ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.07.2024р. Справа № 904/2061/24

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», м. Київ

До: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Садовий», м. Дніпро

Про: стягнення 184 035,48грн.

Суддя Васильєв О.Ю.

Без участі представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» (позивач) звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до ОСББ «Садовий» (відповідач) про стягнення 184 035,48грн. (в т.ч.: 132 059,41грн. - заборгованість, 35 260,95грн. - пеня, 5 889,32 грн. - 3% річних, 10 825,80грн. - інфляційні втрати) заборгованості за поставлений природний газ відповідно до умов типового договору постачання природного газу постачальником «останньої надії» від 01.09.22р. в період з 01.09.22р. по 30.09.22р.

Ухвалою суду від 13.05.24р. року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

ОСББ «Садовий» (відповідач) заперечує проти задоволення позовних вимог та вказує на те, що укладення договору з постачальником «останньої надії» було безпідставним, оскільки між ним і ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» було укладено договір від 08.09.22р. №8163-ПСО-4 про постачання природного газу. Окрім того, відповідач не погоджується із ціною газу, оскільки відносить ОСББ до категорії «побутових споживачів».

ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» (позивач) у відповіді на відзив вказує, що внесення до реєстру постачальника «останньої надії» здійснюється автоматично і відповідно до даних Інформаційної платформи Оператора ГТС позивача віднесено Оператором ГТС до категорії виробників теплової енергії. Окрім того, постачальник останньої надії позбавлений можливості самовільно встановлювати та формувати ціни на природній газ; та для споживача природного газу діють виключно ціни, які передбачені умовами договору, до якого приєдналося ОСББ.

ОСББ «Садовий» (відповідач) у запереченнях на відповідь на відзив зазначає, що виключення ОСББ «Садовий» із категорії побутових споживачів та нарахування пені, 3 % річних та інфляційних збитків, є неправомірним та порушує норми матеріального права, оскілки не враховані положення ЗУ №530-ІХ по відношенню до ст. 625 ЦК України.

Враховуючи приписи ч.4 ст.240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» відповідно до Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 04.07.17р. № 880 здійснює ліцензійне постачання природного газу на території України.

За результатами державного конкурсу та відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 22.07.20р. № 917-р ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» визначено постачальником «останньої надії» на ринку природного газу.

Відповідно до п. 26 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про ринок природного газу» постачальник «останньої надії» - визначений Кабінетом Міністрів України постачальник, який не має права відмовити в укладенні договору постачання природного газу на обмежений період часу.

Відповідно до пункту 1 розділу VI Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) № 2496 від 30.09.15р., договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» укладається у випадках, передбачених пунктом 3 розділу VI, з урахуванням вимог статей 205, 633, 634, 641, 642 ЦК України шляхом публічної оферти постачальника «останньої надії» та її акцептування споживачем через факт споживання газу за відсутності іншого постачальника. Договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» не потребує двостороннього підписання.

Договір постачання між постачальником «останньої надії» і споживачем вважається укладеним з дня, визначеного на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи днем початку постачання природного газу споживачу в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії» відповідно до Кодексу газотранспортної системи.

За договором постачання природного газу постачальник «останньої надії» зобов`язаний поставити споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу в розмірі, строки та порядку, що визначені договором.

Максимальна тривалість постачання природного газу постачальником «останньої надії» не може перевищувати шістдесят днів та в будь-якому випадку не має тривати довше ніж до кінця календарного місяця, наступного за тим місяцем, у якому почалося фактичне постачання природного газу споживачеві постачальником «останньої надії».

Типовий договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» затверджений постановою НКРЕКП від 30.09.15р. року № 2501.

Позивач зазначає, що у зв`язку з відсутністю постачання природного газу іншим постачальником оператором газотранспортної системи (далі - Оператор ГТС) за участю операторів газорозподільних систем (далі - оператори ГРМ) об`єми природного газу, спожитого відповідачем у вересні 2022р., автоматично включено до портфеля постачальника «останньої надії» - ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» і, відповідно, спожитий природний газ віднесено до об`ємів, поставлених позивачем.

Факт включення відповідача до реєстру споживачів постачальника «останньої надії» та віднесення газу, спожитого відповідачем, до портфеля постачальника «останньої надії» з наведених вище підстав підтверджується наступними доказами :

- відомостями з інформаційної платформи Оператора ГТС щодо споживача з ЕІС-

кодом 56XQ00010HRD500O;

- формою 10 від оператора ГРМ «Дніпропетровськгаз» , у зоні ліцензійної діяльності

якого є відповідач ЕІС - кодом - 56XQ00010HRD500O;

- листом оператора ГТС від 07.03.24р. №ТОВВИХ-24-3558 з інформацією щодо

остаточної алокації відборів споживача в Реєстрі споживачів постачальника

«останньої надії» з ЕІС-кодом - 56XQ00010HRD500O.

З огляду на викладене, договір постачання природного газу між відповідачем та позивачем, як постачальником «останньої надії», є укладеним з 01.09.22р. - з дня, визначеного на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи днем початку постачання природного газу споживачу в реєстрі споживачів постачальника «останньої надії».

Відповідно до підпункту 4.2. розділу IV договору, об`єм (обсяг) постачання природного газу споживачу за розрахунковий період визначається за даними оператора ГРМ/Оператора ГТС (для прямих споживачів) за підсумками розрахункового періоду, що містяться в інформаційній платформі оператора газотранспортної системи та надані споживачу оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу.

Згідно з пунктом 2 глави 7 розділу XII Кодексу ГТС у точках виходу до газорозподільної системи з метою проведення остаточної алокації щодобових відборів/споживання, що не вимірюються щодобово, оператор газорозподільної системи до 08 числа газового місяця (М+1) надає оператору газотранспортної системи інформацію про фактичний місячний відбір/споживання природного газу окремо по кожному споживачу, відбір/споживання якого не вимірюється щодобово. У випадку якщо комерційний вузол обліку обладнаний обчислювачем (коректором) з можливістю встановити за результатами місяця фактичне щодобове споживання природного газу, така інформація додатково надається в розрізі газових днів газового місяця (М).

Отже, об`єм (обсяг) спожитого споживачем природного газу передається оператором ГРМ в інформаційну платформу оператора ГТС та використовується постачальником для розрахунку вартості спожитого природного газу щодобово.

Таким чином, позивач проводить нарахування вартості спожитого споживачем природного газу виключно на підставі даних оператора ГРМ про об`єм (обсяг) розподіленого/спожитого споживачем природного газу, які отримує в процесі доступу до інформаційної платформи оператора ГТС.

Ціна природного газу (з урахуванням ПДВ) відповідно до умов публічного (укладеного) Типового договору опублікована/оприлюднена на сайті позивача за посиланням://gas.ua/uk/business/news/pon-archive-price.

Ціна природного газу також підтверджується наданою позивачем роздруківкою з архіву тарифів за вересень 2022р.

Ціна природного газу, що постачається постачальником «останньої надії», щоденно розраховується за формулою, наведеною в пункті 24 Порядку проведення конкурсу з визначення постачальника «останньої надії», затвердженого постановою КМУ від 30.09.15р. № 809. Для категорії споживачів, які закуповують природний газ для виробництва теплової енергії, визначається ціна природного газу, що розміщена на офіційному сайті постачальника «останньої надії» та яка визначається відповідно до п. 24 Порядку проведення конкурсу з визначення постачальника «останньої надії», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від З0.09.15р. №809 (в редакції її. 1 постанови Кабінету Міністрів У країни від 25.10.21р. за №1102). До ціни газу додається послуга з транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи.

Згідно 4.3. договору постачальник зобов`язаний надати споживачу рахунок на оплату природного газу за цим договором не пізніше 10 числа календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу, в обумовлений між постачальником і споживачем спосіб (поштою за замовчуванням, через електронний кабінет споживача тощо - якщо сторонами це окремо обумовлено).

Споживач зобов`язаний оплатити рахунок, наданий постачальником відповідно до пункту 4.3 цього договору, до закінчення календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу (п. 4.4).

Як свідчать дані оператора ГТС, у період з 01.09.22р. по 30.09.22р. позивач поставив відповідачу природний газ в об`ємі 1,34143м3 на суму 142 212,68грн.

Для здійснення оплати зазначеного обсягу поставленого газу відповідачу було направлено рахунок №26005 від 10.10.22р. на загальну суму 142 212,68 грн., що підтверджується наданими у справу доказами . Як зазначає позивач, відповідачем здійснено 03.10.23р. часткову оплату спожитого природного газу на суму 10 153,27грн.

Відповідач стверджує, що у результаті неправомірних дій ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» його було безпідставно віднесено до категорії не побутових споживачів виробників теплової енергії, внаслідок чого значно збільшилася вартість природного газу, що поставляється ОСББ «Садовий».

Як вбачається із матеріалів справи, 01.09.22р. постачальником для забезпечення потреб ОСББ «Садовий» є ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» як постачальник «останньої надії», підключення до якого було здійснено автоматично, шляхом приєднання до публічного договору, у зв`язку із відсутністю точок ОСББ у реєстрі споживачів іншого постачальника на інформаційні платформі оператора ГТС.

Згідно з п. 2 глави 4 розділу ІV Кодексу газотранспортної системи інформація про споживачів в інформаційній платформі має містити щонайменше: належність споживача до категорії споживачів, постачання яким може здійснюватися в рамках спеціальних обов`язків, які в установленому порядку покладені рішенням Кабінету Міністрів України на підставі ст. 11 ЗУ «Про ринок природного газу» (підпункт 12); належність споживача до категорії виробників теплової енергії (підпункт 14); належність споживача до категорії бюджетних установ та організацій (підпункт 15).

Відповідно до п. 5 глави 4 розділу ІV Кодексу газотранспортної системи оператори газорозподільних систем відповідно до вимог цього Кодексу та за формами оператора газотранспортної системи, погодженими з Регулятором, повинні вносити до інформаційної платформи інформацію, зокрема, визначену підпунктами 1, 2, 5 - 8, 12, 13, 14, 15, 17 пункту 2 цієї глави, по всіх споживачах, підключених до газорозподільної системи.

Тобто, належність споживача до тієї чи іншої категорії (промисловість, бюджет, виробники теплової енергії, населення, інші, передбачені законодавством) визначає Оператор ГРМ.

Згідно вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до положень ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Чачтиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що у якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України, невиконання зобов`язання або його виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, є порушенням зобов`язання.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - сплата неустойки (ст. 611 ЦК України).

Відповідно до положень ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

За своєю правовою природою, неустойка (пеня, штраф) є видом забезпечення виконання зобов`язання.

Пунктом 4.5. договору визначено, що разі порушення споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим договором він сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

У зв`язку з порушенням відповідачем строків оплати поставленого газу, позивач розрахував та просить суд стягнути пеню у розмірі 35 260,95грн., яка розрахована за загальний період прострочення оплати з 01.11.22р. по 30.04.23р.

Відповідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошових зобов`язань на вимогу кредитора, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі наведеної норми матеріального закону, позивач розрахував та просить суд стягнути з відповідача три проценти річних у розмірі 5 889,32грн. за період прострочення з 01.11.22р. по 31.03.23р., а також інфляційні втрати у розмірі 10 825,80грн. з 01.11.22р. по 31.03.24р. (а.с. 17).

Здійснивши перевірку наданих розрахунків, суд дійшов висновку, що визначення розміру пені, відсотків річних та інфляційних втрат здійснено позивачем арифметично правильно. Суд також критично оцінює твердження відповідача про безпідставність нарахування інфляційних втрат , пені та 3 % річних з посиланням на наявність карантину ; оскільки від сплати вищенаведених платежів звільняються лише особи , що отримують житво-комунальні послуги ,а не споживачі природного газу.

Таким чином, станом на час розгляду справи в суді заборгованість відповідача перед позивачем складає 184 035,48грн. (в т.ч.: 132 059,41грн. - основна заборгованість, 35 260,95грн. - пеня, 5 889,32 грн. - 3% річних, 10 825,80грн. - інфляційні втрати).

За викладених обставин, враховуючи факт здійснення позивачем постачання природного газу та порушення відповідачем своїх зобов`язань в частині своєчасної сплати за нього визначеної договором суму, суд вважає вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи приписи ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 73, 74, 77-79, 86, 129, 165, 233, 236-241, 247, 252, 326 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

2.Стягнути з відповідача Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Садовий» (49000, м. Дніпро, вул. Старокозацька, буд. 52-Б; ) на користь позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1, ): 132 059,41грн. - заборгованості, 35 260,95грн. - пені, 5 889,32 грн. - 3% річних, 10 825,80грн. - інфляційних втрат та 2 422,40грн. - витрат по сплаті судового збору.

Видати відповідний наказ після набрання рішенням чинності.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України рішення складено та підписано без його проголошення 15.07.24р.

Відповідно до вимог ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно до вимог ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до вимог ст.257 ГПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Васильєв О.Ю.