СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2024 року м. Харків Справа № 922/146/24

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Гребенюк Н.В., суддя Слободін М.М. , суддя Шутенко І.А.,

за участю секретаря судового засідання Пляс Л.Ф.,

за участю представників сторін:

від позивача адвокат Турка-Романюк А. С. на підставі ордера (поза межами приміщення суду)

від відповідача Архіпова О.В., в порядку самопредставництва, адвокат Рижков І.П., на підставі ордера (в залі суду)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача, ОСОБА_1 (вх. № 1294 Х),

на додаткове рішення господарського суду Харківської області від 01.05.2024 (повний текст судового рішення складений 02.05.2024, суддя Присяжнюк О.О.)

у справі № 922/146/24

за позовом ОСОБА_1 , м. Харків

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Крона-Компані", м. Київ,

про визнання недійсним договору

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа ОСОБА_1 звернулась до господарського суду Харківської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Крона-Компані", в якій просила суд визнати частково недійсним Договір оренди № К27/Х-1 від 11.09.2021, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю КРОНА КОМПАНІ та ОСОБА_1 , а саме п. 11.7. в частині того, що Гарантійний платіж не повертається у випадку розірвання Договору з ініціативи Відповідача на підставі п. 37.5. та п. 37.7. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю КРОНАКОМПАНІ на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 3 028,00 грн.

Рішенням господарського суду Харківської області від 17.04.2024 у справі № 922/146/24 в позові відмовлено повністю.

Додатковим рішенням господарського суду Харківської області від 01.05.2024 у справі №922/146/24 заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Крона-Компані" сформовану в системі Електронний суд 22.04.2024 року про розподіл судових витрат задоволено повністю.

Стягнуто з фізичної особи ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю КРОНА КОМПАНІ компенсацію понесених витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 25 000,00 грн.

Додаткове рішення місцевого господарського суду, з посиланням на рівень складності та юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для спору, принципи співмірності та розумності судових витрат на професійну правничу допомогу, а також з урахуванням відмови у позові позивачу, мотивоване доведеністю матеріалами факту надання правової допомоги відповідачу на погоджену між клієнтом та адвокатом Рижковим І.П. суму у фіксованому розмірі 25 000,00 грн.

Фізична особа ОСОБА_1 , позивач, не погоджуючись із зазначеним додатковим судовим рішенням, звернулась до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм права просить скасувати додаткове рішення господарського суду Харківської області від 01.05.2024 у справі №922/146/24 та прийняти нове рішення, яким частково задовольнити заяву позивача про розподіл судових витрат, стягнути з позивача на користь відповідача витрати з правничої правової допомоги у сумі 2 000,00грн.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги Фізична особа ОСОБА_1 посилалась на наступне:

- позивачем у поданому клопотанні про відкладення розгляду справи зазначалося про завищення та неспівмірність заявлених відповідачем витрат на правничу допомогу, а тому суд першої інстанції безпідставно зазначив про те, що відповідне клопотання ОСОБА_1 не заявлялось;

- в суді першої інстанції від імені відповідача діяв як адвокат Рижков І.П., так і заступник директора відповідача з юридичних питань Архіпова О.В., тому надання правової допомоги адвокатом у даному випадку не є виправданим і доцільним;

- враховуючи предмет спору, немайновий характер вимог позивача, невеликий обсяг доказів, нескладність справи та відсутності безпосередньої необхідності участі у цій справі представника відповідача, адвоката Рижкова І.П., під час розгляду цієї справи господарським судом Харківської області позивач вважає, що заявлені вимоги відповідача про стягнення з позивача на користь відповідача судових витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, які складають 25 000 грн є неспівмірними та занадто завищеними, а тому підлягають зменшенню до 2 000 грн.

Відповідно до протоколу передачі справи раніше визначеному складу суду від 20.05.2024 для розгляду справи №922/146/24 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Гребенюк Н.В., судді Слободін М.М., Шутенко І.А.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 20.05.2024 у справі №922/146/24 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 (вх. № 1294 Х ) на додаткове рішення господарського суду Харківської області від 01.05.2024 у справі № 922/146/24; призначено справу до розгляду на "09" липня 2024 р. о 12:15 годині у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань №132; повідомлено учасників апеляційного провадження про дату, час та місце розгляду справи в судовому засіданні; доведено до відома учасників справи про можливість участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції; встановлено учасникам справи строк до 05.06.2024 включно для надання суду відзиву на апеляційну скаргу з доказами надсилання його копії та доданих до нього документів апелянту в порядку ст. 263 Господарського процесуального кодексу України; встановлено учасникам справи строк до 05.06.2024 включно для подання до Східного апеляційного господарського суду заяв та клопотань, що пов`язані з розглядом апеляційної скарги з доказами надіслання їх копій іншим учасникам справи.

06.06.2024 від відповідача до Східного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу позивача, в якому останній, погоджуючись з висновками місцевого господарського суду, просить відмовити у задоволенні вимог апеляційної скарги відповідача та залишити оскаржуване судове рішення без змін.

В судовому засіданні апелянт підтримав вимоги апеляційної скарги та просив їх задовольнити.

Представник відповідача заперечив проти задоволення вимог апеляційної скарги та просив відмовити у їх задоволенні.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі, відзиві на апеляційну скаргу доводи, заслухавши представників сторін, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлених обставин справи, розглянувши справу в порядку ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія Східного апеляційного господарського суду зазначає наступне.

Відповідно до статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч. 1, 3 статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 ГПК України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 статті 2 ГПК України).

У відповідності до ч. 2 статті 126 ГПК України унормовано, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч. 1-3 статті 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Відповідно до ч. 8 статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У відповідності до ч. 3-5 статті 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог ч. 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

За змістом п. 1 ч. 2 статті 126, ч. 8 статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Відповідно до ч. 5 статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого ч. 4 статті 129 ГПК України, визначені також положеннями ч. 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Таким чином, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч. 5-7, 9 статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись ч. 5-7, 9 статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Такі критерії оцінки поданих заявником доказів суд застосовує з урахуванням особливостей кожної справи та виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, приписів статей 123-130 ГПК України та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що суди застосовують як джерело права згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін.

За змістом статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Верховний Суд у постанові від 19.11.2021 у справі № 910/4317/21 зробив висновок про те, що адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата.

Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв; адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна із умов договору при його укладенні.

Вказане передбачено як приписами цивільного права, так і Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару.

Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

З наявних в матеріалах справи документів убачається, що між ТОВ «Крона-Компані» та адвокатом Рижковим І.П. укладено Договір №27/2023 про надання професійної (правничої) допомоги від 21.11.2023 (надалі - Договір № 27/2023), за умовами якого:

- предметом договору є Предметом Договору:

1.1. Забезпечення захисту прав, свобод і законних інтересів Клієнта у будь-якому статусі: підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого; потерпілого; особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні; особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (скстрадицію); особи, яка притягасться до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

1.2. Надання правової допомоги Клієнту у статусі свідка у кримінальному провадженні. 1.3. Надания Клієнту правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу його діяльності в будь-якому статусі Складення заяв, скара заперечень, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів Клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

1.4. Представництво інтересів Клюнта у судах загальної та спеціальної юрисдикці від час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших органах державної влади та місцевого самоврядування. перед фізичними особами, підприємствами, установами та організаціями та іншими кридичними особами незалежно від форми власності на підпорядкування.

1.5. Представництво інтересів Клинта в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (п.1 договору);

- Гонорар - винагорода Адвоката за здійснення захисту, представництва інтересів Клієнта та надання йому інших видів правової допомоги на умовах і в порядку, що визначені Договором. Гонорар складається з суми вартості послуг, тарифи яких узгоджені Сторонами та зазначені в Додатку 1 до цього Договору. Сторони також можуть узгодити фіксований розмір гонорару за окремим видом правової допомоги, а також «гонорар успіху», про що обов`язково має бути зазначено в додатковій угоді. Розмір гонорару, за виключенням «гонорару успіху», не залежить від досягнення чи недосягнення Адвокатом позитивного результату, якого бажає Клієнт. Сума гонорару подвоюється у разі надання Адвокатом послуг Клієнту у неробочий час вихідні та святкові дні. До гонорару не включаються фактичні витрати, необхідні для виконання Договору. Факт наданих послуг підтверджується актом приймання-передачі наданих послуг. зразок якого є Додатком 2 до цього Договору. Підставою для сплати гонорару є Акт приймання-передачі наданих послуг, якщо Сторони не погодили окремою угодою сплату гонорару авансовим платежем. Клієнт сплачує гонорар протягом 5 банківських днів з дня підписання ним акту приймання-передачі наданих послуг (п.3.1 3.8 договору).

ТОВ «Крона-Компані» було надано Адвокату завдання №2 від 29.01.2024 (надалі - Завдання №2), яким доручено здійснювати представництво інтересів Клієнта в Господарському суді Харківської області у справі №922/146/24 за позовом ОСОБА_1 до Клієнта про визнання частково недійсним Договору оренди.

Додатковою угодою №3 від 29.01.2024 до Договору №27/2023 (надалі - Додаткова угода №3) встановлено фіксований розмір гонорару за виконання адвокатом завдання №2, який складає 25 000,00 (двадцять п`ять тисяч) гривень та не залежить від досягнення чи недосягнення Адвокатом позитивного результату, якого бажає Клієнт за Завданням № 2.

Вказаний розмір гонорару повністю відповідає попередньому (орієнтовному) розміру витрат відповідача на професійну правничу допомогу, зазначеному у відзиві від 31.01.2024.

Сторонами підписаний акт №7 від 18.04.2024 приймання-передачі наданих послуг за Договором №27/2023 та Додатковою угодою №3, а факт оплати наданих послуг підтверджується платіжною інструкцією №98716188 від 19.04.2024.

Отже, відповідачем було прийнято послуги за надання правничої допомоги вартістю 25000,00 грн. по справі № 922/146/24, яка перебувала на розгляді в Господарському суді Харківської області.

Таким чином, загальна сума судових витрат на правничу допомогу, понесених відповідачем у даній справі становить 25000,00 грн.

У відповідності до детального опису наданих послуг адвокатом Рижковим І.П. було виконано наступні роботи:

- підготовка проєкту відзиву від 31.01.24 у справі №922/146/24;

- підготовка та подання заяви від 06.02.24 про залишення позову без розгляду у справі №922/146/24;

- підготовка та подання заперечення від 13.03.24 у справі No922/146/24;

- підготовка та подання заяви від 05.03.24 про залишення позову без розгляду у справі №922/146/24;

- підготовка та подання заяв від 17.04.24 про залишення без розгляду та повернення позивачу пояснень від 09.04.24 та про не прийняття до розгляду і повернення позивачу доказів, долучених до пояснень від 09.04.24 у справі №922/146/24;

- участь 06.02.2024, 05.03.2024 в підготовчому засіданні у справі №922/146/24, включаючи проїзд до будівлі Господарського суду Харківської області, очікування початку підготовчого засідання;

- участь 09.04.2024, 17.04.2024 в судовому засіданні у справі №910/2266/23, включаючи проїзд до будівлі Господарського суду Харківської області, очікування початку підготовчого засідання.

Отже, у справі, що розглядалася, встановлено фіксований розмір гонорару. В цьому випадку фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, не обчислюється.

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц; пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).

Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.

Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону № 5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу (пункти 133-134 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 року № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22)).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Подібний висновок викладений у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18.

У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо (пункт 147 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 року № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22)).

Із урахуванням конкретних обставин, зокрема, ціни позову суд може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат.

Апелянт (позивач) заперечує проти задоволення заяви відповідача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, вважає їх неспівмірними, необґрунтованими та безпідставними.

За змістом положень ч. 5 статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивачем під час розгляду заяви відповідача щодо ухвалення додаткового судового рішення про розподіл судових витрат було подано клопотання про відкладення розгляду справи, в якому останній зазначив про неспівмірність та завищеність заявленого позивачем розміру судових витрат на професійну правничу допомогу.

Тобто, фактично позивачем було подане клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу.

Водночас, жодними доводами та підставами для вказаного не було обґрунтовано наведений висновок.

Разом з цим, судова колегія зазначає про те, що позивач не був позбавлений права на подання відповідного клопотання про зменшення розміру витрат на правову допомогу разом із доводами на його обґрунтування, оскільки був завчасно повідомлений судом першої інстанції про призначення заяви відповідача до розгляду, а явка сторін в судове засідання обов`язковою не визнавалась.

Суд апеляційної інстанції наголошує, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Такий висновок викладений у постановах Об`єднаної Палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, від 22.11.2019 у справі №902/347/18 та від 22.11.2019 у справі №910/906/18 та у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц.

Саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Натомість, в даному випадку позивачем не було належним чином доведено необґрунтованість, неспівмірність або завищеність заявлених відповідачем судових витрат на правничу допомогу.

Крім того, апелянт в поданій апеляційній скарзі також не доводить обґрунтованість заявлених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу в сумі 2 000,00грн, а не 25 000,00грн.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що адвокат відповідача приймав участь в 5 судових засіданнях, матеріали справи містять заяви відповідача з процесуальних питань (відзив на позовну заяву, заява від 06.02.24 про залишення позову без розгляду у справі №922/146/24, заперечення від 13.03.24 у справі No922/146/24; заява від 05.03.24 про залишення позову без розгляду у справі №922/146/24; заяви від 17.04.24 про залишення без розгляду та повернення позивачу пояснень від 09.04.24 та про не прийняття до розгляду і повернення позивачу доказів, долучених до пояснень від 09.04.24 у справі №922/146/24).

Наведені обставини поряд із критеріями складності справи, тривалості її розгляду, кількості підготовлених робіт та наданих послуг, у сукупності свідчать про обґрунтованість заявленої Товариством з обмеженою відповідальністю «Крона-Компані» суми витрат на професійну правничу допомогу.

Підписання відзиву на позовну заяву заступником директора відповідача з юридичних питань не може свідчити про ненадання адвокатом Рижковим І.П. відповідної послуги із складання відзиву, оскільки, як зазначено вище у детальному описі проведених робіт, адвокатом відповідача не включалось подання наведеного відзиву, а зазначалося про підготовку його проєкту, що не суперечить змісту багатоаспектної правової допомоги.

Доводи позивача про те, що користування відповідачем правовою допомогою, беручи до уваги наявність у штаті заступника директора з юридичних питань та його участі в справі, не є доцільним та виправданим, судова колегія вважає такими, що не підтверджуються положеннями чинного матеріального та процесуального права.

Конституційне право кожного на правову допомогу за своєю суттю є гарантією реалізації, захисту та охорони інших прав і свобод людини і громадянина.

Правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати.

Особа не може бути позбавлена права на правову допомогу адвоката у випадку наявності в штаті своїх працівників фахівця в області права.

Беручи до уваги вищенаведене у сукупності та зважаючи на рівень складності та юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для спору, принципи співмірності та розумності судових витрат на професійну правничу допомогу, недоведеності позивачем неспівмірності заявленої відповідачем суми витрат на правову допомогу, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо наявності правових підстав для задоволення заяви представника відповідача щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Таким чином, доводи скаржника про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права під час прийняття оскаржуваного додаткового рішення не знайшли свого підтвердження, у зв`язку з чим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового акту колегія суддів не вбачає.

Враховуючи, що місцевий господарський суд забезпечив дотримання вимог чинного законодавства щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження усіх фактичних обставин справи та дав належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, а доводи апелянта не є підставою для скасування додаткового рішення суду, ухваленого з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване додаткове рішення господарського суду Харківській області від 01.05.2024 у справі № 922/146/24 слід залишити без змін.

Керуючись статтями 269, 270, п.1 ч.1 ст. 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 (вх. № 1294 Х ) на додаткове рішення господарського суду Харківської області від 01.05.2024 у справі №922/146/24 залишити без задоволення.

Додаткове рішення господарського суду Харківської області від 01.05.2024 у справі №922/146/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені статтями 286-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 12.07.2024

Головуючий суддя Н.В. Гребенюк

Суддя М.М. Слободін

Суддя І.А. Шутенко