору/споживання природного газу.

Форма № 4. Інформація про операторів газорозподільних систем (за їх наявності), яким природний газ передається з його газорозподільної системи, з визначенням місць підключення таких операторів та про об`єм/обсяг приймання-передачі природного газу з однієї газорозподільної зони в іншу.

Форма № 8. Інформація про об`єм/обсяг подач природного газу у віртуальній точці входу з газорозподільної системи в розрізі газовидобувних підприємств.

Крім того, Оператор ГТС надає операторам газорозподільних мереж:

Форму № 9. Повідомлення про споживачів у зоні ліцензійної діяльності оператора ГРМ, які не включені до Реєстру споживачів жодного постачальника/постачальник яких не подав номінацію на точку виходу до ГРМ або така номінація була відхилена оператором ГТС/постачальник яких ініціював припинення їм газопостачання.

Відповідно до п. 4 гл. 1 розд. XII Кодексу ГТС відповідальність за своєчасність, повноту і достовірність інформації, що надається відповідно до цього розділу, несе той суб`єкт, на якого покладається обов`язок щодо надання інформації оператору газотранспортної системи відповідно до цього розділу.

За результатами аналізу даних, завантажених до інформаційної платформи самим АТ Харківгаз у вищенаведених формах та даних щодо обсягів природного газу, який переданий з газотранспортної системи у газорозподільну систему Відповідача, що підтверджується підписаними між Оператором та АТ Харківгаз актами приймання-передачі природного газу, Оператор і визначив обсяги небалансу Відповідача.

Інформація щодо обсягів природного газу, використана Оператором при визначенні небалансу, детально відображена у розрахунках №№ 1, 2 та 3, які додані до позовної заяви.

Загальний обсяг вартості послуг балансування, за позицією позивача, складає 139 081 876,70 грн., який відповідачем були не сплачені в строки, встановлені договором, що зумовило необхідність захисту права у суді. На цю суму позивачем нараховано штрафні санкції у вигляді пені, трьох процентів річних та інфляційних втрат.

Рішенням господарського суду Харківської області від 21.03.2024 у даній справі ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" було відмовлено у задоволенні позову з посиланням на те, що позов ТОВ Оператор ГТС України до АТ Харківгаз про стягнення 183 400 381,71 грн. заборгованості, за виникнення негативних добових небалансів, протягом період червень 2021, вересень 2021 є неефективним способом захисту порушеного права, оскільки правовідносини щодо заборгованості операторів ГРС перед оператором ГТС за цей період врегульовані Законом України Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу. Колегія суддів апеляційної інстанції не може погодитися із цим висновком з огляду на наступне.

Враховуючи вимоги процесуального законодавства, суд апеляційної інстанції здійснює перегляд рішення господарського суду Харківської області від 21.03.2024 у справі № 922/1933/22 виключно у межах доводів та вимог апеляційної скарги, які зводяться до незгоди апелянта із судовим рішенням в частині відмови у задоволенні первісного позову.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції виходить з такого.

29 серпня 2021 року набрав чинності Закон України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу" (Закон № 1639-ІХ).

Законом № 1639-IX визначено процедуру врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу - заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості (грошових зобов`язань) за природний газ та послуги з його транспортування шляхом проведення взаєморозрахунків та реструктуризації заборгованості, а також списання неустойки (штрафу, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на таку заборгованість у разі її погашення.

Водночас Законом № 1639-ІХ не передбачено припинення зобов`язання щодо суми основного боргу за протранспортований природний газ, а лише визначено певну процедуру (заходи), яка надає можливість в майбутньому врегулювати заборгованість у спосіб, визначений законом.

Відповідно до положень статті 5 Закону № 1639-ІХ реструктуризація заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до цього Закону, здійснюється після проведення розрахунків, передбачених статтею 4 цього Закону, шляхом розстрочення на три календарних місяці рівними частинами з першого числа місяця укладення договору без відстрочення погашення заборгованості та з можливістю дострокового погашення.

Типовий договір про реструктуризацію заборгованості з оплати природного газу та послуги з його транспортування затверджується Кабінетом Міністрів України.

Кожна із сторін зобов`язана укласти договір про реструктуризацію заборгованості у строк, що не перевищує 10 календарних днів з дня його отримання, якщо сума за таким договором підтверджена актами звіряння між учасниками процедури врегулювання заборгованості.

Тобто в даному випадку повинна бути вчинена юридично значима дія щодо фактичного погашення суми основного боргу за протранспортований природний газ, зокрема, укладено договір про організацію взаєморозрахунків між учасниками спору та/або договір про реструктуризацію заборгованості з оплати природного газу та послуги з його транспортування тощо.

Як свідчать матеріали справи, АТ «Харківгаз» включено до Реєстру НКРЕКП, що свідчить про те, що він є учасником процедури врегулювання заборгованості відповідно до Закону № 1639-ІХ та частково виконав певні умови процедури, яка направлена на врегулювання заборгованості.

Однак, у матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо вчинення суб`єктами ринку природного газу, в тому числі і сторонами договору транспортування природного газу від 04.02.2020 № юридично значимих дій щодо фактичного погашення суми основного боргу за поставлений природний газ:

a) укладення договору про організацію взаєморозрахунків або;

b) договору про реструктуризацію заборгованості.

Саме по собі ухвалення Закону № 1639-ІХ, яким визначено певну процедуру, яка надає можливість в майбутньому врегулювати заборгованість у спосіб, визначений законом, шляхом вчинення юридично значимих дій щодо фактичного погашення суми основного боргу за поставлений природний газ, не свідчить про припинення зобов`язань сторін за договором транспортування природного газу від 04.02.2020 № , а також не вказує на відсутність у справі № 922/1933/22 предмета спору.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 18.07.2023 у справі № 906/1357/20.

З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що заборгованість, заявлена до стягнення у даній справі, не підлягає врегулюванню відповідно до ЗУ № 1639-ІХ.

В свою чергу, колегія суддів зазначає, що Закон № 1639-IX не ставить врегулювання такої заборгованості в залежність від наявності судового рішення про стягнення неустойки, 3% річних та інфляційних втрат, у разі, якщо вона дійсно підпадає під таке врегулювання.

Колегія суддів зазначає, що причиною виникнення спору стало питання щодо наявності чи відсутності підстав для стягнення з відповідача заборгованості за договором за послуги балансування обсягів природного газу, пені, 3% річних та інфляційних втрат, які нараховано на заборгованість за Договором за послуги балансування обсягів природного газу.

Закон України «При ринок природного газу» та Кодекс ГТС визначають предмет договору транспортування як надання послуг, які можуть включати: надання доступу до потужності (розподіл потужності); послуги транспортування; послуги балансування.

Отже, послуги балансування системи безпосередньо пов`язані із послугою транспортування природного газу.

За умовами пункту 2 розділу XIII Кодексу ГТС замовники послуг транспортування зобов`язані своєчасно врегульовувати свої небаланси. Оператор газотранспортної системи вчиняє дії з врегулювання добового небалансу виключно з метою підтримання звичайного рівня функціонування газотранспортної системи в разі недотримання замовниками послуг транспортування своїх підтверджених номінацій.

Відповідно до пунктів 1 і 2 глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС оператор ГТС розраховує обсяг добового небалансу для кожного портфоліо балансування замовників послуг транспортування природного газу за кожну газову добу як різницю між алокаціями подач природного газу до ГТС та алокаціями відбору з ГТС (з урахуванням підтверджених торгових сповіщень).

У випадку якщо сума подач природного газу замовника послуг транспортування за газову добу дорівнює сумі відборів природного газу замовника послуг транспортування за цю газову добу, вважається, що у замовника послуг транспортування природного газу відсутній добовий небаланс за цю газову добу.

У випадку якщо сума подач природного газу замовника послуг транспортування природного газу за газову добу не дорівнює сумі відборів природного газу замовника послуг транспортування природного газу за цю газову добу, вважається, що у замовника послуг транспортування природного газу є добовий небаланс і до нього застосовується плата за добовий небаланс.

Згідно з пунктом 2 розділу XIII Кодексу ГТС замовники послуг транспортування зобов`язані своєчасно врегульовувати свої небаланси.

У главі 6 розділу XIV Кодексу ГТС передбачено порядок визначення обсягу добового небалансу та плати за нього. Так, плата за добовий небаланс застосовується таким чином: якщо обсяг добового небалансу замовника послуг транспортування природного газу за газову добу є позитивним, то вважається, що замовник послуг транспортування природного газу на підставі попередньої згоди, наданої на умовах договору на транспортування природного газу, продав оператору ГТС природний газ в обсязі добового небалансу і, відповідно, має право на отримання грошових коштів від оператора ГТС у розмірі плати за добовий небаланс; якщо добовий небаланс замовника послуг транспортування природного газу за газову добу є негативним, то вважається, що замовник послуг транспортування природного газу на підставі попередньої згоди, наданої на умовах договору на транспортування природного газу, придбав природний газ в оператора ГТС в обсязі добового небалансу та повинен сплатити оператору ГТС плату за добовий небаланс (пункт 6 зазначеної норми).

Відповідно до пунктів 17, 18, 19 глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС на підставі остаточних алокацій подач та відборів замовника послуг транспортування природного газу оператор ГТС здійснює розрахунок остаточного обсягу добового небалансу замовника послуг транспортування природного газу за кожну газову добу звітного місяця та визначає його остаточну плату за добовий небаланс за кожну газову добу і сумарно за звітний місяць.

Оператор ГТС до 12 числа газового місяця, наступного за звітним, надає замовнику послуг транспортування природного газу в електронному вигляді через інформаційну платформу інформацію про остаточні щодобові подачі та відбори (у розрізі споживачів замовника послуг транспортування природного газу), обсяги та вартість щодобових небалансів у звітному газовому місяці.

У випадку якщо загальна вартість щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця перевищує загальну вартість щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця, оператор ГТС до 14 числа газового місяця, наступного за звітним, надсилає замовнику послуг транспортування природного газу рахунок на оплату за добовий небаланс (розмір визначається як різниця між загальною вартістю щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця та загальною вартістю щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця). Замовник послуг транспортування природного газу має оплатити рахунок на оплату за добовий небаланс у строк до 20 числа місяця, наступного за звітним.

З наведеного вбачається, що умовою для виникнення у замовника послуг транспортування обов`язку з оплати Оператору ГТС вартості добового небалансу є наявність у нього негативного небалансу (тобто якщо має місце перевищення обсягів відібраного замовником природного газу з газотранспортної системи над обсягами переданого природного газу).

Згідно з п. 11.4 договору врегулювання щодобових небалансів оформлюються одностороннім актом за підписом оператора на весь обсяг щодобових небалансів. В акті зазначаються щодобові обсяги небалансів, а також ціни, за якими оператор врегулював щодобові небаланси (у розрізі кожної доби).

Оператором було оформлено відповідні акти врегулювання щодобових небалансів, а саме:

1. Акт № 06-2021- від 30.06.2021 за газовий місяць червень 2021 року: на суму 287 872,80 грн.

2. Акт № 09-2021-2002000|18 від 30.09.2021 за газовий місяць вересень 2021 року: на суму 138 794 003,90 грн.

В матеріалах справи містяться докази направлення позивачем відповідачу актів врегулювання щодобових небалансів.

Відправлення актів врегулювання щодобових небалансів та рахунків на оплату підтверджується Реєстром файлів відправлених з Інформаційної платформи (диск DVD-R доданий до позовної заяви), відповідно до якого Оператором направлено АТ Харківгаз:

- 13.07.2021 акт та рахунок за червень 2021 року;

- 12.10.2021 акт та рахунок за вересень 2021 року.

На підтвердженням наявності у відповідача негативного небалансу у червні, вересні 2021 року на загальну суму 139 081 876,70 грн позивачем надано суду розрахунки №№ 1, 2 та 3 та реєстри файлів, завантажені до інформаційної платформи, в яких відповідач самостійно завантажив до інформаційної платформи Оператора ГТС форми, зокрема, 3 щодо остаточних алокацій обсягів місячного відбору природного газу споживачами з газотранспортної системи за червень та вересень 2021 року, акти врегулювання щодобових небалансів за газові місяці червень та вересень 2021 року; зведені акти приймання-передачі природного газу від 02.07.2021, 05.07.2021, 01.10.2021, 05.10.2021, рахунки на оплату, довідки, в яких оператор фактично перевів дані відповідача з форм №2, 3, 4,8 в зручну для аналізу форму.

Надані позивачем докази відповідно до договору та Кодексу ГТС підтверджують надання позивачем послуг з врегулювання добових небалансів.

Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 29.06.2022 у справі №906/184/21.

Позивач встановив існування негативного добового небалансу за результатами співставлення алокацій, на підставі інформації, яка була надана самим відповідачем щодо остаточних алокацій подач/відборів відповідачем природного газу до/з газотранспортної системи за червень, вересень 2021 року.

На підставі цієї інформації позивач здійснив розрахунок остаточних обсягів щодобового небалансу відповідача за кожну газову добу звітних місяців та визначив його остаточну плату сумарно за звітні місяці.

Водночас, відповідач не скористався своїм правом, передбаченим п.9.6 договору на врегулювання розбіжностей щодо вартості добових небалансів.

Однак АТ Харківгаз не виконав свої зобов`язання та не здійснив оплату за щодобові негативні небаланси червня та вересня 2021 року.

У зв`язку із цим, станом на 30.08.2022 у відповідача утворилася заборгованість з оплати негативних щодобових небалансів у сумі 139 081 876,70 грн.

Відповідач в добровільному порядку заборгованість не сплатив, не представив суду доказів погашення боргу.

Щодо тверджень відповідача про те, що в матеріалах справи відсутні докази врегулювання позивачем небалансів відповідача колегія суддів зазначає, що зі змісту п.п. 1, 2 розділу ХІІІ та глави 1 розділу ХІV Кодексу ГТС, п. 4.1. Типового договору вбачається, що Оператор ГТС здійснює фізичне балансування всієї газотранспортної системи, а не відносно окремих замовників послуг транспортування природного газу у відповідні газові періоди. Відповідно, і обсяги природного газу для забезпечення збалансованості Газотранспортної системи закуповуються Оператором ГТС не в розрізі одного замовника, а враховуючи всі обсяги природного газу у розрізі кожного замовника послуг транспортування.

Ані норми Кодексу ГТС, ані умови Договору між сторонами не передбачають обов`язку для Оператора ГТС закуповувати обсяги природного газу для фізичного балансування газотранспортної системи по кожному замовнику послуг окремо, як і повідомляти кожного замовника послуг про те, яким чином та на підставі яких первинних документів Оператором ГТС було забезпечено здійснення балансуючих дій в тому чи іншому звітному періоді.

Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом у постановах від 18.02.2022 по справі № 918/450/20, від 23.06.2022 по справі № 906/184/21, від 23.06.2022 по справі № 906/252/21.

Крім того, відповідно до положень ст. 35 Закону України «Про ринок природного газу» правила балансування повинні бути справедливими, недискримінаційними, прозорими та обумовленими об`єктивними чинниками. Такі правила мають відображати реальні потреби газотранспортної системи. Такі правила мають бути засновані на ринкових принципах, мають створювати економічні стимули для балансування обсягів закачування і відбору природного газу самими замовниками.

Врегулювання оператором газотранспортної системи небалансів не є видом господарської діяльності, метою якої с отримання прибутку, а є передбаченим законодавством наслідком для замовників послуг транспортування, які, в порушення пункту 1 глави 1 розділу XIV Кодексу, не збалансували свої портфоліо відборів та подач протягом газової доби. Цим, зокрема, спростовуються твердження відповідача про те, що Оператор ГТС отримує надприбутки від врегулювання щодобових негативних небалансів.

Так4, позивачем до позовної заяви було надано належні докази (рахунки, акти приймання передачі природного газу, форми, якими завантажувалась інформація до інформаційної платформи, розрахунки, довідки), які підтверджують обсяги природного газу безпідставно відібрані відповідачем.

Щодо тверджень відповідача про відсутність понесених позивачем витрат на врегулювання добового небалансу та стосовно розрахунку маржинальної ціни придбання/продажу природного газу (у відзиві АТ «Харківгаз» вказує про те, що в матеріалах справи відсутні належні докази факту понесення реальних витрат на врегулювання добового небалансу) колегія суддів зазначає, що АТ «Харківгаз» в даному випадку не враховує те, що відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 33 ЗУ «Про ринок природного газу», кодекс газотранспортної системи визначає правила фізичного і комерційного балансування з урахуванням основних принципів, визначених статтею 35 цього Закону.

Відповідно до Кодексу газотранспортної системи, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2493, балансування системи - це діяльність, яка здійснюється оператором газотранспортної системи в рамках надання послуг транспортування, що полягає у врівноваженні попиту та пропозиції природного газу у газотранспортній системі, що охоплює фізичне балансування та комерційне балансування:

- фізичне балансування - заходи, що вживаються оператором газотранспортної системи для забезпечення цілісності газотранспортної системи, а саме, необхідного співвідношення обсягів природного газу, що фізично надійшли через точки входу, і обсягів природного газу. фізично відібраного з точок виходу;

- комерційне балансування - діяльність оператора газотранспортної системи, що полягає у визначенні та врегулюванні небалансу, який виникає з різниці між обсягами природного газу, що надійшли через точки входу, і обсягів природного газу, відібраного через точку виходу, у розрізі замовників послуг транспортування, що здійснюється на основі алокації.

Згідно пункту з розділу XIII Кодексу ГТС, для відвернення загрози цілісності газотранспортної системи, оператор газотранспортної системи вживає таких заходів:

1) купівлю-продаж природного газу за короткостроковими договорами в точці, в якій відбувається передача природного газу, а в разі відсутності такої можливості - використання послуг балансування, тобто здійснює балансуючі дії;

2) регулювання обсягу надходження газу в газотранспортну систему (точки входу та/або виходу) у випадках, передбачених Національним планом дій та цим Кодексом;

3) регулювання обсягу природного газу, який знаходиться в газотранспортній системі.

Оператор газотранспортної системи здійснює балансуючі дії для:

- підтримання тиску в газотранспортній системі з метою виконання вимог цілісності газотранспортної системи та вимог щодо експлуатації газотранспортної системи;

- досягнення певної кількості природного газу у газотранспортній системі на кінець доби, що може відрізнятися від кількості, що очікується відповідно до передбачених подач та відборів для такої газової доби, але яка буде сумісна з економічною, ефективною та безпечною експлуатацією газотранспортної системи.

Під час здійснення балансуючих дій оператор газотранспортної системи враховує:

- власну оцінку попиту на природний газ за газову добу або протягом газової доби, щодо якої здійснюється(-ються) балансуюча(-і) дія(-ї);

- інформацію про номінації, алокації та виміряні потоки природного газу;

- тиск природного газу в газотранспортній системі.

При цьому слід зауважити, що фізичне балансування, в тому числі вчинення балансуючих дій здійснюється для балансування газотранспортної системи загалом, а не для врегулювання портфоліо балансування окремого замовника послуг транспортування.

В рамках комерційного балансування оператор газотранспортної системи здійснює врегулювання добового небалансу кожного окремого замовника послуг транспортування.

Отже, необхідно розрізняти послугу балансування, яка, фактично, є купівлею оператором газотранспортної системи природного газу для вчинення балансуючих дій, спрямованих на забезпечення підтримання певної кількості та тиску газу в газотранспортній системі, та послугу з врегулювання добового небалансу, яка є складовою послуги транспортування природного газу та надається замовникам цих послуг оператором газотранспортної системи.

Комерційне балансування фактично є врегулюванням небалансів, а саме - різниці між обсягами природного газу, що надійшли через точки входу, і обсягів природного газу, відібраного через точку виходу, у розрізі замовників послуг транспортування, що здійснюється на основі алокації.

У випадку якщо сума подач природного газу замовника послуг транспортування за газову добу дорівнює сумі відборів природного газу замовника послуг транспортування за цю газову добу, вважається, що у замовника послуг транспортування природного газу відсутній добовий небаланс за цю газову добу.

У випадку якщо сума подач природного газу замовника послуг транспортування природного газу за газову добу не дорівнює сумі відборів природного газу замовника послуг транспортування природного газу за цю газову добу, вважається, що у замовника послуг транспортування природного газу є добовий небаланс і до нього застосовується плата за добовий небаланс.

Плата за добовий небаланс застосовується таким чином:

- якщо обсяг добового небалансу замовника послуг транспортування природного газу за газову добу є позитивним, то вважається, що замовник послуг транспортування природного газу на підставі попередньої згоди, наданої на умовах договору на транспортування природного газу, продав оператору газотранспортної системи природний газ в обсязі добового небалансу і, відповідно, має право на отримання грошових коштів від оператора газотранспортної системи у розмірі плати за добовий небаланс;

- якщо добовий небаланс замовника послуг транспортування природного газу за газову добу є негативним, то вважається, що замовник послуг транспортування природного газу на підставі попередньої згоди, наданої на умовах договору на транспортування природного газу, придбав природний газ в оператора газотранспортної системи в обсязі добового небалансу та повинен сплатити оператору газотранспортної системи плату за добовий небаланс.

Для розрахунку плати за добовий небаланс для кожного замовника послуг транспортування природного газу оператор газотранспортної системи множить остаточний обсяг добового небалансу на ціну, що визначається відповідно до п. 8-11 цієї глави 6 розділу ХIV Кодексу ГТС.

Отже, при комерційному балансуванні у замовника послуг транспортування виникають як позитивні так і негативні небаланси. І відповідно, Оператор ГТС зобов`язаний здійснити виплати замовникам послуг транспортування за позитивний небаланс (витрати, які пов`язані з оплатою за добовий небаланс за газовий місяць М), в тому числі, за рахунок отриманих коштів від замовників послуг транспортування, які мають негативні небаланси.

Вищезазначене є спростуванням твердження щодо відсутності факту понесення Оператором ГТС витрат для врегулювання добового небалансу в тому чи іншому звітному періоді, оскільки Оператор ГТС несе такі витрати, зокрема в наслідок позитивних небалансів у замовників послуг транспортування і вказані витрати Оператор ГТС може здійснити, в тому числі, за рахунок коштів, отриманих від замовників послуг транспортування, у яких наявний негативний небаланс у відповідному звітному періоді.

Крім того позивач безпосередньо несе витрати в обсязі природного газу, який відбирався відповідачем без належних правових підстав, що підтверджується матеріалами справи.

Посилаючись у відзиві на акти надання послуг балансування з ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг», АТ «Харківгаз» дійшло висновку, що оскільки послуги балансування за спірний період Оператором ГТС не отримувались, визначення Оператором ГТС маржинальної ціни протягом спірного періоду не могло відповідати вимогам пункту 11 глави 6 розділу ХІУ Кодексу ГТС.

В свою чергу, АТ «Харківгаз» безпідставно поза увагою залишено те, що відповідно до п.2 розділу XIII Кодексу ГТС, замовники послуг транспортування зобов`язані своєчасно врегульовувати свої небаланси. Оператор газотранспортної системи вчиняє дії з врегулювання добового небалансу виключно з метою підтримання звичайного рівня функціонування газотранспортної системи в разі недотримання замовниками послуг транспортування своїх підтверджених номінацій.

Згідно п.1 глави 1 розділу XIV Кодексу ГТС, саме замовники послуг транспортування відповідають за збалансованість своїх портфоліо балансування протягом балансування для мінімізації потреб оператора газотранспортної системи у вчиненні дій із врегулювання небалансів, передбачених цим Кодексом. Періодом балансування є газова доба (Б).

При розрахунку небалансу замовників послуг транспортування оператор газотранспортної системи враховує всі обсяги природного газу у розрізі кожного замовника послуг транспортування, переданого до газотранспортної системи та відібраного з газотранспортної системи (п.2 глави 1 розділу XIV Кодексу ГТС).

Відповідно до п.3 глави 1 розділу XIV Кодексу ГТС, перевищення обсягів відібраного природного газу з газотранспортної системи над обсягами переданого природного газу є негативним небалансом.

Згідно п.3 глави 3 розділу XIV Кодексу ГТС, оператор газотранспортної системи вчиняє балансуючі дії шляхом купівлі та продажу короткострокових стандартизованих продуктів та/або використання послуг балансування.

Отже, зміст Кодексу ГТС свідчить про те, що Оператор ГТС здійснює балансування всієї газотранспортної системи, а не відносно окремих замовників послуг транспортування природного газу у відповідні газові періоди. Відповідно, і обсяги природного газу для забезпечення збалансованості газотранспортної системи закуповуються Оператором ГТС не по одному портфоліо, а враховуючи всі обсяги природного газу у розрізі кожного замовника послуг транспортування.

І саме замовники послуг транспортування природного газу відповідають за збалансованість своїх портфоліо балансування протягом періоду балансування, так як виникнення позитивного чи негативного небалансу в газотранспортній системі відбувається внаслідок невідповідності відбору природного газу замовниками послуг у порівнянні із замовленими та фактично відібраними.

Ні норми Кодексу ГТС, ні умови договору транспортування природного газу, укладеним між Оператором ГТС та АТ «Харківгаз», не передбачають обов`язку для Оператора ГТС закуповувати обсяги природного газу для балансування газотранспортної системи по кожному замовнику послуг окремо, як і повідомляти кожного замовника послуг про те, яким чином та на підставі яких первинних документів Оператором ГТС було забезпечено здійснення балансуючих дій в тому чи іншому звітному періоді.

Відповідно до п.1 глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС, Оператор газотранспортної системи розраховує обсяг добового небалансу для кожного портфоліо балансування замовників послуг транспортування природного газу за кожну газову добу як різницю між алокаціями подач природного газу до газотранспортної системи та алокаціями відбору з газотранспортної системи (з урахуванням підтверджених торгових сповіщень).

У випадку якщо сума подач природного газу замовника послуг транспортування природного газу за газову добу не дорівнює сумі відборів природного газу замовника послуг транспортування природного газу за цю газову добу, вважається, що у замовника послуг транспортування природного газу є добовий небаланс і до нього застосовується плата за добовий небаланс (п.2 глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС).

Положеннями п.8 глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС передбачено, що для цілей розрахунку плати за добовий небаланс ціна, що застосовується визначається як маржинальна ціна придбання природного газу, якщо обсяг добового небалансу замовника послуг транспортування природного газу за газову добу є негативним (тобто коли відбори замовника послуг транспортування протягом газової доби перевищують його подачі).

Саме у відповідності до положень глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС Оператором ГТС визначалась вартість щодобових небалансів АТ «Харківгаз» на підставі даних підтверджених номінацій та остаточних алокацій, наданих вказаним замовником послуг.

Крім того, НКРЕКП листом від 18.01.2021 № 9/16/5-21 (копія листа наявна у матеріалах справи) надано ТОВ «Оператор ГТС України» роз`яснення, зі змісту якого вбачається, що на практиці можуть існувати випадки коли в кожного окремого замовника послуг транспортування є добовий (негативний чи позитивний) небаланс, але загальний негативний добовий небаланс є співставним з загальним позитивним добовим небалансом. Така ситуація може виключати необхідність вчинення оператором газотранспортної системи балансуючих цій шляхом отримання послуг балансування.

Разом з тим, оператор газотранспортної системи зобов`язаний врегулювати добовий небаланс кожного окремого замовника послуг транспортування та оприлюднити маржинальні ціни продажу та придбання природного газу.

Тому, можливим способом визначення маржинальних цін продажу та придбання природного газу, у випадку непогодження торгової платформи, є визначення маржинальних цін придбання/продажу природного газу з огляду на ціни придбання/продажу природного газу оператором газотранспортної системи, визначеної відповідно до умов договору про надання послуги балансування для відповідної газової доби.

У зв`язку із зазначеним, з метою забезпечення сталого функціонування газотранспортної системи та ринку природного газу в цілому, НКРЕКП вважає, що ТОВ «Оператор ГТС України» має здійснювати визначення маржинальних цін продажу та придбання природного газу, у випадку непогодження торгової платформи, в наступний спосіб:

маржинальна ціна продажу визначається шляхом зменшення на величину коригування ціни продажу природного газу оператором газотранспортної системи, визначеної відповідно до умов договору про надання послуги балансування для відповідної газової доби;

маржинальна ціна придбання визначається шляхом збільшення на величину коригування ціни придбання природного газу оператором газотранспортної системи. визначеної відповідно до умов договору про надання послуги балансування для відповідної газової доби.

3 огляду на викладене, Оператором ГТС правомірно визначалась вартість щодобових негативних небалансів АТ «Харківгаз» у відповідності до глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС.

Щодо тверджень відповідача про недоведеність Оператором ГТС факту існування загрози цілісності газотранспортної системи, що, на думку відповідача, свідчить про те, що у Оператора ГТС не було підстав врегульовувати щодобові негативні небаланси відповідача, колегія суддів зазначає, що згідно п. 2 розділу ХІІІ Кодексу ГТС Оператор вчиняє дії з врегулювання небалансу виключно з метою підтримання звичайного рівня функціонування газотранспортної системи в разі недотримання замовниками своїх підтверджених номінацій.

Пункт 1 Глави 3 розділу XIV Кодексу ГТС, водночас, встановлює, що Оператор здійснює балансуючі дії для підтримання тиску в газотранспортній системі з метою виконання вимог цілісності газотранспортної системи та вимог щодо її експлуатації.

Тобто, наведені положення встановлюють, що Оператор здійснює врегулювання добового небалансу на постійній основі задля попередження загроз цілісності системи, а не як вважає відповідач, що врегулювання небалансу здійснюється в разі вже існування такої загрози функціонування системи.

Більше того, твердження відповідача про те, що врегулювання добового небалансу здійснюється лише в разі існування реальної загрози цілісності газотранспортної системи не відповідає висновкам Верховного Суду наведеним у постановах від 18.02.2022 по справі № 918/450/20. від 23.06.2022 по справі № 906/184/21, від 23.06.2022 по справі № 906/252/21, від 31.05.2022 по справі № 904/5697/20, від 02.06.2022 по справі № 924/362/21 від 22.06.2022 по справі № 916/1157/21, від 19.07.2022 по справі № 914/2718/20, від 21.07.2022 по справі № 906/1261/20, від 28.07.2022 по справі № 904/5698/22, згідно яких існування негативного небалансу, який доводиться алокаціями, складеними Оператором ГТС, на підставі інформації, наданої самим замовником є достатньою підставою для оплати послуг балансування.

Щодо тверджень відповідача про те, що звіти Форми 8в є службовою інформацією, яка подається до НКРЕКП та містить інформацію на основі виключно даних Оператора ГТС та не заслуговує на увагу, колегія суддів зазначає, що Об`єднаною палатою Верховного Суду у постанові від 18.02.2022 по справі № 918/450/20 та Верховним Судом у постановах від 23.06.2022 по справі № 906/184/21, від 23.06.2022 по справі № 906/252/21, від 31.05.2022 по справі № 904/5697/20, від 02.06.2022 по справі № 924/362/21 від 22.06.2022 по справі № 916/1157/21, від 19.07.2022 по справі № 914/2718/20, від 21.07.2022 по справі № 906/1261/20, від 28.07.2022 по справі № 904/5698/22 чітко висловлено позицію про те, що Оператор ГТС виконує процедуру алокації виключно на підставі інформації про обсяги подачі та/або відбору природного газу, яка надається самим оператором ГРМ.

Тобто, Оператор ГТС фактично здійснює алокацію (аналіз та систематизацію даних) на підставі інформації щодо обсягів відібраного газу, яка була надана самим замовником послуг.

Подання замовником нульових номінацій або неподання їх взагалі не впливає на обсяг відібраного замовником природного газу з ГТС.

Таким чином, в повній мірі спростовуються твердження АТ «Харківгаз» про те, що Форми 8в базуються на односторонньо визначених даних Оператора ГТС.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача основного боргу в розмірі 139 081 876,70 грн.

Позивачем також заявлено до стягнення з відповідача 13 063 614, 76 грн пені, 3 580 224,62 грн. 3% річних та 27 674 665,63 грн. інфляційних втрат.

Відповідні розрахунки додані до позову.

З цього приводу судова колегія зазначає наступне.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина 1 статті 612 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Перевіривши виконаний позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, колегія суддів дійшла висновку, що він є обґрунтованим.

Розрахунки здійснені позивачем за зобов`язаннями кожного місяця, в якому виник борг.

Отже, за наявності встановленого факту прострочення відповідачем виконання грошового зобов`язання судова колегія приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача 3% річних в розмірі 3 580 224,62 грн та інфляційних втрат в розмірі 27 674 665,63 грн.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно зі статтею 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина 3 статті 549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до пункту 13.1 договору у випадку невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством та цим договором.

У разі порушення замовником строків оплати, передбачених цим договором, замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу (пункт 13.5 договору).

Виконаний позивачем розрахунок пені в розмірі 13 063 614,76 грн. відповідає вимогам законодавства, зокрема, положенням ч.6 ст.232 ГК України, здійснений окремо за зобов`язаннями кожного місяця, в якому виник борг, враховуючи часткові оплати відповідача.

Враховуючи наведене, судова колегія приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача пені в розмірі 13 063 614,76 грн.

З огляду на викладене, враховуючи, що місцевий господарський суд не забезпечив дотримання вимог чинного законодавства щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження усіх фактичних обставин в частині вимог первісного позову, що мають значення для справи, та не надав належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" слід задовольнити, а рішення господарського суду Харківської області від 21.03.2024 у справі № 922/1933/22 скасувати в частині відмови у задоволенні первісного позову та в цій частині прийняти нове рішення, яким позов ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" задовольнити.

З огляду на те, що апеляційна підлягає задоволенню, відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір за подання апеляційної скарги покладаються судом на АТ "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз".

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 273, п. 2 ч. 1 ст. 275, п. 1 ч. 1 ст. 277, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" на рішення господарського суду Харківської області від 21.03.2024 у справі № 922/1933/22 задовольнити.

Рішення господарського суду Харківської області від 21.03.2024 у справі № 922/1933/22 скасувати в частині відмови у задоволенні первісного позову та в цій частині прийняти нове рішення, яким позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" (611109, м. Харків, вул. Безлюдівська, 1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (03065, м. Київ, пр. Любомира Гузара, 44, ) 183 400 381,71 грн, з яких: 139 081 876,70 грн - основна заборгованість, 13 063 614,76 грн - пеня, 27 674 665,63 грн - інфляційні втрати, 3 580 224,62 грн 3% річних.

В іншій частині рішення господарського суду Харківської області від 21.03.2024 у справі № 922/1933/22 залишити без змін.

Стягнути з Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" (611109, м. Харків, вул. Безлюдівська, 1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (03065, м. Київ, пр. Любомира Гузара, 44, ) 1 042 020,00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття.

Порядок і строки оскарження передбачені статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 15.07.2024.

Головуючий суддя М.М. Слободін

Суддя І.А. Шутенко

Суддя Н.В. Гребенюк