ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

17 липня 2024 року Справа № 918/308/24

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Грязнов В.В., суддя Розізнана І.В. , суддя Павлюк І.Ю.

секретар судового засідання Петрук О.В.,

представники учасників справи:

позивача - Єсіпов І.А.,

відповідача - Єфіменко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Департаменту інфраструктури та благоустрою Рівненської міської ради на ухвалу господарського суду Рівненської області від 04.06.2024, повний текст якої складено 04.06.2024 у справі №918/308/24 (суддя Романюк Ю.Г.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Комтех Аутдор»

до Департаменту інфраструктури та благоустрою Рівненської міської ради

про визнання договору укладеним,-

ВСТАНОВИВ:

В провадження Господарського суду Рівненської області перебуває справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Комтех Аутдор» (надалі в тексті Товариство) до Департаменту інфраструктури та благоустрою Рівненської міської ради (надалі в тексті Депар-тамент) про визнання укладеним Договору №16/2024 від 02.01.2024 на тимчасове користування місцями для розміщення рекламних конструкцій.

Поруч з тим, 02.06.2024 через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» до суду першої інстанції надійшла заява, в якій ТОВ «Комтех Аутдор» просило заборонити Департаменту, а також Комунальному підприємству «Рівненське шляхово-експлуатаційне управління автомобіль-них доріг» та будь-яким іншим особам, які можуть діяти за його дорученням, вчиняти дії, направлені на демонтаж рекламних конструкцій Товариства, розміщених у м.Рівному на підставі дозволів №№ 16/3, 16/5, 16/6, 16/8, 16/10, 16/11, 16/20, 16/23, 16/27, 16/30, 16/31, 16/34 до набрання рішенням суду у справі №918/308/24 законної сили. (арк.матеріалів оскарження 1-5).

Господарський суд Рівненської області ухвалою від 04.06.2024 задоволив заяву Товариства про вжиття заходів забезпечення позову у справі №918/308/24. Судом вжито заходи забезпечення позову шляхом заборони Департаменту, а також КП «Рівненське шляхово-експлуатаційне управління автомобільних доріг» та будь-яким іншим особам, які можуть діяти за його дорученням, вчиняти дії, направлені на демонтаж рекламних конструкцій Товариства, розміщених у місті Рівному на підставі дозволів №№ 16/3, 16/5, 16/6, 16/8, 16/10, 16/11, 16/20, 16/23, 16/27,16/30, 16/31, 16/34 до набрання законної сили рішенням суду у цій справі.(арк.матеріалів оскарження 24-27).

Ухвалюючи ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що в даному випадку невжиття таких заходів забезпечення позову в подальшому може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав чи інтересів заявника, за захистом яких він звернувся до суду. Місцевий господарськи суд дійшов висновку, шо такий спосіб забезпечення позову (заборона вчинення дій по демонтажу інших 12 рекламних конструкцій) попереджає ризики щодо ускладнення виконання судового рішення. Крім того, таким способом забезпечення позову фактично не спричиняється будь-якої шкоди учасникам справи, не завдаються збитки; натомість запобігається завдання суттєвої та невиправданої матеріальної шкоди як стороні позивача, так і стороні відповідача, в залежності від результатів розгляду справи, що цілком відповідає завданню господарського судочинства та меті забезпечення позову

Не погоджуючись із прийнятою ухвалою, Департамент подав скаргу, в якій просить суд скасувати ухвалу господарського суду Рівненської області від 04.06.2024 та відмовити у задоволенні заяви ТОВ «Комтех Аутдор» про вжиття заходів забезпечення позову в повному обсязі.(арк.матеріалів оскарження 30-34).

Скарга вмотивована тим, що постановлена 04.06.2024 господарським судом ухвала є незаконною, оскільки ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

На думку Скаржника, демонтаж рекламних засобів є правом органу місцевого самовряду-вання і здійснюється з підстав, передбачених законодавством про рекламу, демонтаж не є роз-порядженням чужим майном та жодним чином не несе загрозу самому майну позивача.

Водночас, Апелянт вважає, що мав об`єктивні підстави для прийняття рішень щодо непро-довження строку дії дозволів з урахуванням пропозицій комісії з питань розміщення зовнішньої реклами та наявності у позивача заборгованості по Договору на тимчасове користування місцями для розміщення рекламних конструкцій в сумі 14 000,00 грн.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 03.07.2024 відкрито провадження у справі №918/308/24. (арк.матеріалів оскарження 63).

На адресу суду від представника Позивача адвоката Єсіпова І.А. надійшли:

- відзив з проханням залишити без задоволення апеляційну скаргу Департаменту на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 04.06.2024 про забезпечення позову, а оскаржувану ухвалу без змін.(арк.матеріалів оскарження 65-69);

- заява про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, яка була задоволена апеляційним судом.(арк. матеріалів оскарження 104).

В судовому засіданні апеляційної інстанції 17.07.2024 представник Департаменту підтри-мав доводи апеляційної скарги та просив суд скасувати ухвалу господарського суду Рівненської області та постановити нову про відмову у задоволенні заяви Позивача про забезпечення позову. Представник ТОВ «Комтех Аутдор» заперечив проти доводів та вимог апеляційної скарги, просив залишити в силі ухвалу господарського суду Рівненської області від 04.06.2024.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність додержання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Північно-західний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга Відповідача на ухвалу суду першої інстанції безпідставна та не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави (частина перша статті 2 Господарського процесуального кодексу України, надалі в тексті ГПК України).

Інститут вжиття заходів забезпечення позову є одним із механізмів забезпечення ефектив-ного юридичного захисту.

Забезпечення позову це вжиття заходів щодо охорони інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача (аналогічний висновок міститься у пункті 8.8 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.05.2021 у справі №914/1570/20). Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити тощо.

Порядок забезпечення позову врегульовано положеннями глави 10 розділу І ГПК України.

Відповідно до ч.1, 2 ст.136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Положення зазначеної норми пов`язують вирішення питання про забезпечення позову з обґрунтуванням обставин необхідності такого забезпечення в контексті положень ст.73 ГПК України, яке (забезпечення) застосовується в якості гарантії задоволення вимог позивача. Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення.

Відповідно до ч.1 ст.137 ГПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) уста-новленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відтак, забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушен-ням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів.

При цьому, сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунту-вати причини звернення з такою заявою.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпе-чення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Таким чином, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунто-ване припущення господарського суду, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення/істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду через, зокрема, зникнення, зменшення за кількістю або погіршення за якістю майна (грошових коштів) тощо на момент виконання рішення. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачу вчиняти певні дії.

Означена позиція також узгоджується з постановами Верховного Суду, зокрема у справах №911/207/20 від 16.06.2020, №910/12641/19 від 15.06.2020, №910/18384/15 від 10.06.2020, №753/2860/17 від 15.09.2020, №910/72/20 від 17.09.2020, №914/1939/20 від 15.01.202, №910/16866/20 від 16.02.2021, №910/16370/20 від 15.04.2021, №904/3783/21 від 24.06.2022, №911/3208/21 від 26.09.2022.

З наведеного вище вбачається, що не існує універсального алгоритму застосування заходів забезпечення позову, оскільки їх вжиття (або відмова у такому) знаходиться в прямій залежності від фактичних обставин кожного конкретного господарського спору.

Обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу забезпечення позову дотриму-ється принцип співвіднесення виду заходу забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та як наслідок ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу. При цьому сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність забезпечення позову, що полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову (постанова Верховного Суду від 16.11.2023 у справі №921/333/23).

Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача (постанова Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 в справі №753/22860/17).

Водночас, якщо позивач звертається до суду з немайновою позовною вимогою, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, то у такому випадку не має взагалі застосуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. В таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Така правова позиція викладена у постанові Об`єднаної палати Касаційного госпо-дарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі №910/1040/18.

З матеріалів оскарження вбачається, що предметом позову у цій справі є вимога ТОВ «Комтех Аутдор» визнати укладеним Договір від 02.01.2024 №16/2024 на тимчасове користування місцями для розміщення 22-ох спеціальних рекламних конструкцій, визначених Додатком 1 до Правил розміщення зовнішньої реклами в місті Рівному, затверджених рішенням виконавчого комітету Рівненської міської ради від 12.11.2019 № 121, на строк з 01.01.2024 до 31.12.2024, щодо наступної Адресної програми розміщення спеціальних конструкцій зовнішньої реклами (надалі в тексті РК) ТОВ «Комтех Аутдор у м.Рівному, яка є додатком до Договору та його невід`ємною частиною:

1. Адреса РК: вул.Чорновола, перехрестя з вул.С.Бандери; Підстава розміщення РК: дозвіл №16/3 від 05.09.2002; Строк дії дозволу: до закінчення воєнного стану; Розміри РК (кв.м.) та кількість площин: 6х3х1; Вартість: 449,25 грн; Тип РК: одностороння типу «білборд».

2. Адреса РК: вул.Р.Шухевича перехрестя 3 вул.Кн.Володимира; Підстава розміщення РК: дозвіл №16/4 від 05.09.2002; Строк дії дозволу: до 30.05.2025; Розміри РК (кв.м.) та кількість площин: 6x3x2; Вартість: 603,20 грн; Тип РК: двостороння типу «білборд».

3. Адреса РК: вул.Київська, поруч з буд №93; Підстава розміщення РК: дозвіл №16/5 від 16.07.2002; Строк дії дозволу: до закінчення воєнного стану; Розміри РК (кв.м.) та кількість площин: 6x3x1; Вартість: 276,46 грн; Тип РК: одностороння типу «білборд».

4. Адреса РК: вул.Гагаріна, поруч з будинком №45; Підстава розміщення РК: дозвіл №16/6 від 16.07.2002; Строк дії дозволу: до закінчення воєнного стану; Розміри РК (кв.м.) та кількість площин: 6x3x1; Вартість: 276,46 грн; Тип РК: одностороння типу «білборд».

5. Адреса РК: вул.Млинівська, в`їзд в місто; Підстава розміщення РК: дозвіл №16/8 від 16.07.2002; Строк дії дозволу: до закінчення воєнного стану; Розміри РК (кв.м.) та кількість площин: 6x3x1; Вартість: 276,46 грн; Тип РК: одностороння типу «білборд».

6. Адреса РК: вул.Чорновола, навпроти гуртожитків РДТУ; Підстава розміщення РК: дозвіл №16/10 від 16.07.2002; Строк дії дозволу: до закінчення воєнного стану; Розміри РК (кв.м.) та кількість площин: 6x3x1; Вартість: 276,46 грн; Тип РК: одностороння типу «білборд».

7. Адреса РК: вул. Сагайдачного, перехрестя з вул.Кіквідзе; Підстава розміщення РК: дозвіл №16/11 від 16.07.2002; Строк дії дозволу: до закінчення воєнного стану; Розміри РК (кв.м.) та кількість площин: 6x3x1; Вартість: 449,25 грн; Тип РК: одностороння типу «білборд».

8. Адреса РК: вул.Київська в`їзд в місто; Підстава розміщення РК: дозвіл №16/14 від 19.10.2000; Строк дії дозволу: до 30.05.2025; Розміри РК (кв.м.) та кількість площин: 6x3x1; Вартість: 276,46 грн; Тип РК: одностороння типу «білборд».

9. Адреса РК: вул.Дубенська поруч з підземним переходом; Підстава розміщення РК: дозвіл № 16/16 від 19.10.2000; Строк дії дозволу: до 30.05.2025; Розміри РК (кв.м.) та кількість площин: 6x3x1; Вартість: 276,46 грн; Тип РК: одностороння типу «білборд».

10. Адреса РК: пр.Миру, поруч з підземним переходом, конструкція №1; Підстава роз-міщення РК: дозвіл №16/18 від 02.01.2003; Строк дії дозволу: до закінчення воєнного стану; Розміри РК (кв.м.) та кількість площин: 6x3x1; Вартість: 449,25 грн; Тип РК: одностороння типу «білборд».

11. Адреса РК: пр.Миру, поруч з підземним переходом, конструкція №2; Підстава розміщення РК: дозвіл №16/19 від 02.01.2003; Строк дії дозволу: до закінчення воєнного стану; Розміри РК (кв.м.) та кількість площин: 6x3x2; Вартість: 980,18 грн; Тип РК: двостороння типу «білборд».

12. Адреса РК: вул.Макарова, перехрестя з вул.Дубенською; Підстава розміщення РК: дозвіл №16/20 від 27.04.2004; Строк дії дозволу: до закінчення воєнного стану; Розміри РК (кв.м.) та кількість площин: 12x3x2; Вартість: 1120,18 грн; Тип РК: двоплощинна типу «білборд».

13. Адреса РК: вул.Міцкевича, перехрестя з вул.Кн.Володимира, поруч з буд.№1; Підстава розміщення РК: дозвіл №16/22 від 27.04.2004; Строк дії дозволу: до закінчення воєнного стану; Розміри РК (кв.м.) та кількість площин: 6x3x2; Вартість: 980,18 грн; Тип РК: двостороння типу «білборд».

14. Адреса РК: вул.Гагаріна, перехрестя з вул.Черняка; Підстава розміщення РК: дозвіл № 16/23 від 27.04.2004; Строк дії дозволу: до закінчення воєнного стану; Розміри РК (кв.м.) та кількість площин: 6x3x2; Вартість: 603,19 грн; Тип РК: двостороння типу «білборд».

15. Адреса РК: вул.Р.Шухевича, поруч із зупинкою міського транспорту, зі сторони буд. № 18; Підстава розміщення РК: дозвіл №16/24 від 27.04.2004; Строк дії дозволу: до закінчення воєнного стану; Розміри РК (кв.м.) та кількість площин: 6x3x2; Вартість: 603,19 грн; Тип РК: двостороння типу «білборд».

16. Адреса РК: вул.Басівкутська, поблизу перехрестя з вул.Чорновола; Підстава розміщення РК: дозвіл № 16/25 від 27.04.2004; Строк дії дозволу: до закінчення воєнного стану; Розміри РК (кв.м.) та кількість площин: 6x3x1; Вартість: 276,46 грн; Тип РК: одностороння типу «білборд».

17. Адреса РК: вул.Чорновола, перехрестя з вул.С.Бандери; Підстава розміщення РК: дозвіл №16/27 від 27.04.2004; Строк дії дозволу: до закінчення воєнного стану; Розміри РК (кв.м.) та кількість площин: 6x3x2; Вартість: 980,18 грн; Тип РК: двостороння типу «білборд».

18. Адреса РК: вул.Соборна, перехрестя із вул. Дубенською; Підстава розміщення РК: дозвіл №16/28 від 27.04.2004; Строк дії дозволу: до закінчення воєнного стану; Розміри РК (кв.м.) та кількість площин: 6x3x2; Вартість: 980,18 грн; Тип РК: двостороння типу «білборд».

19. Адреса РК: вул.Р.Шухевича, поруч із зупинкою громадського транспорту; Підстава розміщення РК: дозвіл №16/29 від 20.07.2004; Строк дії дозволу: до закінчення воєнного стану; Розміри РК (кв.м.) та кількість площин: 6x3x2; Вартість: 603,19 грн; Тип РК: двостороння типу «білборд».

20. Адреса РК: вул.Поповича, перехрестя із вул. Чернишова, на території авторемонтного заводу; Підстава розміщення РК: дозвіл №16/30 від 20.07.2004; Строк дії дозволу: до закінчення воєнного стану; Розміри РК (кв.м.) та кількість площин: 6x3x1; Вартість: 0,00 грн (не комунальна власність); Тип РК: одностороння типу «білборд».

21. Адреса РК: вул.Гагаріна, в районі перехрестя з вул. Грушевського; Підстава розміщення РК: дозвіл №16/31 від 20.07.2004; Строк дії дозволу: до закінчення воєнного стану; Розміри РК (кв.м.) та кількість площин: 6x3x1; Вартість: 276,46 грн; Тип РК: одностороння типу «білборд».

22. Адреса РК: вул.Дубенська, перехрестя з вул. Поповича; Підстава розміщення РК: дозвіл №16/34 від 20.07.2004; Строк дії дозволу: до закінчення воєнного стану; Розміри РК (кв.м.) та кількість площин: 12x3x2; Вартість: 513,43 грн; Тип РК: двоплощинна типу «білборд».

Також Позивач просить відповідно до п.2.2.1 типової форми договору (Додаток 1 до Правил розміщення зовнішньої реклами в місті Рівному, затверджених рішенням виконавчого комітету Рівненської міської ради від 12.11.2019 №121), визначити місячну вартість тимчасового користування місцями для розміщення рекламних конструкцій за договором від 02.01.2024 №16/2024 станом на 02.01.2024 у сумі 11 526,53 грн, яка коригується у відповідності до пункту 3.2 даного договору.

Поруч з цим, як встановлено судом першої інстанції спір виник внаслідок невизнання Відповідачем автоматичного продовження 19-ти дозволів (№№ 16/3, 16/5, 16/6, 16/8, 16/10, 16/11, 16/18, 16/19, 16/20, 16/22, 16/23, 16/24, 16/25, 16/27, 16/28, 16/29, 16/30, 16/31, 16/34) на період карантину та воєнного стану, відмовляючись включати їх до Адресної програми, яка є додатком та невід`ємною частиною цього Договору. Крім того, до предмету спору відносяться й інші рекламні конструкції, які розміщуються на підставі дозволів №№ 16/4, 16/14, 16/16, проте вони не фігурують у заяві про забезпечення позову, позаяк їх розміщення документально продовжено Відповідачем до 31.05.2025.

Матеріалами оскарження стверджено, що Товариство звернулося до суду першої інстанції з заявою про вжиття заходів забезпечення позову у зв`язку з тим, що після відкриття провадження у справі відповідач приступив до демонтажу рекламних конструкцій позивача, які розміщуються на даний час у м.Рівне і є предметом спірного договору:

- 27.05.2024 позивач отримав по пошті два акта від 18.05.2024 про проведення КП «Рівненське шляхово-експлуатаційне управління автомобільних доріг» демонтажу двох реклам-них конструкцій №1 та №2, які були розміщені у м.Рівному згідно дозволів №№ 16/18 та 16/19 (демонтаж проведено на підставі наказу відповідача №0154/01 від 15.04.2024);

- 31.05.2024 від підприємця, який на договірних засадах обслуговує рекламні конструкції позивача у м.Рівному, надійшли фотозвіти про демонтаж ще 2 рекламних конструкцій, встановлених у м.Рівному на підставі дозволів №№ 16/24, 16/29;

- 01.06.2024 позивач отримав інформацію про демонтаж ще 3 рекламних конструкцій, які були розміщені на підставі дозволів №№ 16/22, 16/25, 16/28.

Таким чином, на момент звернення з заявою про забезпечення позову, у позивача наявна інформація про демонтаж 7 з 19 рекламних конструкцій, продовження права на розміщення яких є предметом спору, тому предметом даної заяви позивачем визначено рекламні конструкцій за винятком тих, про демонтаж яких відомо.

Крім того, матеріали оскарження містять запит Товариства про надання публічної інформації від 23.05.2024, а також на адвокатський запит представника Позивача, надісланий на офіційну електронну адресу Відповідача 24.05.2024 про надання копії наказу про демонтаж рекламних конструкцій №0154/01 від 15.04.2024, з якого можна було б встановити перелік рекламних конструкцій, що підлягають демонтажу.(арк.матеріалів оскарження 9-зворот, 10-11, 21).

Апеляційний суд приймає до уваги, що заходи забезпечення позову повинні узгоджуватись з предметом та підставами позову, можуть бути вжиті судом лише в межах предмету позову та не повинні порушувати права інших осіб.

Надаючи оцінку доводам апелянта щодо розміщення позивачем засобів зовнішньої реклами, які є предметом спірного договору, з порушенням встановленого порядку, колегія суддів вважає, що вони фактично зводяться до відсутності законних підстав для розміщення позивачем спірних засобів зовнішньої реклами у м.Рівному станом на момент розгляду даної справи, а тому не можуть враховуватися апеляційним судом при перегляді оскаржуваної ухвали, адже такі доводи повинні досліджуватися судом лише під час розгляду справи по суті.

Щодо доводів Скаржника, що демонтаж рекламних засобів є правом органу місцевого самоврядування, здійснюється з підстав, передбачених законодавством про рекламу, не є розпорядженням майном та жодним чином не несе загрозу самому майну позивача, колегія суддів вважає, що відповідні конструкції можуть бути демонтовані за наслідками розгляду справи у випадку відмови у задоволенні позову або до вирішення спору по суті тільки в добровільному порядку самим позивачем.

Таким чином, враховуючи, що вказані Позивачем рекламні конструкції були демонтовані Відповідачем лише після відкриття провадження у даній справі, тоді як предметом спору є продовження права на розміщення 19-ти рекламних конструкцій у м.Рівне (у т.ч. 7 демонтова-них), колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що такий спосіб забезпечення позову як заборона вчинення дій по демонтажу інших 12 рекламних конструкцій) попереджає ризики щодо ускладнення виконання судового рішення.

Крім того, апеляційний суд врахував, що вжиття заходів до забезпечення позову шляхом встановлення відповідних заборон не обмежить права та законні інтереси як суб`єктів спірних правовідносин, так і інших осіб, адже такі заходи мають тимчасовий характер та не впливають на господарську діяльність учасників справи чи інших учасників спірних правовідносин, в той час, їх вжиття також забезпечить збереження балансу інтересів сторін спірних правовідносин, унеможли-вить порушення інтересів інших осіб.

Аналогічні висновки було викладено в ухвалі Верховного Суду від 08.01.2019 у справі № 910/13501/17 та постанові Верховного Суду від 27.03.2018 у справі № 904/4384/17.

Враховуючи викладене, колегія суддів зазначає, що застосування заходів забезпечення позову у цьому спорі, вжиті господарським судом, відповідають процесуальним нормам, що регулюють дані правовідносини, зокрема, вимогам розумності, обґрунтованості, адекватності, збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги.

Крім того, суд апеляційної інстанції зауважує, що вжиті судом першої інстанції заходи забезпечення позову мають наслідком лише збереження існуючого становища до завершення розгляду даної справи. Крім того, при розгляді цієї апеляційної скарги не досліджувались та не встановлювались обставини щодо наявності або відсутності підстав для задоволення позову, що необхідно при розгляді справи по суті.

Всі доводи апеляційної скарги розглянуто, порушених, невизнаних або оспорених прав чи інтересів Відповідача не встановлено.

Статтею 74 ГПК України передбачено обов`язок кожної із сторін довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.(ст.86 ГПК України).

Отже, доводи Скаржника, зазначені в апеляційній скарзі, апеляційним судом не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст.277, 278 ГПК України для скасування чи зміни оскаржуваного рішення, тому суд апеляційної інстанції вважає, що ухвалу місцевого госпо-дарського суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. 34,73,74,86,232,233,240,255,271,275,276,282,284 Господарського процесу-ального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Департаменту інфраструктури та благоустрою Рівненської міської ради на ухвалу господарського суду Рівненської області від 04.06.2024 у справі №918/308/24 залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 20 днів з моменту виготовлення повного тексту постанови.

3. Матеріали справи №918/308/24 повернути до господарського суду Рівненської області.

Головуючий суддя Грязнов В.В.

Суддя Розізнана І.В.

Суддя Павлюк І.Ю.