УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

м. Київ

15.07.2024Справа № 910/8250/24

Суддя Господарського суду міста Києва Селівон А.М., розглянувши заяву стягувача Приватного акціонерного товариства «Інститут керамічного машинобудування «Кераммаш» (вул. Свердлова, 1А, м. Слов`янськ, Донецька область, 84105, ) про видачу судового наказу за вимогою до боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю «Укргаз Енерго Поставка» (03195, м. Київ, пров. Московський (Павла Лі), 2-Б, ) про стягнення переплати в сумі 52 759,65 грн. за природний газ, спожитий за Договором № 21/351 на постачання природного газу від 30.06.2021 року та 302,80 грн. судового збору,

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва надійшла заява Приватного акціонерного товариства «Інститут керамічного машинобудування «Кераммаш» про видачу судового наказу за вимогою до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Укргаз Енерго Поставка» про стягнення переплати в сумі 52 759,65 грн. за природний газ, спожитий за Договором № 21/351 на постачання природного газу від 30.06.2021 року.

За приписами ч. 1 ст. 147 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

У відповідності до приписів ч.1 ст. 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 148 ГПК України особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Також суд зазначає, що згідно п.п. 4 та 5 ч. 2 ст. 150 ГПК України у заяві повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються, а також перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги; відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 150 ГПК України до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Як вбачається з аналізу вищенаведених норм законодавства, судовий наказ може бути видано за наявності відповідного договору, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне виконання сторонами умов договору, а також заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність здійснених розрахунків.

Відтак, безспірні вимоги мають бути підтверджені відповідними доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частинами 1-2 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За загальним правилом, обов`язок (тягар) доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. При цьому доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості. Доказування повинно здійснюватись за загальними правилами відповідно до ст. 74 ГПК України, яка передбачає обов`язковість подання доказів наявності фактичних обставин

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

При цьому достовірними доказами є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи (ст. 78 ГПК України).

Згідно ч. 1, 2 ст. 91 ГПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Грошовим, за змістом статей 524, 533 - 535, 625 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), є виражене в грошових одиницях (національній валюті України чи в грошовому еквіваленті в іноземній валюті) зобов`язання сплатити гроші на користь іншої сторони, яка, відповідно, має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 2 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Наявність спору про право вирішується судом у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні.

Отже, зважаючи на принципи наказного провадження та встановлений порядок розгляду заяви про видачу судового наказу, наказне провадження у господарському судочинстві забезпечує можливість стягнення грошової заборгованості, наявність та безспірність якої підтверджується доданими до заяви документами.

Так, в обґрунтування поданої заяви стягувач посилається на здійснення перерахування коштів за спожитий в період серпень 2021 року - березень 2022 року згідно Договору № 21/351 на постачання природного газу від 30.06.2021 року природний газ в обсязі, що перевищує на 52 759,65 грн. вартість природного газу, отриманого від постачальника - ТОВ «Укргаз Енерго Поставка» згідно актів приймання - передачі за вказаний період, у зв`язку з чим посилаючись на п.4.7 вказаного Договору заявник зазначає про наявність підстав для стягнення з боржника переплати у вказаній сумі.

Згідно п. 4.7 Договору № 21/351 на постачання природного газу від 30.06.2021 року у разі переплати вартості газу сума переплати зараховується постачальником в рахунок оплати газу на наступний розрахунковий період або повертається на поточний рахунок споживача на його письмову вимогу.

При цьому, на підтвердження факту та обсягу споживання природного газу за вказаним договором та існування у боржника обов`язку з повернення передплати, заявник позивається на акти приймання - передачі природного газу за спірний період, а також докази здійснення фактичної оплати за договором (платіжні інструкції на суму 288 231,96 грн.).

Як встановлено судом, акт приймання - передачі природного газу за листопад 2021 року на суму 673 373,71 грн. не підписаний з боку заявника, в той час як обґрунтовуючи обсяг спожитого газу за листопад 2021 року заявник посилається на покази газового лічильника.

Поряд із цим, згідно поданих матеріалів судом встановлено, що постановою Східного апеляційного господарського суду від 05.07.2023 року у справі № 905/320/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укргаз Енерго Поставка" до Приватного акціонерного товариства «Інститут керамічного машинобудування «Кераммаш», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» про стягнення 675 413,25 грн. відмовлено у задоволенні позову.

Відмовляючи в задоволенні позову у справі, суд апеляційної інстанції вказав, що у позивача були відсутні правові підстави для нарахування ПАТ «Інститут керамічного машинобудування «Кераммаш» необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу, у зв`язку з чим судова колегія дійшла висновку, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів правомірності визначення позивачем у даній справі обсягу поставленого ПрАТ «Інститут керамічного машинобудування «Кераммаш» природного газу.

Тобто, між сторонами існував спір щодо стягнення оплати за поставлений природний газ за Договором в листопаді 2021 року.

При цьому, наявні в матеріалах заяви претензія заявника від 13.03.2024 року № 01/017 з вимогою про повернення грошових коштів надлишкової оплати в сумі 53148,73 грн. та відповідь на неї боржника від 25.03.2024 року за № 24-03/129, яка містить відмову у поверненні вказаної суми беззаперечно свідчать про спірність заявлених ПАТ «Інститут керамічного машинобудування «Кераммаш» у даній заяві вимог.

Окрім цього, судом взято до уваги отримані від представника боржника - ТОВ "Укргаз Енерго Поставка" 10.04.2024 заперечення щодо видачі судового наказу б/н від 10.07.2024 року, в яких боржник заперечує проти вимог ПАТ «Інститут керамічного машинобудування «Кераммаш» та зазначає про відсутність підстав для повернення грошових коштів.

Судом враховано, що для задоволення заяви про видачу судового наказу суд повинен перевірити виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, без розгляду справи по суті на підставі викладених у ній обставин та доданих до заяви доказів, які підтверджують безспірність таких вимог. З цією метою, насамперед, необхідно перевірити наявність обставин щодо факту виникнення та настання строку виконання боржником зобов`язання.

Натомість, надані заявником докази свідчать про наявність між сторонами спору щодо самого порушення умов Договору, обсягу спожитого газу та його вартості, яка підлягала оплаті, отже заявлені вимоги в цій частині не відповідають засадам наказного провадження.

Пунктом 1 ч.1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, зокрема, якщо заяву подано з порушеннями вимог ст.150 цього Кодексу.

За змістом п. 8 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказ.

Таким чином, зважаючи на те, що заявником не дотримано вимог, передбачених ст.ст. 148, 150 ГПК України, вимоги за заявою про видачу наказу не мають ознак безспірності та відсутні докази, які б підтверджували відсутність спору про право, тобто заявником не підтверджено виникнення права грошової вимоги саме у заявленій сумі 52 759,65 грн., суд доходить висновку про відмову у видачі судового наказу за заявою Приватного акціонерного товариства «Інститут керамічного машинобудування «Кераммаш» за вимогою до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Укргаз Енерго Поставка» про стягнення переплати в сумі 52 759,65 грн. за природний газ, спожитий за Договором № 21/351 на постачання природного газу від 30.06.2021 року на підставі п. 8 ч.1 ст.152 ГПК України.

Суд звертає увагу, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини 1 статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків (ч. 1 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України).

У відповідності до ст.ст. 147, 148, 150, 152-155 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Приватному акціонерному товариству «Інститут керамічного машинобудування «Кераммаш» у видачі судового наказу за вимогою до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Укргаз Енерго Поставка» про стягнення переплати в сумі 52 759,65 грн. за природний газ, спожитий за Договором № 21/351 на постачання природного газу від 30.06.2021 року та 302,80 грн. судового збору.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена в порядку, передбаченому ст.ст. 254 - 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя А.М.Селівон