ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.07.2024м. ХарківСправа № 922/5087/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавренюк Т.А.

при секретарі судового засідання Сіліній М.Г.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" (вул. Гоголя, 10, м. Харків, 61057, )
до Комунальної організації "Харківський зоологічний парк" (61058, м. Харків, вул. Сумська, 35, )
про стягнення 1 154 342,91грн
за участю учасників справи:

позивача - Стаскевич О.Ю.

відповідача - Коротун В.І.

ВСТАНОВИВ:

Позивач після зміни предмету позову просить суд стягнути з відповідача 3% річних в розмірі 172 567,27грн та збитки від інфляції в розмірі 981 775,64грн. Судові витрати зі сплати судового збору позивач просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем договору № 0340/1 від 21.07.2021 про постачання електричної енергії споживачу в частині здійснення своєчасної оплати спожитої електричної енергії. В якості правових підстав, позивач посилається на норми Цивільного та Господарського кодексів України.

20.12.2023 провадження по справі зупинено до закінчення розгляду Об`єднаною Палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 911/1359/22 та оприлюднення повного тексту судового рішення, ухваленого за результатами такого розгляду, про що постановлено відповідну ухвалу.

20.05.2024 Об`єднаною Палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі № 911/1359/22 оприлюднено повний текст постанови від 19.04.2024.

Ухвалою суду від 27.05.2024 провадження у справі поновлено та призначено у справі підготовче засідання.

Відповідач у відзиві на позов та додаткових поясненнях до нього проти позовних вимог заперечує, вважає нарахування 3% річних та збитків від інфляції безпідставним та необґрунтованим з посиланням на приписи п.16 постанови НКРЕКП № 332 від 25.02.2022, якою надано настанову про зупинення нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії", між учасниками ринку електричної енергії.

Позивач у відповіді на відзив проти доводів відповідача заперечує, посилаючись на те, що положення вказаної постанови НКРЕКП стосуються виключно нарахування та стягнення штрафних санкцій, тобто пені.

В судовому засіданні 04.07.2024 судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу із занесенням її до протоколу судового засідання про закриття підготовчого провадження у справі та призначення справи до судового розгляду по суті на 11.07.2024 о 12:00год.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечує повністю, просить суд в задоволенні позову відмовити.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, суд встановив наступне.

З 01.01.2019, у зв`язку з відокремленням функції з розподілу електричної енергії від функції постачання електричної енергії, що визначено положеннями Закону України "Про ринок електричної енергії" від 13.04.2017, у відповідності до Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 26.10.2018 № 1268 "Про затвердження Методичних рекомендацій щодо передачі даних побутових та малих непобутових споживачів постачальнику електричної енергії, на якого відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" покладається виконання функції універсальної послуги на закріпленій території" Приватне акціонерне товариство "Харківенергозбут" є постачальником універсальних послуг на території Харківської області.

Позивач, як постачальник універсальних послуг, здійснює постачання електричної енергії з 01.01.2019 у порядку, визначеному "Правилами роздрібного ринку електричної енергії", затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312 та на умовах постачання універсальних послуг.

На виконання п.13 розділу ХVІІ Закону України "Про ринок електричної енергії" під час здійснення заходів з відокремлення було створено електропостачальника - Приватне акціонерне товариство "Харківенергозбут", а Акціонерна компанія "Харківобленерго" виконує функції з розподілу електричної енергії на території Харківської області та є оператором системи розподілу.

Відповідно до абзацу 5 п.13 р. ХVІІ Закону України "Про ринок електричної енергії" фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема, надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальних послуг та/або факт споживання електричної енергії.

Разом з тим, у відповідності до п.13 Перехідних положень Закону України "Про ринок електричної енергії" передача постачальнику універсальних послуг персональних даних побутових та малих непобутових споживачів під час здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу не потребує отримання згоди та повідомлення таких споживачів про передачу персональних даних і вважається такою, що здійснена в загальносуспільних інтересах з метою забезпечення постачання електричної енергії споживачам.

Публічний договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг розміщений на офіційному сайті позивача.

21.07.2021 між позивачем та Комунальною організацією "Харківський зоологічний парк" (відповідач) укладено договір про постачання електричної енергії споживачу № 0340/1, відповідно до умов якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, включно з тарифом на послуги з передачі електричної енергії, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

На підставі поданої відповідачем заяви-приєднання, останній приєднався до договору на умовах комерційної пропозиції постачальника № 2 Ф-Р/20-0340, яка є додатком № 2 до договору № 0340/1.

У п.3.1 договору сторони дійшли згоди, що постачання електричної енергії відповідачу здійснюється з дати підписання до 31.12.2021 включно.

Місце поставки: 61058, м. Харків, вул. Сумська, 35. Обсяг постачання електричної енергії - 3 000 000 кВт/ год (п.3.4 договору).

Пунктом 5.1 договору визначено, що відповідач розраховується з позивачем за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни комерційної пропозиції. На момент проведення процедури закупівлі 1 кВт*год становить 2,404716грн. Ціна за одиницю товару вказана з урахуванням тарифу на послуги з передачі електричної енергії. Загальна вартість цього договору на момент його складання становить 7 214 148,00грн.

Відповідно п.5.2 договору спосіб визначення ціни електричної енергії зазначається у комерційній пропозиції позивача.

Розрахунковий період за цим договором є календарний місяць (п.5.4 договору).

Сторони у п.5.5 договору погодили, що плата вартості електричної енергії за цим договором здійснюється відповідачем виключно шляхом перерахування коштів на поточний рахунок із спеціальним режимом використання позивача.

Умовами п.4 комерційної пропозиції передбачено, що розрахунковим періодом є календарний місяць. Оплата електричної енергії здійснюється відповідачем за фактичний обсяг спожитої електричної енергії, визначений за показами розрахункових засобів обліку (або розрахунковим шляхом), на підставі виставленого рахунку відповідачу, в якому зазначаються суми до сплати за спожиту електричну енергію.

У разі відсутності графіка погашення заборгованості та при відсутності в платіжному документі в реквізиті "Призначення платежу" посилань на період, за який здійснюється оплата, або перевищення суми платежу, необхідної для цього періоду, ці кошти, перераховані відповідачем за електричну енергію, позивач має право зарахувати як погашення існуючої заборгованості відповідача з найдавнішим терміном її виникнення. У разі зміни тарифу надлишок (передплата) оплачено, але не спожитої електричної енергії, зараховується відповідачу на його особовий рахунок, як попередня оплата за новими тарифами в наступному розрахунковому періоді.

Плата рахунку позивача за цим договором має бути здійснена відповідачем протягом не більше ніж 20 календарних днів з моменту отримання рахунка та акту приймання-передачі електричної енергії відповідачем, що надсилаються йому після завершення розрахункового періоду (п.5.6 договору, п.5 комерційної пропозиції).

Відповідач, за умовами п.6.2 договору, взяв на себе зобов`язання забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього договору.

Відповідно до п.9.1 договору за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, передбачену цим договором та чинним законодавством.

Пунктом 8 комерційної пропозиції також сторони передбачили, що у разі порушення відповідачем строків оплати електричної енергії, передбачених п.5 та п.4 даної комерційної пропозиції, позивач має право провести нарахування за весь час прострочення, у тому числі за день оплати 3% річних з простроченої суми. При цьому сума грошового зобов`язання за договором повинна бути оплачена відповідачем з урахуванням встановленого індексу інфляції.

31.12.2021 між сторонами укладено додаткову угоду № 6 від 31.12.2021 до договору (далі - додаткова угода), відповідно до якої сторони внесли зміни до договору, а саме відповідно до п.1 додаткової угоди сторони дійшли згоди продовжити дію договору на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку наступного року, в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної в договорі, укладеному в попередньому році.

За умовами п.2 додаткової угоди договір набирає чинності з дати підписання і діє в частині постачання електричної енергії з дати, вказаної у цьому договорі та в цілому до 31.03.2022, а в частині взятих на себе зобов`язань сторонами - до їх повного виконання.

На підставі переданих даних від Акціонерного товариства "Харківобленерго" відповідачу проведено нарахування та за результатами розрахункового періоду було сформовано та виставлено рахунки за спожиту електричну енергію за період з грудня 2021 року по березень 2022 року. Рахунки за вказаний період містяться в матеріалах справи.

Акти приймання-передачі та рахунки за вказаний період були вручені уповноваженому представнику відповідача та надсилались позивачем на адресу відповідача засобами поштового зв`язку, що підтверджується відповідними доказами, наявними у справі.

Проте, відповідачем рахунки за вказаний вище період оплачені з порушенням строків, визначених умовами договору, у зв`язку з чим позивач здійснив відповідачу нарахування 3% річних та збитків від інфляції.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

За приписами ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Частина 1 ст.202 Цивільного кодексу України передбачає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст.173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом України, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, в тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, в тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст.599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За приписами ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст.530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Суд зазначає, що укладаючи договір, кожна із сторін прийняла на себе певні зобов`язання щодо його виконання, однак відповідач, покладений на нього обов`язок щодо своєчасної оплати спожитої електричної енергії у встановлений договором строк не виконав.

Факт порушення відповідачем умов, визначених договором, доведений та підтверджується матеріалами справи.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст.611 Цивільного кодексу України).

Статтею 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з врахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України).

На підставі зазначеного позивач, з посиланням на ст.625 Цивільного кодексу України, здійснив нарахування 3% річних за період з 01.03.2022 по 25.05.2023 в розмірі 172 567,27грн та збитків від інфляції за період квітня 2022 року по червень 2023 року в розмірі 981 775,64грн. Дане нарахування здійснено позивачем за кожний період окремо, з урахуванням здійснених відповідачем оплат.

Суд зазначає, що за змістом зазначеної норми закону нарахування трьох процентів річних та збитків від інфляції входить до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінених грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов`язання.

Перевіривши правомірність нарахування 3% річних за період з 01.03.2022 по 25.05.2023 в розмірі 172 567,27грн та збитків від інфляції за період з квітня 2022 року по червень 2023 року в розмірі 981 775,64грн на несвоєчасно оплачену заборгованість за період з грудня 2021 року по березень 2022 року, таке нарахування здійснено позивачем арифметично правильно, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідач заперечуючи проти стягнення 3% річних та збитків від інфляції посилається на приписи п.16 постанови НКРЕКП № 332 від 25.02.2022, якою надано настанову про зупинення нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії", між учасниками ринку електричної енергії.

Суд не приймає ці заперечення, оскільки нарахування 3% річних та інфляційних втрат не є штрафними санкціями у розумінні ст.549 Цивільного кодексу України та ст.230 Господарського кодексу України, носять компенсаційний характер, в той час як положення постанови НКРЕКП № 332 від 25.02.2022 стосуються виключно нарахування та стягнення штрафних санкцій (пені та штрафу), а тому заперечення відповідача в цій частині є безпідставними та необґрунтованими.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст.77 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідач не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про відсутність у нього обов`язку сплатити заявлену до стягнення суму 3% річних та збитків від інфляції.

Враховуючи те, що позовні вимоги підтверджені належними та допустимими доказами, наявними в матеріалах справи, а відповідач не надав документів, що підтверджують своєчасну оплату за спожиту електричну енергію у строки, визначені договором, суд дійшов висновку, що позов є цілком обґрунтованим, доведеним, у зв`язку з чим він підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору суд покладає на відповідача у повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись статтями 4, 20, 73, 74, 86, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Комунальної організації "Харківський зоологічний парк" (61058, м. Харків, вул. Сумська, 35, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" (вул. Гоголя, 10, м. Харків, 61057, ) - 172 567,27грн 3% річних, 981 775,64грн збитків від інфляції, 13 852,11грн судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дане рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення шляхом подання апеляційної скарги до Східного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено "16" липня 2024 р.

Суддя Т.А. Лавренюк