УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

м. Київ

15.07.2024Справа №910/7607/24

За заявою Приватного акціонерного товариства "Виробничо-комерційна компанія "СТС"
прозабезпечення позову
у справі №910/7607/24
за позовомПриватного акціонерного товариства "Виробничо-комерційна компанія "СТС"
до1. Комунального підприємства "Київтранспарксервіс", 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвест-Проперті", 3. Товариства з обмеженою відповідальністю "Айлерс", 4. Товариства з обмеженою відповідальністю "Котранса"
прозобов`язання усунути перешкоди у користуванні майном та визнання недійсним договору
Суддя Бойко Р.В.
Ухвалу постановлено у письмовому провадженні.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Виробничо-комерційна компанія "СТС" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Комунального підприємства "Київтранспарксервіс", Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвест-Проперті", Товариства з обмеженою відповідальністю "Айлерс", Товариства з обмеженою відповідальністю "Котранса", в якому просить суд:

1) зобов`язати Комунальне підприємство "Київтранспарксервіс" усунути перешкоди у користуванні Приватним акціонерним товариством "Виробничо-комерційна компанія "СТС" 44 машино-місцями на паркувальному майданчику за адресою: м. Київ, вул. Зодчих, 66-68, в межах III територіальної зони паркування міста Києва, надавши Приватному акціонерному товариству "Виробничо-комерційна компанія "СТС" доступ до них;

2) визнати недійсним Договір №ДНП-2019-04/13 від 05.04.2019, укладений між Комунальним підприємством "Київтранспарксервіс" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інвест-Проперті", за яким права користування 44 машино-місцями на паркувальному майданчику за адресою: м. Київ, вул. Зодчих, 66-68, в межах III територіальної зони паркування міста Києва передавались Товариству з обмеженою відповідальністю "Айлерс" та Товариству з обмеженою відповідальністю "Котранса".

В обґрунтування позовних вимог Приватне акціонерне товариство "Виробничо-комерційна компанія "СТС" вказує, що незважаючи на чинність укладеного між позивачем та Комунальним підприємством "Київтранспарксервіс" Договору №ДНП 2015-07/56 від 30.07.2015, під час дії цього договору Комунальне підприємство "Київтранспарксервіс" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвест-Проперті" уклали Договір №ДНП-2019-04/13 від 05.04.2019 на користування 44 машино-місцями на паркувальному майданчику за адресою: м.Київ, вул. Зодчих, 66-68, в межах III територіальної зони паркування міста Києва, які у подальшому, в тому числі і після набрання рішенням суду у справі №910/17304/21 законної сили, передавались у користування Товариству з обмеженою відповідальністю "Айлерс" та Товариству з обмеженою відповідальністю "Котранса".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.07.2024 відкрито провадження у справі №910/7607/24 та вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження; визначено учасникам справи строки для подання заяв по суті спору; підготовче засідання призначено на 13.08.2024.

Разом із позовом Приватним акціонерним товариством "Виробничо-комерційна компанія "СТС" була подання заява про забезпечення позову шляхом заборони Комунальному підприємству "Київтранспарксервіс" до закінчення розгляду господарської справи вчиняти будь-які правочини, за якими будь-які особи можуть набувати права користування 44 машино-місцями на паркувальному майданчику за адресою: м. Київ, вул. Зодчих, 66-68, в межах III територіальної зони паркування міста Києва.

Розглянувши заяву Приватного акціонерного товариства "Виробничо-комерційна компанія "СТС" про забезпечення позову, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких вона ґрунтується, суд прийшов до висновку про необхідність відмовити в її задоволенні з огляду на наступне.

Приписами ч. 2 ст. 136 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду.

Під забезпеченням позову необхідно розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити (аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі №381/4019/18).

Варто відзначити, що оскільки позивач звернувся до суду з позовними вимогами немайнового характеру, в даному випадку має застосовуватись та досліджуватись така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Має також досліджуватись, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду Верховного Суду від 16.08.2018 у справі №910/1040/18, а також постановах Верховного Суду від 29.03.2021 у справі №910/16800/20, від 16.03.2021 у справі №921/302/20, від 18.12.2018 у справі №912/1616/18 і від 26.09.2019 у справі №917/751/19.

Заява Приватного акціонерного товариства "Виробничо-комерційна компанія "СТС" обґрунтована тим, що після набрання законної сили рішенням Господарського суду міста Києва від 28.09.2022 у справі №910/17304/21, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 17.05.2023, Комунальне підприємство "Київтранспарксервіс" не мало наміру виконувати і не виконало рішення суду - не відновило дію та виконувало умови Договору №ДНН-2015-07/56 від 30.07.2015, чинить перешкоди у користуванні машино-місцями та передало їх у користування іншим особам. З огляду на наведені обставини позивач вважає, що існує реальна і очевидна загроза, що відповідач-1 може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, зокрема шляхом подальшої передачі машино-місць, що розташовані на паркувальному майданчику за адресою: м. Київ, вул. Зодчих, 66-68, в межах III територіальної зони паркування міста Києва, у користування іншим особам.

Конкретний захід забезпечення позову буде співмірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Адекватність заходу до забезпечення позову визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з наслідками заборони вчиняти певні дії.

Предметом даного позову є зобов`язання Комунального підприємства "Київтранспарксервіс" усунути перешкоди у користуванні Приватним акціонерним товариством "Виробничо-комерційна компанія "СТС" 44 машино-місцями на паркувальному майданчику, надавши Приватному акціонерному товариству "Виробничо-комерційна компанія "СТС" доступ до них, а також визнання недійсним Договору №ДНП-2019-04/13 від 05.04.2019, за яким права користування 44 машино-місцями на паркувальному майданчику передавались Товариству з обмеженою відповідальністю "Інвест-Проперті", Товариству з обмеженою відповідальністю "Айлерс" та Товариству з обмеженою відповідальністю "Котранса".

Разом із цим, у своїй заяві про забезпечення позову Приватне акціонерне товариство "Виробничо-комерційна компанія "СТС" просить суд заборонити Комунальному підприємству "Київтранспарксервіс" до закінчення розгляду господарської справи вчиняти будь-які правочини, за якими будь-які особи можуть набувати права користування 44 машино-місцями на спірному паркувальному майданчику.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Суд не вбачає, а заявником не мотивовано яким чином заборона Комунальному підприємству "Київтранспарксервіс" вчиняти будь-які правочини щодо спірних паркомісць може забезпечити виконання рішення суду в частині зобов`язання відповідача надати позивачу доступу до цих паркомісць. Також суд не вбачає яким чином заборона Комунальному підприємству "Київтранспарксервіс" вчиняти будь-які правочини щодо спірних паркомісць може забезпечити виконання рішення суду в частині визнання недійсним Договору №ДНП-2019-04/13 від 05.04.2019.

Тобто заявлений позивачем захід забезпечення позову не пов`язаний із обраними позивачем способами захисту свого порушеного права у даній справі та відповідно не сприятиме реальному виконанню рішення суду у даній справі у разі задоволення позову.

Частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про те, що Приватне акціонерне товариство "Виробничо-комерційна компанія "СТС" не навело належних обґрунтувань та не доведено того факту, що заявлений до забезпечення захід забезпечення буде сприяти реальному виконанню рішення суду у даній справі у разі задоволення позову, у зв`язку з чим відмовляє у задоволенні поданої заяви.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 136, 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства "Виробничо-комерційна компанія "СТС" про вжиття заходів забезпечення позову відмовити повністю.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та у відповідності до положень ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена протягом десяти днів шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду.

Суддя Р.В. Бойко