ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"31" травня 2024 р.м. Одеса Справа № 916/4059/23

Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Ю.С.

при секретарі судового засідання: Степанюк А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 )

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО-ПЛАЗА»(73034, Херсонська обл., м. Херсон, пр-т Адмірала Сенявіна, буд. 41, )

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 )

про стягнення 10889440,35 грн.,

за участю представників сторін:

від позивача: Тихоша Д.С., адвокат, діє на підставі ордеру

від відповідача: Смокін П.О., адвокат, діє на підставі ордеру

від третьої особи: не з`явився

Суть спору: ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО-ПЛАЗА» про стягнення 10889440,35 грн. невиплачених дивідендів.

Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані порушенням прав позивача як учасника ТОВ «АВТО-ПЛАЗА» із часткою у статутному капіталі товариства в розмірі 50%, що випливає із недотримання принципу пропорційності сплати дивідендів учасникам Товариства.

15.09.2023 за вх.№32061/23 до суду від позивача разом з позовною заявою подано клопотання про зменшення розміру судового збору, в якому позивач із посиланням на ч.2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» просив суд зменшити розмір судового збору за подання позовної заяви до 2684 грн.

Ухвалою суду від 19.09.2023 клопотання ОСОБА_1 за вх.№32061/23 про зменшення розміру судового збору задоволено частково; залишено позовну заяву ОСОБА_1 без руху; встановлено позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня вручення цієї ухвали; встановлено позивачу спосіб усунення недоліків позовної заяви наступним чином: подати до суду належні докази доплати судового збору за подання позову у розмірі - 13650,16 грн.

02.10.2023 за вх.№34382/23 до суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків та додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи.

Ухвалою до Господарського суду Одеської області від 09.10.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; визначено здійснювати розгляд справи №916/4059/23 у порядку загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 08.11.2023 о 14:00; залучено ОСОБА_2 до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

08.11.2023 за вх.№40334/23 до суду від позивача надійшла заява про відкладення підготовчого засідання.

Ухвалою суду 08.11.2023 відкладено підготовче засідання на 30.11.2023 о 10:30.

10.11.2023 за вх.№40959/23 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, який прийнято судом до розгляду та додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи. У даному відзиві відповідач з позовними вимогами не погоджується та просить суд у їх задоволенні відмовити у повному обсязі, виходячи з наступного:

- рішення загальних зборів про нарахування та виплату дивідендів від 13.03.2018, 26.03.2018, 04.04.2018, 02.05.2018, 05.05.2018, 15.05.2018, 23.05.2018, 30.05.2018, 04.06.2018, 13.06.2018, 13.07.2018, 13.07.2018 приймались загальними зборами учасників ТОВ «АВТО-ПЛАЗА». Всі зазначені рішення прийняті за участі та при одностайному голосуванні обидвох учасників Товариства, тобто сам позивач голосував за прийняття рішення про виплату дивідендів на користь ОСОБА_2 ;

- суд має право прийняти рішення про стягнення дивідендів лише за наявності рішення загальних зборів юридичної особи про спрямування прибутку на виплату дивідендів, на підставі якого визначаються розмір належних позивачу - учаснику (акціонеру, члену) дивідендів, строки та порядок їх виплати, лише у разі невиплати господарським товариством дивідендів на підставі рішення загальних зборів або їх виплати в меншому розмірі, ніж передбачено відповідним рішенням;

- ОСОБА_1 голосував саме за такий розподіл дивідендів, маючи 50% голосів, тобто, маючи вирішальний вплив на прийняття рішення. При цьому, жодне із зазначених рішень ОСОБА_1 впродовж 6 років не оскаржувались, а отже рішення є чинними і відступати від них підстав немає;

- посилання позивача на порушення зобов`язання (ст. 610, 611 ЦК України) є необґрунтованим. Розподіл дивідендів здійснюється на підставі рішення зборів засновників. Рішення, наведені позивачем у заяві не містять зобов`язання Товариства здійснити виплату дивідендів ОСОБА_1 , а тому вимоги про стягнення є незаконними;

- ОСОБА_1 повністю вніс свій вклад лише 31.05.2018, тож в період прийняття даних рішень і не могло бути здійснено виплату йому дивідендів за імперативною вказівкою закону;

- доводи позивача про «ігнорування» загальних зборів учасників на 03.08.2023 ОСОБА_2 не відносяться до предмету розгляду справи; докази з приводу скликання зборів у 2023 році не є належними доказами у справі.

Разом з тим, у додатку до відзиву на позовну заяву відповідачем подано заяву про застосування строків позовної давності, за змістом якої відповідач зазначає наступне: позивач був присутній при прийнятті всіх рішень 2018 року; сам голосував за їх прийняття; жодне із зазначених рішень ОСОБА_1 впродовж 6 років не оскаржувалось, а отже рішення є чинними. Відтак, строки позовної давності за вимогою позивача про стягнення з відповідача дивідендів сплинули у 2021 році.

22.11.2023 за вх.№42778/23 до суду від позивача надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, яка ухвалою суду від 22.11.2023 задоволена.

23.11.2023 за вх.№42888/23 до суду від позивача надійшло клопотання про визнання дій відповідача зловживанням процесуальними правами, у задоволенні якого судом у підготовчому засіданні 17.01.2024 відмовлено у зв`язку з відсутністю підстав для його задоволення.

28.11.2023 за вх.№43616/23 до суду від позивача надійшло клопотання про витребування доказів.

Підготовче засідання 30.11.2023 о 10:30 не відбулось у зв`язку з тим, що 30.11.2023 відбулось несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих), електронних комунікаційних мереж і ресурсів Господарського суду Одеської області, що мало наслідком тимчасове виведення з ладу технічного обладнання суду та тривалу відсутність доступу суддів до системи діловодства спеціалізованого суду.

Ухвалою суду від 11.12.2023 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів; підготовче засідання призначено на 17.01.2024 о 12:15

У підготовчому засіданні 17.01.2024 судом у протокольній формі з метою повного та всебічного розгляду даної справи задоволено клопотання позивача за вх.№43616/23 від 28.11.2023 про витребування доказів та витребувано у відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО-ПЛАЗА» (73034, Херсонська обл., м. Херсон, пр-т Адмірала Сенявіна, буд. 41, ) у строк до 07.02.2024 оригінал/належним чином засвідчену копію Статуту ТОВ «АВТО-ПЛАЗА» станом на 17.01.2024; витребувано в Управління патрульної поліції в Херсонській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (, 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3) у строк до 07.02.2024 наступну інформацію: - чи надходили 03.08.2023 виклики працівників поліції від ОСОБА_3 або ОСОБА_1 за адресою місцезнаходження ТОВ «АВТО-ПЛАЗА»: Україна, 73034, Херсонська область, місто Херсон, проспект Адмірала Сенявіна, будинок 41? - Якщо так, то з якого приводу, в чиїх інтересах діяв заявник, чи було від заявника прийнято будь-яку заяву/повідомлення або пояснення (з копіями прийнятих пояснень та процесуальних документів, які підтверджують вжиті заходи)?.

У підготовчому засіданні 17.01.2024 судом у протокольній формі винесено ухвалу в порядку ст. 183 ГПК України про відкладення підготовчого засідання на 07.02.2024 о 10:00.

24.01.2024 за вх.№3018/24 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, яка судом прийнята до розгляду. Так, позивач не погоджується з тими фактами, які викладено відповідачем у відзиві, та звертає увагу суду на наступному:

- відповідачем не заперечується факт перебування ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у складі засновників ТОВ «АВТО-ПЛАЗА» із рівними частками у статутному (складеному) капіталі 50%, водночас відповідачем не спростовуються обставини щодо нарахування та виплати ОСОБА_2 частини прибутку підприємства у вигляді дивідендів. Відповідно до законодавства України дивіденди сплачуються одночасно всім учасникам товариства або нікому (за виключенням випадку відмови учасника товариства у виплаті дивідендів на користь іншого учасника);

- посилання відповідача на несплату позивачем своєї частки в статутному капіталі ТОВ «АВТО-ПЛАЗА» є такими, що не відповідають дійсності, оскільки на момент прийняття рішень про розподіл дивідендів, внески учасників ТОВ «АВТО-ПЛАЗА» були повністю внесені, а додатковий вклад ОСОБА_2 було внесено одночасно із вкладом ОСОБА_1

07.02.2024 за вх.№5023/24 до суду від позивача надійшло клопотання про витребування доказів.

У підготовчому засіданні 07.02.2024 судом у протокольній формі з метою повного та всебічного розгляду даної справи задоволено клопотання позивача за вх.№5023/24 від 07.02.2024 про витребування доказів та витребувано наступні документи: - у Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО-ПЛАЗА» (73034, Херсонська обл., м. Херсон, пр-т Адмірала Сенявіна, буд. 41, ) у строк до 29.02.2024 належним чином засвідчену копію протоколу загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО-ПЛАЗА» (73034, Херсонська обл., м. Херсон, пр-т Адмірала Сенявіна, буд. 41, ) №1 від 04.05.2018 року; докази внесення ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 ) додаткового вкладу до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО-ПЛАЗА» (73034, Херсонська обл., м. Херсон, пр-т Адмірала Сенявіна, буд. 41, ), у відповідності до рішення загальних зборів учасників ТОВ «АВТО-ПЛАЗА» №1 від 04.05.2018 року про збільшення розміру статутного капіталу Товариства (банківська виписка, платіжне доручення, квитанція); - у Департаменту адміністративних послуг м. Херсон Херсонської міської ради (73003, м. Херсон, пр. Ушакова, 37 / адреса для листування: 73003, м. Херсон, вул. Потьомкінська, 97, ) у строк до 29.02.2024 належним чином засвідчену копію протоколу загальних зборів учасників ТОВ «АВТО-ПЛАЗА» (73034, Херсонська обл., м. Херсон, пр-т Адмірала Сенявіна, буд. 41, ) №1 від 04.05.2018 року, на підставі якого було проведено державну реєстрацію змін до установчих документів (зміна розміру статутного (складеного) капіталу, зміна складу та інформації про засновників).

У підготовчому засіданні 07.02.2024 судом у протокольній формі винесено ухвалу в порядку ст. 183 ГПК України про відкладення підготовчого засідання на 29.02.2024 о 10:00.

07.02.2024 за вх.№5060/24 до суду від відповідача надійшли додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи.

08.02.2024 за вх.№5320/24 до суду від Управління патрульної поліції в Херсонській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України надійшло повідомлення щодо витребуваної судом інформації.

27.02.2024 за вх.№7977/24 до суду від Департаменту адміністративних послуг м. Херсон Херсонської міської ради надійшли витребувані судом документи, які залучено судом до матеріалів справи.

У підготовчому засіданні 29.02.2024 судом у протокольній формі винесено ухвалу в порядку ст. 183 ГПК України про відкладення підготовчого засідання на 22.03.2024 о 12:15.

11.03.2024 за вх.№10189/24 до суду від відповідача надійшли додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи.

12.03.2024 за вх.№10539/24 до суду від позивача надійшли письмові пояснення, які залучено судом до матеріалів справи. Так, позивач наголошує на наступному:

- Статут у попередній, поточній редакціях та рішення про збільшення статутного капіталу від 04.05.2018 не регулюють порядок та строки здійснення додаткових внесків. Правові наслідки їх несплати рішення та Статут також не визначали. Учасник не може вважатися таким, що не виконав зобов`язання з внесення додаткового вкладу, оскільки учасники не вирішували питання про порядок та строки внесення ними додаткових вкладів у зв`язку із збільшенням статутного капіталу товариства, ні на момент проведення загальних зборів, на яких було прийнято таке рішення, ні після проведення цих зборів. Тобто вбачається відмінність понять «вкладу» та «додаткового вкладу», а посилання на ч.3 ст. 27 ЗУ «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» є необґрунтованими;

- ТОВ «АВТО-ПЛАЗА» було засновано ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в 20.08.2003 в рівних частках, по 50% статутного (складеного) капіталу. ОСОБА_2 був обраний Генеральним директором ТОВ «АВТО-ПЛАЗА». Отже, останній є тією особою, яка наділена повноваженнями не тільки скликати загальні збори учасників, регулювати діяльність підприємства, а й має можливість саботувати законне право іншого учасника на отримання дивідендів шляхом ухилення від скликання/участі у загальних зборах, що ставить ОСОБА_1 як учасника ТОВ в нерівне становище. Так, ОСОБА_2 ухиляється від участі у загальних зборах учасників ТОВ «АВТО-ПЛАЗА» та перешкоджає у забезпеченні рівності учасників.

22.03.2024 за вх.№12197/24 до суду від відповідача надійшла заява, в якій відповідач просить суд призначити справу до судового розгляду по суті.

22.03.2024 за вх.№12254/24 до суду від позивача надійшла заява, в якій позивач просить суд призначити справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 22.03.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 18.04.2024 о 13:45.

17.04.2024 за вх.№15784/24 до суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення судового засідання.

У судовому засіданні 18.04.2024 судом у протокольній формі винесено ухвалу в порядку ст. 202 ГПК України про відкладення судового засідання на 09.05.2024 о 14:45.

03.05.2024 за вх.№17974/24 до суду від відповідача надійшли додаткові пояснення по справі. У наданих поясненнях відповідач зазначає наступне:

- постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 05.03.2024 по справі №916/1329/23 право власності на частку ОСОБА_1 (50% від розміру статутного капіталу ТОВ «АВТО-ПЛАЗА») визнано за ОСОБА_2 ;

- позивачем не зазначено та не обґрунтовано, на підставі якого рішення ТОВ «Авто-Плаза» йому спірна сума дивідендів не виплачена; ніяких рішень щодо виплати дивідендів позивачем не оскаржується; позивачем також не заявлено жодних позовних вимог про визнання дій або бездіяльності Товариства протиправними та/або зобов`язання вчинити певні дії. Таким чином, позивач фактично просить суд на власний розсуд визначити повністю вид і зміст управлінського рішення, яке оскаржується (попри його відсутність);

- позивачем не доведено та не встановлено, яка саме частина чистого прибутку була виплачена у вигляді дивідендів відповідно до рішень 2018 року, які позивач не оскаржує; доводи позивача про те, що саме половина чистого прибутку ТОВ «АВТО-ПЛАЗА», а не більша її частина або менша була виплачена у якості дивідендів ґрунтується лише на припущеннях та не підкріплюється жодними доказами.

Судове засідання 09.05.2024 о 14:45 не відбулось у зв`язку з оголошенням системою цивільної оборони у м. Одеса та Одеській області повітряної тривоги. Ухвалою суду від 15.05.2024 судове засідання призначено на 31.05.2024 о 10:30.

У судовому засіданні 31.05.2024 представник позивача просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні 31.05.2024 просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Третя особа у судові засідання не з?явилась, про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлена.

У зв?язку з військовою агресією російської федерації проти України, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, в Україні було введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Водночас, Указом Президента України від 14.03.2022 №133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» воєнний стан в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 18 квітня 2022 року №259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 17 травня 2022 року №341/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 12 серпня 2022 року №573/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 7 листопада 2022 року №757/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 7 листопада 2022 року №757/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 6 лютого 2023 року №58/2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 01 травня 2023 року №254/2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 26 липня 2023 року №451/2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 06 листопада 2023 року №734/2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 05 лютого 2024 року №49/2024 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 06 травня 2024 року №271/2024 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 14 травня 2024 року строком на 90 діб.

Справа №916/4059/23 розглядається судом в період оголошеного на всій території України воєнного стану через військову агресію російської федерації проти України.

Жодних заяв та/або клопотань, пов?язаних з неможливістю вчинення якихось процесуальних дій у зв?язку з воєнним станом та оголошеним загальнодержавним карантином, про намір вчинити такі дії до суду від учасників справи не надійшло.

У відповідності до вимог пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку. Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід вважати строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.

У судовому засіданні 31.05.2024 господарський суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті.

Відповідно до ст. 240 ГПК України у судовому засіданні 31.05.2024 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників учасників справи, господарський суд встановив:

В матеріалах справи міститься Статут Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО-ПЛАЗА» (у новій редакції, прийнятій загальними зборами учасників 29 вересня 2003 року, протокол №2), затверджений зборами учасників від 12 серпня 2003 року, протокол №1.

Відповідно до ст. 31 Статуту від 29.09.2003 учасники, що володіють у сукупності більш як 20 відсотками голосів, мають право вимагати скликання позачергових Зборів Учасників у будь-який час і з будь-якого приводу, що стосується діяльності підприємства. Якщо протягом 25 днів Голова Зборів Учасників не виконав зазначеної вимоги, вони вправі самі скликати Збори Учасників.

Відповідно до ст. 43 та 44 Статуту від 29.09.2003 учасниками підприємства є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ; з метою забезпечення господарчої діяльності підприємства учасники за рахунок своїх майнових вкладів створюють статутний фонд підприємства у розмірі 18500,00 гривень; частка учасника ОСОБА_2 складає 11100,00 гривні або 60%; частка учасника ОСОБА_1 складає 7400,00 гривні або 40%.

Статтею 45 Статуту від 29.09.2003 передбачено, що учасники не визначають розмір пені за порушення строків формування статутного фонду підприємства, що передбачена ст. 52 Закону України «Про господарські товариства» та використовують цю санкцію лише за рішенням зборів учасників.

По рішенню учасників розмір статутного фонду можна збільшувати або зменшувати відповідно до чинного законодавства та положень установчого договору (стаття 46 Статуту від 29.09.2003).

Відповідно до п.3 ст. 45 Статуту від 29.09.2003 дивіденди розподіляються між учасниками відповідно до їх частки у статутному фонді підприємства.

В матеріалах справи міститься витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 06.09.2023, відповідно до якого станом на 13.03.2018 засновниками ТОВ «АВТО-ПЛАЗА» є ОСОБА_1 (розмір частки засновника (учасника): 650000,00 грн.) та ОСОБА_2 (розмір частки засновника (учасника): 650000,00 грн.). Обидва засновника мають прямий вирішальний вплив з відсотком частки статутного капіталу/відсотком права голосу 50%. Розмір статутного (складеного) капіталу (пайового фонду) - 1300000,00 грн. Керівник - ОСОБА_2 .

13.03.2018 рішенням загальних зборів ТОВ «АВТО-ПЛАЗА», в яких брали участь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , затвердженим протоколом №9, вирішено:

- розподілити чистий прибуток Товариства з обмеженою відповідальністю «АвтоПлаза», отриманий після сплати податків, зборів та інших обов`язкових платежів, за 2011 рік фінансово-господарської діяльності товариства станом на 13 березня 2018 року, в сумі 500000 (п?ятсот тисяч) гривень, з метою отримання цієї частки грошових коштів у вигляді дивідендів учаснику Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО-ПЛАЗА», фізичній особі - ОСОБА_2 , що володіє часткою, в розмірі 50% статутного капіталу товариства;

- сплатити частку прибутку товариства у вигляді дивідендів у розмірі 500000 гривень (п?ятсот тисяч гривень 00 коп.) на користь ОСОБА_2 , який є учасником Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО-ПЛАЗА» і володіє часткою, що становить 50% статутного капіталу товариства.

26.03.2018 рішенням загальних зборів ТОВ «АВТО-ПЛАЗА», в яких брали участь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , затвердженим протоколом №10, вирішено:

- розподілити чистий прибуток Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО-ПЛАЗА», отриманий після сплати податків, зборів та інших обов`язкових платежів, за 2011 рік фінансово-господарської діяльності товариства станом на 26 березня 2018 року, в сумі 300000,00 гривень (триста тисяч), з метою отримання цієї частки грошових коштів у вигляді дивідендів учаснику Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО-ПЛАЗА», фізичній особі - ОСОБА_2 , що володіє часткою, в розмірі 50% статутного капіталу товариства;

- сплатити частку прибутку товариства у вигляді дивідендів у розмірі 300000,00 гривень (триста тисяч гривень 00 коп.) на користь ОСОБА_2 , який є учасником Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО-ПЛАЗА», і володіє часткою, що становить 50% статутного капіталу товариства.

04.04.2018 рішенням загальних зборів ТОВ «АВТО-ПЛАЗА», в яких брали участь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , затвердженим протоколом №11, вирішено:

- розподілити чистий прибуток товариства з обмеженою відповідальністю «АвтоПлаза», отриманий після сплати податків, зборів та інших обов`язкових платежів, за 2011 рік фінансово-господарської діяльності товариства, в сумі 825000,00 гривень з метою отримання цієї частки грошових коштів у вигляді дивідендів учасниками товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО-ПЛАЗА», якими є: фізична особа - ОСОБА_2 , що володіє часткою, в розмірі 50% статутного капіталу товариства, фізична особа - ОСОБА_1 , що володіє часткою, в розмірі 50% статутного капіталу товариства;

- сплатити частку прибутку товариства у вигляді дивідендів у розмірі 500000,00 гривень (п?ятсот тисяч гривень 00 коп.) на користь ОСОБА_2 та 325000,00 гривень (триста двадцять п?ять тисяч гривень 00 коп.) на користь ОСОБА_1 , які є учасниками Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО-ПЛАЗА» і володіє часткою, що становить 100% статутного капіталу товариства.

02.05.2018 рішенням загальних зборів ТОВ «АВТО-ПЛАЗА», в яких брали участь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , затвердженим протоколом №15/2, вирішено:

- розподілити чистий прибуток товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО-ПЛАЗА», отриманий після сплати податків, зборів та інших обов`язкових платежів, за 2011 рік фінансово-господарської діяльності товариства станом на 02 травня 2018 року, в сумі 325027,54 гривень (триста двадцять п?ять тисяч двадцять сім гривень, 54 коп.), з метою отримання цієї частки грошових коштів у вигляді дивідендів учаснику Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО-ПЛАЗА», фізичній особі - ОСОБА_2 , що володіє часткою, в розмірі 50% статутного капіталу товариства;

- сплатити частку прибутку товариства у вигляді дивідендів у розмірі 325027,54 гривень (триста двадцять п?ять тисяч двадцять сім гривень 54 коп.) на користь ОСОБА_2 , який є учасником Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО-ПЛАЗА» і володіє часткою, що становить 50% статутного капіталу товариства.

04.05.2018 рішенням загальних зборів ТОВ «АВТО-ПЛАЗА», в яких брали участь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , затвердженим протоколом №1, вирішено:

- обрати головою загальних зборів учасників - ОСОБА_1 , а секретарем - ОСОБА_2 ;

- збільшити розмір статутного капіталу ТОВ «АВТО-ПЛАЗА`до 5000000 (п`ять мільйонів) гривень 00 коп. за рахунок додаткових внесків учасників товариства грошовими коштами;

- здійснити перерозподіл часток у статутному капіталі товариства у зв?язку зі збільшенням вкладів учасників за рахунок додаткових внесків грошовими коштами, наступним чином: ОСОБА_1 , є власником 50% частки у статутному капіталі товариства у розмірі 2500000,00 (два мільйони п?ятсот тисяч) грн. 00 коп.; ОСОБА_2 , є власником 50% частки у статутному капіталі товариства у розмірі 2500000,00 (два мільйони п?ятсот тисяч) грн. 00 коп.;

- затвердити нову редакцію Статуту у зв`язку зі збільшенням розміру статутного капіталу товариства та збільшенням розміру вкладів учасників товариства за рахунок додаткових вкладів;

- доручити директору товариства - ОСОБА_2 провести державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи ТОВ «АВТО-ПЛАЗА».

В матеріалах справи міститься Статут ТОВ «АВТО-ПЛАЗА» (нова редакція) від 2018 року, затверджений протоколом загальних зборів учасників ТОВ «АВТО-ПЛАЗА» №1 від 04.05.2018. Відповідно до п.5.1.2 Статуту учасники товариства мають право отримувати частку прибутку від діяльності товариства; таке право мають особи, які є учасниками товариства на початок виплати відповідних платежів. Учасники товариства мають право одержувати дані та відомості щодо діяльності товариства, стану його майна, розмірів прибутків та збитків; на письмову вимогу учасника товариство зобов`язане надавати йому для ознайомлення річні баланси, звіти товариства про його діяльність, протоколи зборів (пункт 5.1.6 Статуту від 04.05.2018). Згідно з п.5.2.5 учасники товариства зобов`язані своєчасно вносити вклади у розмірі, порядку та у спосіб, що передбачені цим статутом.

Відповідно до п.п.6.2 та 6.3 Статуту від 04.05.2018 статутний капітал товариства складає 5600000 (п?ять мільйонів) гривень 00 копійок; статутний капітал сформовано на 100% за рахунок вкладів учасників. Розподіл часток у статутному капіталі між учасниками відбувається наступним чином: ОСОБА_2 володіє часткою вартістю 2500000 (два мільйони п?ятсот тисяч) грн. 00 коп., що відповідає 50% статутного капіталу товариства; ОСОБА_1 володіє часткою вартістю 2500000 (два мільйони п?ятсот тисяч) грн. 00 коп., що відповідає 50% статутного капіталу товариства.

У розділі 8 Статуту від 04.05.2018 «Розподіл прибутків та збитків» учасники ТОВ «АВТО-ПЛАЗА» передбачили наступні положення:

- 8.1. Чистий прибуток, одержаний після сплати процентів по кредитах банків, сплати податків та інших платежів до бюджету, залишається у повному розпорядженні товариства, яке самостійно визначає напрями його використання;

- 8.2. Виплата частки прибутку може проводитись один раз на рік за підсумками календарного року;

- 8.3. Відповідні виплати сплачуються на протязі першого кварталу року, який йде після звітного року, або в інші періоди, погоджені учасниками;

- 8.4. Виплати здійснюються у безготівковій формі на рахунок, вказаний учасниками, або готівкою через касу товариства.

- 8.5. Умови виплати часток прибутку можуть змінюватися у відповідності з рішенням загальних зборів учасників.

Пунктом 9.5 Статуту від 04.05.2018 передбачено, що учасники товариства, що володіють у сукупності більш як 20 відсотками голосів, мають право вимагати скликання позачергових загальних зборів учасників у будь-який час із будь-якого приводу, що стосується діяльності товариства; якщо протягом 25 днів голова товариства не викопав зазначеної вимоги, вони вправі самі скликати загальні збори учасників.

05.05.2018 рішенням загальних зборів ТОВ «АВТО-ПЛАЗА», в яких брали участь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , затвердженим протоколом №16, вирішено:

- розподілити чистий прибуток товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО-ПЛАЗА», отриманий після сплати податків, зборів та інших обов`язкових платежів, за 2012-2014 рік фінансово-господарської діяльності товариства станом на 05 травня 2018 року, в сумі 3686263,48 гривень (три мільйони шістсот вісімдесят шість тисяч двісті шістдесят три гривні 48 коп.), з метою отримання цієї частки грошових коштів у вигляді дивідендів учаснику Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО-ПЛАЗА», фізичній особі - ОСОБА_2 , що володіє часткою, в розмірі 50% статутного капіталу товариства;

- сплатити частку прибутку товариства у вигляді дивідендів у розмірі 3686263,48 гривень (три мільйони шістсот вісімдесят шість тисяч двісті шістдесят три гривні 48 коп.) на користь ОСОБА_2 , який є учасником Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО-ПЛАЗА» і володіє часткою, що становить 50% статутного капіталу товариства.

15.05.2018 рішенням загальних зборів ТОВ «АВТО-ПЛАЗА», в яких брали участь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , затвердженим протоколом №27, вирішено:

- розподілити чистий прибуток Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО-ПЛАЗА», отриманий після сплати податків, зборів та інших обов`язкових платежів, за 2004-2010 рік фінансово-господарської діяльності товариства станом на 01 січня 2011 року, в сумі 1762944,96 гривень. Прийнято рішення про часткову виплату нерозділеного прибутку у вигляді дивідендів учаснику Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО-ПЛАЗА», фізичній особі - ОСОБА_2 , що володіє часткою, в розмірі 50% статутного капіталу товариства;

- сплатити частку прибутку товариства у вигляді дивідендів у розмірі 1762944,96 гривень (один мільйон сімсот шістдесят дві тисячі дев?ятсот сорок чотири гривні 96 коп.) на користь ОСОБА_2 , який є учасником Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО-ПЛАЗА», і володіє часткою, що становить 50% статутного капіталу товариства.

В матеріалах справи міститься квитанція (дублікат) №ПН4259 від 22.05.2018, відповідно до змісту якої ОСОБА_1 сплачено на рахунок ТОВ «АВТО-ПЛАЗА» 724500,00 грн., призначення платежу: поповнення статутного капіталу від засновника від ОСОБА_1 .

Відповідно до банківської виписки за 22.05.2018, на рахунок ТОВ «АВТО-ПЛАЗА» надійшли наступні платежі:

- платіж у розмірі 724500 грн. з призначенням платежу «Поповнення статутного капіталу від засновника від ОСОБА_2 »

- платіж у розмірі 724500 грн. з призначенням платежу «Поповнення статутного капіталу від засновника від ОСОБА_1 »

23.05.2018 рішенням загальних зборів ТОВ «АВТО-ПЛАЗА», в яких брали участь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , затвердженим протоколом №28, вирішено:

- розподілити чистий прибуток Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО-ПЛАЗА», отриманий після сплати податків, зборів та інших обов`язкових платежів, за 2016 рік фінансово-господарської діяльності товариства станом на 23 травня 2018 року, в сумі 2041568,94 (два мільйони сорок одна тисяча п?ятсот шістдесят вісім гривень, 94 коп.), з метою отримання цієї частки грошових коштів у вигляді дивідендів учаснику Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО-ПЛАЗА», фізичній особі - ОСОБА_2 , що володіє часткою, в розмірі 50% статутного капіталу товариства;

- сплатити частку прибутку товариства у вигляді дивідендів у розмірі 2041568,94 гривень (два мільйони сорок одна тисяча п?ятсот шістдесят вісім гривень 94 коп.) на користь ОСОБА_2 , який є учасником Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО-ПЛАЗА», і володіє часткою, що становить 50% статутного капіталу товариства.

В матеріалах справи міститься квитанція (дублікат) №ПН331 від 30.05.2018, відповідно до змісту якої ОСОБА_1 сплачено на рахунок ТОВ «АВТО-ПЛАЗА» 450000,00 грн., призначення платежу: поповнення статутного капіталу від засновника від ОСОБА_1 .

Відповідно до банківської виписки за 30.05.2018, на рахунок ТОВ «АВТО-ПЛАЗА» надійшли наступні платежі:

- платіж у розмірі 450000 грн. з призначенням платежу «Поповнення статутного капіталу від засновника від ОСОБА_2 »

- платіж у розмірі 450000 грн. з призначенням платежу «Поповнення статутного капіталу від засновника від ОСОБА_1 »

30.05.2018 рішенням загальних зборів ТОВ «АВТО-ПЛАЗА», в яких брали участь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , затвердженим протоколом №29, вирішено:

- розподілити чистий прибуток Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО-ПЛАЗА», отриманий після сплати податків, зборів та інших обов`язкових платежів, за 2015 рік фінансово-господарської діяльності товариства станом на 30 травня 2018 року, в сумі 20000,00 гривень (двадцять тисяч гривень 00 коп.), з метою отримання цієї частки грошових коштів у вигляді дивідендів учаснику Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО-ПЛАЗА», фізичній особі - ОСОБА_2 , що володіє часткою, в розмірі 50% статутного капіталу товариства;

- сплатити частку прибутку товариства у вигляді дивідендів у розмірі 20000,00 гривень (двадцять тисяч гривень 00 коп.), на користь ОСОБА_2 , який є учасником Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО-ПЛАЗА», і володіє часткою, що становить 50% статутного капіталу товариства.

В матеріалах справи міститься квитанція (дублікат) №ПН337 від 31.05.2028, відповідно до змісту якої ОСОБА_1 сплачено на рахунок ТОВ «АВТО-ПЛАЗА» 675500,00 грн.

Відповідно до банківської виписки за 31.05.2018, на рахунок ТОВ «АВТО-ПЛАЗА» надійшли наступні платежі:

- платіж у розмірі 675500 грн. з призначенням платежу «Поповнення статутного капіталу від засновника від ОСОБА_2 »

- платіж у розмірі 675500 грн. з призначенням платежу «Поповнення статутного капіталу від засновника від ОСОБА_1 »

04.06.2018 рішенням загальних зборів ТОВ «АВТО-ПЛАЗА», в яких брали участь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , затвердженим протоколом №30, вирішено:

- розподілити чистий прибуток Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО-ПЛАЗА», отриманий після сплати податків, зборів та інших обов`язкових платежів, за 2015 рік фінансово-господарської діяльності товариства станом на 04 червня 2018 року, в сумі 43000,00 гривень (сорок три тисячі гривень 00 коп.), з метою отримання цієї частки грошових коштів у вигляді дивідендів учаснику Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО-ПЛАЗА», фізичній особі - ОСОБА_2 , що володіє часткою, в розмірі 50% статутного капіталу товариства;

- сплатити частку прибутку товариства у вигляді дивідендів у розмірі 43000,00 гривень (сорок три тисячі гривень 00 коп.), на користь ОСОБА_2 , який є учасником Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО-ПЛАЗА», і володіє часткою, що становить 50% статутного капіталу товариства.

13.06.2018 рішенням загальних зборів ТОВ «АВТО-ПЛАЗА», в яких брали участь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , затвердженим протоколом №31/2, вирішено:

- розподілити чистий прибуток Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО-ПЛАЗА», отриманий після сплати податків, зборів та інших обов`язкових платежів, за 2004-2010 рік фінансово-господарської діяльності товариства станом на 04 червня 2018 року, в сумі 268000,00 гривень. Прийнято рішення про часткову виплату нерозділеного прибутку у вигляді дивідендів учаснику Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО-ПЛАЗА», фізичній особі - ОСОБА_1 , що володіє часткою, в розмірі 50% статутного капіталу товариства.

- сплатити частку прибутку товариства у вигляді дивідендів у розмірі 268000,00 гривень (двісті шістдесят вісім тисяч гривень 00 коп.), на користь ОСОБА_1 , який є учасником Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО-ПЛАЗА», і володіє часткою, що становить 50% статутного капіталу товариства.

13.07.2018 рішенням загальних зборів ТОВ «АВТО-ПЛАЗА», в яких брали участь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , затвердженим протоколом №39, вирішено:

- розподілити чистий прибуток Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО-ПЛАЗА», отриманий після сплати податків, зборів та інших обов`язкових платежів, за 2015 рік фінансово-господарської діяльності товариства станом на 13 липня 2018 року, в сумі 1349102,53 гривень (один мільйон триста сорок дев`ять тисяч сто дві гривні 53 коп.), з метою отримання цієї частки грошових коштів у вигляді дивідендів учаснику Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО-ПЛАЗА», фізичній особі - ОСОБА_2 , що володіє часткою, в розмірі 50% статутного капіталу товариства;

- сплатити частку прибутку товариства у вигляді дивідендів у розмірі 1349102,53 гривень (один мільйон триста сорок дев`ять тисяч сто дві гривні 53 коп.), на користь ОСОБА_2 , який є учасником Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО-ПЛАЗА», і володіє часткою, що становить 50% статутного капіталу товариства.

13.07.2018 рішенням загальних зборів ТОВ «АВТО-ПЛАЗА», в яких брали участь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , затвердженим протоколом №40, вирішено:

- розподілити чистий прибуток Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО-ПЛАЗА», отриманий після сплати податків, зборів та інших обов`язкових платежів, за 2017 рік фінансово-господарської діяльності товариства станом на 13 липня 2018 року, в сумі 418532,90 гривень (чотириста вісімнадцять тисяч п`ятсот тридцять дві гривні 90 коп.), з метою отримання цієї частки грошових коштів у вигляді дивідендів учаснику Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО-ПЛАЗА», фізичній особі - ОСОБА_2 , що володіє часткою, в розмірі 50% статутного капіталу товариства;

- сплатити частку прибутку товариства у вигляді дивідендів у розмірі 1349102,53 гривень 418532,90 гривень (чотириста вісімнадцять тисяч п`ятсот тридцять дві гривні 90 коп.) на користь ОСОБА_2 , який є учасником Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО-ПЛАЗА», і володіє часткою, що становить 50% статутного капіталу товариства.

В матеріалах справи міститься Статут ТОВ «АВТО-ПЛАЗА» (нова редакція) від 2018 року, затверджений протоколом загальних зборів учасників ТОВ «АВТО-ПЛАЗА» №2 від 18.10.2018. Відповідно до п.п. 6.2 та 6.3 Статуту від 18.10.2018 статутний капітал товариства складає 5000000 (п?ять мільйонів) гривень 00 копійок.; статутний капітал сформовано на 100% за рахунок вкладів учасників. Розподіл часток у статутному капіталі між учасниками відбувається наступним чином: ОСОБА_2 володіє часткою вартістю 2500000 (два мільйони п?ятсот тисяч) грн. 00 коп., що відповідає 50% статутного капіталу товариства; ОСОБА_1 володіє часткою вартістю 2500000 (два мільйони п?ятсот тисяч) грн. 00 коп., що відповідає 50% статутного капіталу товариства.

Пунктами 6.12.1, 6.12.5, 6.12.7, 6.12.9 Статуту від 18.10.2018 учасниками товариства передбачено наступне:

- учасники товариства можуть збільшити статутний капітал товариства за рахунок додаткових вкладів учасників та/або третіх осіб за рішенням загальних зборів учасників;

- учасники товариства можуть вносити додаткові вклади протягом строку, встановленого рішенням загальних зборів учасників, але не більше ніж протягом одного року з дня прийняття рішення про залучення додаткових вкладів;

- статутом або одностайним рішенням загальних зборів учасників, в яких взяли участь всі учасники товариства, можуть встановлюватися інші строки для внесення додаткових вкладів, може встановлюватися можливість учасників вносити додаткові вклади без дотримання пропорцій їхніх часток у статутному капіталі або право лише певних учасників вносити додаткові вклади, а також може бути виключений етап внесення додаткових вкладів лише тими учасниками товариства, які мають переважне право;

- протягом одного місяця з дати спливу строку для внесення додаткових вкладів, встановленого відповідно до цієї статті, загальні збори учасників товариства приймають рішення про: 1) затвердження результатів внесення додаткових вкладів учасниками товариства та/або третіми особами; 2) затвердження розмірів часток учасників товариства та їх номінальної вартості з урахуванням фактично внесених ними додаткових вкладів; 3) затвердження збільшеного розміру статутного капіталу товариства.

Прибуток товариства розподіляється між учасниками на підставі рішення загальних зборів, які проводяться після подання товариством річної статистичної, бухгалтерської та податкової звітності за рік, в якому було отримано такий прибуток; розмір дивідендів, що підлягають виплаті, залежить від розміру внеску учасника товариства до статутного капіталу (пункт 7.4 Статуту від 18.10.2018).

Відповідно до п.8.7.1 Статуту від 18.10.2018 загальні збори учасників скликаються у випадках. передбачених статутом товариства, а також з ініціативи виконавчого органу Товариства або на вимогу учасника або учасників товариства, які на день подання вимоги в сукупності володіють 10 або більше відсотками статутного капіталу товариства. Вимога про скликання загальних зборів учасників подається виконавчому органу товариства в письмовій формі із зазначенням запропонованого порядку денного; у разі скликання загальних зборів учасників з ініціативи учасників товариства, така вимога повинна містити інформацію про розмір часток у статутному капіталі товариства, що належать таким учасникам (пункт 8.7.5 Статуту від 18.10.2018).

Пунктами 8.7.8 та 8.7.9 Статуту від 18.10.2018 передбачено, що виконавчий орган товариства зобов`язаний вчинити всі необхідні дії для скликання загальних зборів учасників у строк не пізніше 20 днів з дня отримання вимоги про проведення таких зборів; у разі якщо протягом 10 днів з дня, коли товариство отримало чи мало отримати вимогу про скликання загальних зборів, учасники не отримали повідомлення про скликання загальних зборів учасників, особи, які ініціювали їх проведення, можуть скликати загальні збори учасників самостійно.

В матеріалах справи міститься Статут ТОВ «АВТО-ПЛАЗА» (нова редакція) від 2020 року, затверджений протоколом загальних зборів учасників ТОВ «АВТО-ПЛАЗА» №4 від 27.05.2020. Відповідно до п.п.5.2 та 5.3 Статуту від 27.05.2020 статутний капітал товариства складає 12000000 (дванадцять мільйонів) гривень 00 копійок.; статутний капітал сформовано на 100% за рахунок вкладів учасників. Розподіл часток у статутному капіталі між учасниками відбувається наступним чином: ОСОБА_2 володіє часткою вартістю 6000000 (шість мільйонів) грн. 00 коп., що відповідає 50% статутного капіталу товариства; ОСОБА_1 володіє часткою вартістю 6000000 (шість мільйонів) грн. 00 коп., що відповідає 50% статутного капіталу товариства.

Пунктами 5.4 та 5.5 Статуту від 27.05.2020 передбачено, що учасники зобов?язані в повному обсязі внести свої вклади до статутного капіталу не пізніше одного року після державної реєстрації товариства; якщо учасник прострочив внесення вкладу чи його частини, виконавчий орган товариства має надіслати йому письмове попередження про прострочення.

Учасники Товариства можуть збільшити статутний капітал Товариства за рахунок додаткових вкладів учасників за одностайним рішенням Загальних зборів учасників. …Учасники Товариства можуть вносити додаткові вклади протягом строку, встановленого рішенням загальних зборів учасників, але не більше ніж протягом одного року з дня прийняття рішення про залучення додаткових вкладів (пункт 5.9 Статуту від 27.05.2020).

Відповідно до пп. 2 п.6.1 Статуту від 27.05.2020 учасники товариства мають право брати участь у розподілі прибутку товариства та одержувати його частку (дивіденди).

Відповідно до п.11.4 Статуту від 27.05.2020 прибуток товариства розподіляється між учасниками на підставі рішення загальних зборів, які проводяться після подання товариством річної статистичної, бухгалтерської та податкової звітності за рік, в якому було отримано такий прибуток; розмір дивідендів, що підлягають виплаті, залежить від розміру внеску учасника товариства до статутного капіталу.

07.05.2023 ОСОБА_1 було направлено Генеральному директору ТОВ «АВТО-ПЛАЗА» ОСОБА_2 вимогу щодо скликання позачергових загальних зборів учасників ТОВ, із такими питаннями порядку денного:

- Про обрання голови та секретаря загальних зборів;

- Про надання учасникам товариства фінансового звіту підприємства за весь період діяльності підприємства;

- Про виплату дивідендів від діяльності ТОВ «АВТО-ПЛАЗА» ОСОБА_1 пропорційно виплаченим дивідендам іншим учасникам товариства ( ОСОБА_2 ), у сумі 10889440,35 гривень.

26.06.2023 ОСОБА_1 було направлено учаснику ТОВ «АВТО-ПЛАЗА» ОСОБА_2 вимогу-повідомлення щодо проведення позачергових загальних зборів учасників 03.08.2023 о 10:20 в приміщенні ТОВ «АВТО-ПЛАЗА», із такими питаннями порядку денного:

- Про обрання голови та секретаря загальних зборів;

- Про надання учасникам товариства фінансового звіту підприємства за весь період діяльності підприємства;

- Про виплату дивідендів від діяльності ТОВ «АВТО-ПЛАЗА» ОСОБА_1 пропорційно виплаченим дивідендам іншим учасникам товариства ( ОСОБА_2 ), у сумі 10889440,35 гривень.

03.08.2023 на загальних зборах учасників ТОВ «АВТО-ПЛАЗА», в яких брав участь лише ОСОБА_1 , рішення затверджене протоколом №1, слухали представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 . ОСОБА_3 повідомив, що станом на 10 годин 30 хвилин 03 серпня 2023 року за адресою місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО-ПЛАЗА»: Україна, 73033, Херронська область, місто Херсон, проспект Адмірала Сенявіна, будинок 41, ОСОБА_2 або його повноважний представник (на участь у загальних зборах) - відсутній. Вказана обставина зафіксована шляхом повідомлення та виклику працівників Національної поліції. У зв?язку з відсутністю необхідної кількості голосів для прийняття рішень щодо порядку денного, вирішити питання щодо звернення до судових органів з метою захисту охоронюваних прав та інтересів ОСОБА_1 як учасника ТОВ «Авто- Плаза».

В матеріалах справи міститься відповідь Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Херсонській області на ухвалу Господарського суду Одеської області від 25.01.2024. У відповіді значиться наступна інформація: «03.08.2023 о 09:57 на лінію 102 надійшов виклик від гр. ОСОБА_3 (далі - заявник), який представляв інтереси ОСОБА_1 , про те, що за адресою АДРЕСА_3 заявника не впускають на територію товариства «АВТО-ПЛАЗА», де мають відбутися збори учасників товариства. За результатами опрацювання виклику від заявника було прийнято заяву. Після опрацювання вказаного виклику заяву гр. ОСОБА_3 було передано до Херсонського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області для подальшого розгляду та прийняття рішення».

В матеріалах справи міститься витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 06.09.2023, відповідно до якого станом на 06.09.2023 засновниками ТОВ «АВТО-ПЛАЗА» є ОСОБА_1 (розмір частки засновника (учасника): 6000000,00 грн.) та ОСОБА_2 (розмір частки засновника (учасника): 6000000,00 грн.). Обидва засновника мають прямий вирішальний вплив з відсотком частки статутного капіталу/відсотком права голосу 50%. Розмір статутного (складеного) капіталу (пайового фонду) - 12000000,00 грн. Керівник - ОСОБА_2 .

В матеріалах справи міститься лист Департаменту адміністративних послуг Херсонської міської ради від 07.09.2023 за №14-08/41, у якому на адвокатський запит представника позивача від 01.09.2023 повідомлено, що в електронному вигляді Статут ТОВ «АВТО-ПЛАЗА» відсутній; внаслідок військової агресії російської федерації з архівних приміщень відділу державної реєстрації зникли всі документи реєстраційних справ в паперовому вигляді.

В матеріалах справи наявна копія постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 05.03.2024 по справі №916/1329/23, якою, зокрема, позов ОСОБА_2 задоволено; в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 перед ОСОБА_2 у розмірі 275000 (двісті сімдесят п`ять тисяч) доларів США, що складає еквівалент 10056365 (десять мільйонів п`ятдесят шість тисяч триста шістдесят п`ять) гривень, звернуто стягнення на предмет застави - частку ОСОБА_1 у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО-ПЛАЗА» в розмірі 6000000 (шість мільйонів) гривень, що становить 50% від розміру статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО-ПЛАЗА», шляхом визнання права власності на неї за ОСОБА_2 ; визначено розмір частки ОСОБА_2 у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО-ПЛАЗА» в розмірі 12000000 (дванадцять мільйонів) гривень, що становить 100% від розміру статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО-ПЛАЗА»; у зустрічному позові ОСОБА_1 відмовлено.

Так, у зв`язку з ухиленням ОСОБА_2 , як директора ТОВ «АВТО-ПЛАЗА», від свого обов`язку скликати позачергові загальні збори товариства, ігнорування участі у загальних зборах учасників товариства та відсутності будь-якої волі ОСОБА_2 та ТОВ «АВТО-ПЛАЗА» в особі останнього, забезпечити рівність учасників товариства, позивач був змушений звернутись до господарського суду для захисту своїх прав шляхом заявлення відповідного позову до юридичної особи.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов?язковість яких надана Верховною Радою України.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003).

В Україні основоположним принципом судочинства згідно Конституції України та Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є принцип верховенства права.

Як вказано у рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 №15-рп/2004, верховенство права - це панування права в суспільстві. Одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства. Всі ці елементи права об?єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України.

Розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов?язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до ч.1 ст. 1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Згідно з п.п. 5,6 ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов?язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов?язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Реалізовуючи передбачене ст. 55 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб?єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Статтею 4 ГПК України передбачено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз наведених норм дає змогу дійти висновку, що кожна особа має право на захист свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права чи законного інтересу, який не суперечить загальним засадам чинного законодавства. Порушення, невизнання або оспорення суб?єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Господарським товариством є юридична особа, статутний (складений) капітал якої поділений на частки між учасниками (ч.1 ст. 113 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 79 ГК України порядок створення та порядок діяльності окремих видів господарських товариств регулюються законом.

За ст. 80 ГК України до господарських товариств належать: акціонерні товариства, товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю, повні товариства, командитні товариства. Порядок створення, функціонування та припинення господарських товариств регулюється Цивільним кодексом України та законом.

У відповідності до п.2 ч.1 ст. 88 ГК України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин), п.2 ч.1 ст. 116 ЦК України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) учасники господарського товариства мають право брати участь у розподілі прибутку товариства та одержувати його частку (дивіденди).

Відповідно до ст. 167 ГК України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Володіння корпоративними правами не вважається підприємництвом. Законом можуть бути встановлені обмеження певним особам щодо володіння корпоративними правами та/або їх здійснення. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

До 17.06.2018 на спірні правовідносини свою дію розповсюджував Закон України «Про господарські товариства», з 17.06.2018 - Закон України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю».

Відповідно до п.п. «а» та «б» ч.1 ст. 10 Закону України «Про господарські товариства» (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) учасники товариства мають право брати участь в управлінні справами товариства в порядку, визначеному в установчих документах, за винятком випадків, передбачених цим Законом; брати участь у розподілі прибутку товариства та одержувати його частку (дивіденди); право на отримання частки прибутку (дивідендів) пропорційно частці кожного з учасників мають особи, які є учасниками товариства на початок строку виплати дивідендів.

Згідно зі ст. 26 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» виплата дивідендів здійснюється за рахунок чистого прибутку товариства особам, які були учасниками товариства на день прийняття рішення про виплату дивідендів, пропорційно до розміру їхніх часток; товариство виплачує дивіденди грошовими коштами, якщо інше не встановлено одностайним рішенням загальних зборів учасників, у яких взяли участь всі учасники товариства; дивіденди можуть виплачуватися за будь-який період, що є кратним кварталу, якщо інше не передбачено статутом; виплата дивідендів здійснюється у строк, що не перевищує шість місяців з дня прийняття рішення про їх виплату, якщо інший строк не встановлений статутом товариства або рішенням загальних зборів учасників; посадові особи товариства, винні у введенні в оману учасників товариства щодо його фінансового стану, зокрема шляхом подання (включення) недостовірної інформації до документів товариства, що призвело до здійснення неправомірних виплат, несуть разом з учасниками солідарну відповідальність за зобов`язанням щодо повернення виплат товариству.

У відповідності до ст. 27 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» товариство не має права приймати рішення про виплату дивідендів або виплачувати дивіденди, якщо: 1) товариство не здійснило розрахунків з учасниками товариства у зв`язку із припиненням їх участі у товаристві або з правонаступниками учасників товариства відповідно до цього Закону; 2) майна товариства недостатньо для задоволення вимог кредиторів за зобов`язаннями, строк виконання яких настав, або буде недостатньо внаслідок прийняття рішення про виплату дивідендів чи здійснення виплати. Статутом товариства можуть додатково передбачатися інші умови, за яких загальні збори учасників не можуть приймати рішення про виплату дивідендів чи за яких дивіденди не можуть виплачуватися. Товариство не має права виплачувати дивіденди учаснику, який повністю або частково не вніс свій вклад.

Відтак, господарський суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , володіючи обидва по 50% часток у статутному капіталі ТОВ, в однаковій мірі мають право на розподіл дивідендів від діяльності ТОВ. Так, законодавчо презюмується виплата дивідендів, пропорційно до розміру їхніх часток, тобто в однаковому розмірі. Таким чином, суд приходить до висновку, що у позивача були правомірні очікування на дотримання товариством, зокрема в особі директора ОСОБА_2 , у своїй діяльності принципів справедливості, добросовісності та розумності.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що згідно з принципами, які закріплені у його практиці (рішення «Пудас проти Швеції» від 27.10.1987) спір щодо «права», про яке можна стверджувати (принаймні на підставах, котрі можна довести), що воно визнається в національному праві, а також є реальним і важливим. Спір може стосуватись як фактичного існування права, так і обсягів та способу його реалізації. Зрештою, результат провадження повинен безпосередньо впливати на можливість реалізації права, про яке йдеться у справі. Крім того, чи буде право розглядатись як право цивільного характеру в світлі відповідних положень Конвенції, має визначатися не тільки за юридичною галузевою кваліфікацією, а й за його матеріально-правовим змістом та наслідками реалізації цього права у межах національної правової системи (рішення «Кьоніг проти Німеччини» від 28.06.1978).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, у справах «Пайн Велі Девелопмент ЛТД та інші проти Ірландії» від 23.10.1991, «Федоренко проти України» від 01.06.2006 зазначив, що відповідно до прецедентного права органів, що діють на підставі Конвенції, право власності може бути «існуючим майном» або коштами, включаючи позови, для задоволення яких позивач може обґрунтовувати їх принаймні «виправданими очікуваннями» щодо отримання можливості ефективного використання права власності.

У межах вироблених Європейським судом з прав людини (далі - ЄСПЛ) підходів до тлумачення поняття «майно», а саме в контексті статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, це поняття охоплює як «наявне майно», так і активи, включаючи право вимоги, з посиланням на які заявник може стверджувати, що він має принаймні законні очікування щодо ефективного здійснення свого «права власності».

Статтю 1 Першого протоколу Конвенції можна застосовувати для захисту «правомірних (законних) очікувань» щодо певного стану речей (у майбутньому), оскільки їх можна вважати складовою частиною власності.

Отже, сплата одному учаснику дивідендів, щодо виплати яких було прийнято рішення Загальними зборами відповідача, надає іншому учаснику - позивачу «законне очікування», що йому також будуть такі дивіденди виплачені. На переконання господарського суду невиплата товариством таких дивідендів учаснику прирівнюється до порушення права останнього на мирне володіння майном.

Суд погоджується з твердженням відповідача, що питання про розподіл дивідендів вирішується на розсуд товариства та його учасників, та бере до уваги у тому числі згоду позивача на прийняття спірних рішень загальних зборів і неоскаження їх. Однак, суд також зазначає, що право учасника товариства на отримання дивідендів є абсолютним та невід`ємним. Так, не отримавши від товариства самостійного волевиявлення на вирішення питання про розподіл належних позивачу дивідендів, останній був змушений ініціювати цю процедуру самостійно. Так, позивачем, як учасником з 50% часток, було направлено директору товариства вимогу про скликання позачергових загальних зборів учасників ТОВ «АВТО-ПЛАЗА». Не отримавши у встановлений статутом строк відповідного рішення на висловлену вимогу, позивач був змушений самостійно скликати загальні збори учасників ТОВ, на які третя особа - ОСОБА_2 , як учасник з 50% часток, не з`явився.

Відтак, беручи до уваги конкретні обставини справи (інший учасник товариства володіє 50% статутного капіталу; він є одночасно директором цього товариства; має більше впливу на управління товариством), ставлять учасників ТОВ «АВТО-ПЛАЗА» у нерівне становище.

Таким чином, скориставшись усіма можливими засобами врегулювання корпоративного конфлікту у позасудовому порядку, позивач змушений був звернутись до суду за захистом своїх прав.

У відповідності до ч.1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов?язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов?язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Салов проти України» від 06.09.2005).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Надточий проти України» від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об?єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обгрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Обов`язок з доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, яким суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою. На сьогодні у праві існують такі основні стандарти доказування: «баланс імовірностей» (balance of probabilities) або «перевага доказів» (preponderance of the evidence); «наявність чітких та переконливих доказів» (clear and convincing evidence); «поза розумним сумнівом» (beyond reasonable doubt). Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 27.01.2022 у справі №917/996/20).

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об?єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв?язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У рішенні Європейського суду з прав людини «Серявін та інші проти України» (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE) вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов?язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони грунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов?язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов?язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, №303-A, п.29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов?язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), №37801/97, п.36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п.30, від 27 вересня 2001 року).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» від 18.07.2006 та у справі «Трофимчук проти України» у рішенні від 28.10.2010 Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов?язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов?язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Так, відповідачем на підтвердження своєї позиції не надано до суду доказів неможливості виплати позивачу належної йому частки дивідендів; не надано доказів на підтвердження того, чи становили кошти, виплачені ОСОБА_2 100% або 50% від чистого прибутку товариства, хоча нормами господарського процесуального законодавства на всіх учасників справі покладається обов?язок подати до суду всі наявні у них докази, які стосуються спірних правовідносин, не приховувати докази.

Відтак, застосовуючи баланс ймовірностей, господарський суд вважає, що позивачем доведено нерівність у розподілі між учасниками ТОВ «АВТО-ПЛАЗА», а відповідачем не доведено причин нерівномірного розподілу прибутку. Господарський суд зазначає, що відповідачем не надано до суду ані доказів на підтвердження обставин та причин розподілу між учасниками прибутку у спосіб дискримінації одного з учасників, ані доказів обмеженості/відсутності іншого прибутку, ані належних доказів дійсного майнового стану і розміру прибутку, ані доказів наявності інших обставин, які можуть вплинути на спірні правовідносини.

Відтак, суд приходить до висновку, що участь всіх учасників товариства у загальних зборах учасників товариства під час вирішення питання про розподіл дивідендів та їх голосування за визначений розподіл, не може анулювати невід?ємне право всіх учасників на пропорційний розподіл чистого прибутку в якості дивідендів. Господарський суд підкреслює, що у статутних документах ТОВ «АВТО-ПЛАЗА», на момент прийняття учасниками спірних рішень про розподіл чистого прибутку та виплату дивідендів, було зазначено про рівний розподіл між учасниками товариства часток у статутному капіталі (по 50% у кожного).

Таким чином, господарський суд, керуючись нормами законодавства України, концепцією вірогідності доказування, загальними засадами цивільного законодавства (справедливості, добросовісності та розумності) та положеннями редакцій Статуту ТОВ «АВТО-ПЛАЗА», які було погоджено учасниками товариства, вважає, що докази надані позивачем на підтвердження позовних вимог є більш вірогідними ніж докази, надані відповідачем на їх спростування.

Щодо посилання відповідача на несплату позивачем своєї частки у статутному капіталі суд зазначає наступне.

З доказів, наданих відповідачем, суд не може встановити обставини несплати учасниками необхідних внесків до статутного капіталу під час створення ТОВ «АВТО-ПЛАЗА». Окрім того, як відповідно до ч.2 ст. 16 Закону України «Про господарські товариства», так і відповідно до ч.1 ст. 16 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», збільшення статутного капіталу товариства допускається лише після внесення всіма учасниками товариства своїх вкладів у повному обсязі.

Відтак, оскільки 04.05.2018 рішенням загальних зборів ТОВ «АВТО-ПЛАЗА», затвердженим протоколом №1, вирішено збільшити розмір статутного капіталу ТОВ «АВТО-ПЛАЗА» до 5000000 грн. за рахунок додаткових внесків учасників товариства грошовими коштами, судом презюмується той факт, що обов`язкові внески було сплачено учасниками товариства у визначені строки та у визначених розмірах.

Окрім того, вказаним рішенням від 04.05.2018 було вирішено здійснити перерозподіл часток у статутному капіталі товариства у зв?язку зі збільшенням вкладів учасників за рахунок додаткових внесків грошовими коштами, наступним чином: ОСОБА_1 є власником 50% частки у статутному капіталі товариства у розмірі 2500000 грн.; ОСОБА_2 є власником 50% частки у статутному капіталі товариства у розмірі 2500000 грн.

Відтак, оскільки товариством в загальному було прийнято певні рішення про виплату дивідендів учасникам, що володіють частками у статутному капіталі у розмірі по 50% кожен, товариство на свій розсуд визначило не змінювати ані розподіл часток, ані редакції статутів в цій частині. Тому, навіть якщо припустити несплату позивачем додаткових внесків, учасниками ТОВ «АВТО-ПЛАЗА» не було застосовано ніякі наслідки щодо їх несплати.

Господарський суд акцентує на тому, що закон розрізняє поняття внесення вкладу до статутного капіталу товариства під час його створення та додаткових вкладів, тобто таких, що здійснюються при збільшенні вже складеного статутного капіталу. Не допускається звільнення учасника товариства від обов`язку внесення первинного вкладу до статутного капіталу товариства, заявленого на момент державної реєстрації товариства, тоді як збільшення статутного капіталу вже існуючого товариства шляхом внесення додаткових вкладів учасниками є їх правом, а не обов`язком. Таке право реалізується шляхом прийняття відповідного рішення зборами товариства, які вправі самостійно визначати розмір, форму і порядок внесення учасниками додаткових вкладів. Строк, протягом якого учасники товариства зобов?язані оплатити свій додатковий вклад, визначається не статтею 140 ЦК України, а встановлюється за погодженням учасників товариства та закріплюється у статуті товариства або окремих рішеннях загальних зборів учасників. Тотожних висновків дійнов і Верховний Суд у складі Касаційного господарського суду у постанові від 11.12.2023 у справі №925/200/22 та у постанові від 31.10.2018 у справі №905/2639/17.

В частині заявленого відповідачем клопотання про застосування до спірних правовідносин наслідків спливу строків позовної давності господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

За ч.1 ст. 260 ЦК України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу. Порядок обчислення позовної давності в силу вимог частини другої ст. 260 Цивільного кодексу України не може бути змінений за домовленістю сторін.

Згідно з ч.1 ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч.ч. 3-5 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення; сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові; якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Так, позовна давність не є інститутом процесуального права та не може бути відновлена (поновлена) в разі її спливу, але за приписом ч.5 ст. 267 ЦК України позивач вправі отримати судовий захист у разі визнання поважними причин пропуску строку позовної давності.

Однак, господарський суд зазначає, що відповідно до п.12 Перехідних положень ЦК України під час дії карантину, введеного постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11 березня 2020 року №211 (із наступними змінами і доповненнями), з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257 та 258 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Окрім того, п.19 Перехідних положень ЦК України передбачено, що у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

Відтак, в силу положень п.12 Перехідних положень ЦК України після спливу трирічного строку, строки позовної давності на звернення позивача з позовом про стягнення невиплачених дивідендів було продовжено.

Після введення воєнного стану 24.02.2022 строки позовної давності на звернення позивача з позовом про стягнення невиплачених дивідендів були зупинені починаючи з 24.02.2022.

Таким чином, господарський суд приходить до висновку, що станом на дату звернення позивача до суду з позовною заявою 14.09.2023 строки позовної давності на стягнення невиплачених дивідендів позивачем пропущено не було.

Щодо посилання відповідача на виключення ОСОБА_1 з переліку учасників ТОВ «АВТО-ПЛАЗА» суд зазначає наступне.

Суд не приймає до уваги посилань відповідача на прийняття Південно-західним апеляційним господарським судом постанови від 05.03.2024 у справі №916/1329/23 про визнання права власності на частку 50% у статутному капіталі ТОВ «АВТО-ПЛАЗА», що належала ОСОБА_1 , за ОСОБА_2 , в якості підстави для відмови у заявленому позові, оскільки під час прийняття спірних рішень про розподіл дивідендів та під час ініціювання ОСОБА_1 процедури скликання позачергових загальних зборів для вирішення питання про виплату останньому невиплачених дивідендів ОСОБА_1 був дійсним учасником Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО-ПЛАЗА» з часткою 50% у статутному капіталі.

Проаналізувавши наявні матеріали справи, враховуючи вищевстановлені судом обставини, господарський суд дійшов висновку, що у даному випадку порушене право позивача підлягає захисту, оскільки з матеріалів справи вбачається, що в діяннях (діях та бездіяльності) відповідача наявні ознаки протиправності, направленої на перешкоджання позивачу можливості вчинення ним дій для реалізації своїх прав як учасника товариства та втручання в майнові права позивача.

Суд погоджується із розрахунком позивача розміру заявлених до стягнення невиплачених дивідендів, який обрахований додатком сум, визначених самим товариством у відповідних рішеннях загальних зборів за обрані періоди.

З огляду на вищевикладене, господарський суд дійшов висновку про повне задоволення заявлених позовних вимог та стягнення з відповідача 10889440,35 грн. невиплачених дивідендів.

Іншого учасниками справи не доведено.

Інші наявні в матеріалах справи документи вищевикладених висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО-ПЛАЗА» (73034, Херсонська обл., м. Херсон, пр-т Адмірала Сенявіна, буд. 41, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ) 10889440 /десять мільйонів вісімсот вісімдесят дев`ять тисяч чотириста сорок/ грн. 35 коп. невиплачених дивідендів.

3.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО-ПЛАЗА» (73034, Херсонська обл., м. Херсон, пр-т Адмірала Сенявіна, буд. 41, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ) судовий збір у сумі 16334 /шістнадцять тисяч триста тридцять чотири/ грн. 16 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строки, визначені ст. 256 ГПК України.

Повний текст рішення складено 08 липня 2024 р. у зв`язку з введенням в м. Одесі графіків відключень електроенергії через масовані атаки країни-агресора, обстріл об`єктів критичної інфраструктури, періодичну відсутність електроенергії у суді.

Суддя Ю.С. Бездоля