ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.07.2024 року м.Дніпро Справа № 908/230/24

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Кощеєв І.М. (доповідач)

суддів: Чус О.В., Дарміна М.О.

розглянувши у порядку письмового провадження

без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу

Приватного акціонерного товариства Національна енергетична компанія Укренерго

на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 29.04.2024р.

(суддя Азізбекян Т.А., м. Запоріжжя, повний текст ухвали підписано 09.05.2024р.)

у справі

за позовом: Приватного акціонерного товариства

Національна енергетична компанія Укренерго

(01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 25, )

до відповідача: Публічного акціонерного товариства Запоріжжяобленерго

(69035, м.Запоріжжя, вул. Сталеварів, буд. 14. )

про стягнення грошової суми

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог

Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго» звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовом до Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго», про стягнення 36 540 261 грн. 85коп. за договором поставки, з яких: 36 435 447, 55 грн.- сума основного боргу, 104 814 грн. 30 грн. - сума 3% річних.

29.04.2024р. Відповідачем подано до суду клопотання про зупинення провадження у справі № 908/230/24 до закінчення перегляду справи № 908/1162/23 у касаційному порядку об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

2. Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 29.04.2024р. у справі № 908/230/24 зупинено провадження у справі № 908/230/24 до закінчення перегляду справи № 908/1162/23 у касаційному порядку об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, через систему "Електронний суд", Приватне акціонерне товариство Національна енергетична компанія Укренерго звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Запорізької області від 29.04.2024 у справі № 908/230/24 і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Підставами для скасування судового рішення Скаржник вважає порушення судом першої інстанції норм процесуального права, зокрема, не дотримання приписів ст. ст. 74, 227, 234 ГПК України.

Зокрема, Скаржник зазначає, шо в порушення приписів ст. ст. 234, 236 ГПК України, Господарський суд Запорізької області в оскаржуваній ухвалі не навів мотивів, як справа № 908/230/24 пов`язана зі справою № 908/1162/23, а також чим обумовлена неможливість розгляду справи № 908/230/24 до розгляду справи № 908/1162/23, яким чином висновок Верховного Суду у справі № 908/1162/23 щодо застосування норм закону в даному випадку вплине на спірні правовідносини.

Скаржник вважає, що задовольняючи клопотання про зупинення провадження у справі № 908/230/24, суд першої інстанції виходив із доводів Відповідача, на підтвердження наявності яких Відповідач не надав ані належного обґрунтування зв`язку між зазначеними справами, ані жодного належного та допустимого доказу.

При цьому, Скаржник зауважує на тому, що судом першої інстанції порушено норми ст. 42 ГПК України, оскільки клопотання про зупинення провадження у справі Відповідачем подано в день судового засідання через канцелярію суду, тому у Позивача не було можливості ознайомитись із наведеними доводами цього клопотання та, скористатись своїми правами, передбаченими ст. 42 ГПК України.

Скаржник також зазначає на тому, що по спірному Договору, певні зобов`язання виникають з дати складення відповідних документів та враховуються в тому періоді, в якому складені. Так, на думку Позивача, Відповідачем до своїх заяв по суті не додано жодного доказу про ініціювання ним спору (його незгоди) щодо обсягів електричної енергії придбаної ним для врегулювання небалансів, зазначеного у доданих до позовної заяви актах. Отже, виходячи із умов спірного Договору та Правил ринку, на думку Позивача, у Відповідача відсутні підстави не виконувати свої платіжні зобов`язання по Договору на підставі документів в межах позовних вимог у цій справі.

Скаржник також зауважує на тому, що до дати врегулювання суперечки пріоритет для поточних розрахунків мають дані комерційного обліку, сформовані оператором системи, на території ліцензованої діяльності якого знаходиться відповідна ТКО. Наведене, на думку Позивача, підтверджує той факт, що обсяги електричної енергії для врегулювання небалансів, зазначені в спірних актах та рахунках, визначені відповідно до чинного законодавства України на підставі даних, зібраних та завантажених, зокрема Відповідачем до системи управління ринком як учасника ринку в якості ППКО, а не Позивачем самостійно. Тобто, Позивач вважає, що дані щодо обсягів електричної енергії для врегулювання небалансів прямо залежать від дій Відповідача. Позивач переконаний, що додані до позовної заяви первинні та платіжні документи, а також пред`явлені вимоги Позивача, відповідають умовам, встановленим Договором та нормативними актами, що регулюють спірні правовідносини та дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду, у зв`язку з чим відсутні підстави для зупинення провадження у справі.

Скаржник також вказує на те, що предметом позовних вимог у справі № 908/1162/23 є вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІМК" до Комунального некомерційного підприємства "Територіальне медичне об`єднання "Багатопрофільна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги" Мелітопольської міської ради Запорізької області про стягнення 1 593 623,84 грн. за спожитий у листопаді-грудні 2022 року обсяг електроенергії на підставі договору від 31.12.2021 № 2273/1 про постачання електричної енергії. Таким чином, на думку Позивача, справа № 908/230/24 та справа № 908/1162/23 не є взаємопов`язаними.

4. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи.

Від Відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому Товариство не погоджується з доводами апеляційної скарги, вважає її безпідставною і необґрунтованою тому просить суд відмовити у задоволенні вимог апеляційної скарги, а оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Відповідач вказує на те, що підставою передачі справи 908/1162/23 на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду є необхідність відступлення від висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 07.03.2024р. у справі № 910/9680/23 щодо того, що достатнім для застосування частини другої статті 13 та частини другої статті 13-1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" є розповсюдження дії цього Закону на спірні правовідносини з огляду на приписи статті 2 Закону. Колегія суддів вважає, що положення статей 13 та 13-1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" можуть бути поширені на тимчасово окуповані території з урахування частини першої цих статей, а саме за рішенням Кабінету Міністрів України.

Враховуючи те, що позовні вимоги обґрунтовані зокрема, наданням послуги на тимчасово-окупованих територіях, в даній справі йдеться про застосування частини другої статті 13 та частини другої статті 13-1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" та перебування на розгляді Верховного Суду справи № 908/1162/23, переданої для відступу від висновків Верховного Суду, викладених у справі №910/9680/23 від 08.03.2024р. щодо застосування правових норм (частини другої статті 13 та частини другої статті 13-1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України"), Скаржник вважає достатнім для зупинення провадження у справі № 908/230/24 до закінчення перегляду справи №908/1162/23 у касаційному порядку об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Відповідач наголошує, що Позивачем не доведено достовірність (правильність) заявлених обсягів послуг з врегулювання небалансів електричної енергії за Договором на тимчасово окупованій території та території де ведуться бойові дії, а отже не доведено реальну (достовірну) суму заборгованості, що заявлена до стягнення.

Відтак, Відповідач вважає, що з метою встановлення всіх обставин справи, у зв`язку з об`єктивною неможливістю розгляду справи №908/230/24 до закінчення перегляду справи №908/1162/23 у касаційному порядку об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, суд правомірно та законно зупинив провадження у справі №908/230/24, отже апеляційна скарга Позивача на ухвалу господарського суду Запорізької області від 29.04.2023р. не підлягає задоволенню.

5. Рух справи в суді апеляційної інстанції

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.05.2024р. для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді Кощеєв І.М. (доповідач), судді Чус О.В., Дармін М.О..

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 22.05.2024р. витребувано у Господарського суду Запорізької області матеріали справи/копії матеріалів справи № 908/230/24. Розгляд питання про залишення апеляційної скарги без руху, про повернення апеляційної скарги, відмову у відкритті апеляційного провадження або про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства Національна енергетична компанія Укренерго на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 29.04.2024 по справі № 908/230/24 відкладено до надходження матеріалів оскарження до суду апеляційної інстанції.

30.05.2024р. матеріали справи №908/230/24 надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.

Ч. 13 ст. 8 ГПК України визначено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 2 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 8, 9, 12, 18, 31, 32, 33, 34 ч. 1 ст. 256 ГПК України, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Враховуючи те, що предметом апеляційного перегляду наразі є ухвала про зупинення провадження у справі ( п. 12 ч. 1 ст. 255 ГПК України), яка входить до визначеного у ч. 2 ст. 271 ГПК України переліку та з огляду на відсутність обставин справи, що зумовлюють необхідність розгляду апеляційної скарги у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, виклик сторін (учасників справи) колегією суддів не здійснювався.

Згідно з ч. 1 ст. 270 ГПК України в суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій Главі.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 10.06.2024р. відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства Національна енергетична компанія Укренерго на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 29.04.2024р., для розгляду у порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

6. Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго» звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовом до Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго», про стягнення 36 540 261 грн. 85коп. за договором поставки, з яких: 36 435 447, 55 грн.- сума основного боргу, 104 814 грн. 30 грн. - сума 3% річних.

29.04.2024р., в процесі розгляду справи, відповідачем подано клопотання про зупинення провадження у справі № 908/230/24 до закінчення перегляду справи № 908/1162/23 у касаційному порядку об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

В обґрунтування поданого клопотання, відповідач вказує на те, що позовні вимоги обґрунтовані зокрема, наданням послуги на тимчасово-окупованих територіях, в даній справі йдеться про застосування ч.2 ст. 13 та ч. 2 ст. 13-1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" та перебування на розгляді Верховного Суду справи № 908/1162/23, переданої для відступу від висновків Верховного Суду, викладених у справі № 910/9680/23 від 08.03.2024р., щодо застосування правових норм (ч.2 ст. 13 та ч.2 ст. 13-1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України").

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 29.04.2024р. 908/230/24 зупинено провадження у справі № 908/230/24 до закінчення перегляду справи № 908/1162/23 у касаційному порядку об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Не погоджуючись з ухвалою господарського суду, Приватне акціонерного товариства Національна енергетична компанія Укренерго подало апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу місцевого суду скасувати та прийняти постанову, якою направити справу до суду першої інстанції, для продовження розгляду.

7. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).

Апеляційний господарський суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженої ухвали норм матеріального та процесуального права, дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала підлягає скасуванню, виходячи з наступного.

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Частиною 1 ст. 2 ГПК України визначено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України встановлено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадках об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове й повне припинення всіх процесуальних дій у справі, викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Підстава, передбачена п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України, виникає в процесі тоді, коли ухвалення рішення можливо після підтвердження фактів, що мають преюдиційне значення для даної справи, в іншій справі, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

Зупинення провадження допускається лише тоді, коли розглядати справу далі неможливо. Ця підстава зупинення застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду. Ця неможливість полягає в тому, що обставини, які є підставою позову або заперечень проти нього, є предметом дослідження в іншій справі і рішення суду у цій справі безпосередньо впливає на вирішення спору.

З наведених у зазначеній нормі підстав вбачається, що провадження у справі може бути зупинено лише до закінчення її розгляду по суті і для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарському суду слід у кожному випадку з`ясовувати: як саме пов`язана справа, що розглядається господарським судом, зі справою, яка розглядається іншим судом; чим саме обумовлюється неможливість розгляду справи.

Враховуючи вимоги закону, для вирішення питання про зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи, господарський суд зобов`язаний навести мотиви необхідності вчинення такої процесуальної дії з викладенням обставин, які входять до предмету доказування у справі та не можуть бути самостійно встановлені для даного господарського суду, які встановлюються іншим судом в іншій справі.

Як вже зазначалось вище, подаючи клопотання про зупинення провадження у даній справі, Публічне акціонерне товариство Запоріжжяобленерго послалось на те, що позовні вимоги обґрунтовані зокрема, наданням послуги на тимчасово-окупованих територіях, в даній справі йдеться про застосування ч.2 ст. 13 та ч. 2 ст. 13-1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" та перебування на розгляді Верховного Суду справи № 908/1162/23, переданої для відступу від висновків Верховного Суду, викладених у справі № 910/9680/23 від 08.03.2024р., щодо застосування правових норм (ч.2 ст. 13 та ч.2 ст. 13-1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України").

Зупиняючи провадження у справі № 908/230/24 до закінчення перегляду справи № 908/1162/23 у касаційному порядку об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, суд першої інстанції послався на п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України, тобто на наявність об`єктивної неможливості розгляду даної справи до вирішення справи № 908/1162/23 та на те, що представник Відповідача підтримав своє клопотання про зупинення провадження.

Однак, колегія суддів зазначає, що господарський суд, всупереч положенням процесуальних норм, які регулюють інститут зупинення провадження у справі, зупиняючи провадження у цій справі, в оскаржуваній ухвалі не навів мотивів, з яких він дійшов висновку саме про об`єктивну неможливість розгляду цієї справи, неможливість встановити та оцінити певні конкретні обставини (факти), що мають суттєве значення для вирішення цього спору, на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Зупинення провадження має бути доцільним і мотивованим, суд повинен встановити потребу відступу від принципу розумності строків розгляду справи судом. Подібні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 18.01.2024 р. у справі № 683/2078/23, від 01.02.2022р. у справі№160/12705/19.

Разом з тим, необгрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування в стані невизначеності учасників процесу, що свідчить про порушення положень ч.1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справ упродовж розумного строку.

Так, згідно з ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Верховний Суд неодноразово акцентував увагу на тому, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та

з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст. 6 Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України", від 27.04.2000 у справі "Фрідлендер проти Франції").

Таким чином, необґрунтоване зупинення провадження у справі, порушує право учасників справи на розгляд справи упродовж розумного строку, що суперечить положенням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики ЄСПЛ.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі Проніна проти України (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Подібні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 05.03.2019р. у справі № 910/5425/18, від 07.05.2018р. у справі № 903/351/16 та від 20.06.2019р. у справі № 910/12694/18.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції погоджується з доводами Скаржника, що зупиняючи провадження у справі до розгляду іншої справи, господарський суд зобов`язаний навести мотиви необхідності вчинення такої процесуальної дії, з викладенням обставин, які входять до предмету доказування у справі та не можуть бути самостійно встановлені для даного господарського суду, які встановлюються іншим судом в іншій справі.

Таким чином, доводи викладені в апеляційній скарзі знайшли своє підтвердження при апеляційному перегляді оскаржуваної ухвали, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід задовольнити.

8. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

За змістом ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно зі ст.280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Оскільки перевіркою ухвали в апеляційному порядку встановлене порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження, то оскаржувану ухвалу слід скасувати, а апеляційну скаргу - задовольнити. Справу направити до господарського суду для подальшого розгляду.

9. Судові витрати.

У зв`язку зі скасуванням ухвали місцевого господарського з передачею справи до суду першої інстанції, розподіл сум судового збору повинен здійснити суд першої інстанції за результатами розгляду ним справи по суті, згідно із загальними правилами ст. 129 ГПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 269, 275, 277, 280, 282-284 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства Національна енергетична компанія Укренерго - задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Запорізької області від 29.04.2024р. у справі № 908/230/24 про зупинення провадження у справі - скасувати.

Справу № 908/230/24 направити до Господарського суду Запорізької області для подальшого розгляду.

Розподіл сум судового збору, за наслідками перегляду в апеляційному порядку ухвали Господарського суду Запорізької області у цій справі, здійснити Господарському суду Запорізької області за результатами розгляду ним справи по суті, згідно із загальними правилами ст. 129 ГПК України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено ст.ст. 286-289 ГПК України.

Головуючий суддя І.М. Кощеєв

Суддя О.В. Чус

Суддя М.О.Дармін