ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2024 року

м. Київ

cправа № 911/2025/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Дроботової Т. Б. - головуючого, Багай Н. О., Чумака Ю. Я.,

секретар судового засідання - Денисюк І. Г.,

представники учасників справи:

позивача - Киреєва Н. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу SCOT FLENSBURG S.A.

на додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду від 24.04.2024 (судді: Мальченко А. О. - головуючий, Козир Т. П., Агрикова О. В.) у справі

за позовом SCOT FLENSBURG S.A.

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРЕЙДЛІМ"

про стягнення 102 486,87 доларів США за угодою про врегулювання спору від 23.05.2023,

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог та судових рішень у справі

1.1. У липні 2023 року SCOT FLENSBURG S.A. (далі - Компанія) звернулася до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРЕЙДЛІМ" (далі - ТОВ "ТРЕЙДЛІМ") про стягнення 102 486,87 доларів США, з яких: 75 883,86 доларів США - основний борг, 26 559,35 доларів США - пеня, 43,66 доларів США - 3% річних, у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за угодою про врегулювання спору від 23.05.2023 в частині повної та своєчасної сплати коштів.

1.2. Рішенням Господарського суду Київської області від 07.12.2023 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що до матеріалів справи не надано доказів на підтвердження наявності господарських правовідносин між позивачем і відповідачем, за якими останній був би зобов`язаний здійснити оплату на користь позивача.

1.3. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 03.04.2024 рішення Господарського суду Київської області від 07.12.2023 скасовано, ухвалено нове рішення, яким позов задоволено, стягнуто з ТОВ "ТРЕЙДЛІМ" на користь SCOT FLENSBURG S.A. 75 883, 86 доларів США основного боргу, 26 559, 43 доларів США пені, 43,66 доларів США 3% річних.

Суд апеляційної інстанції виходив із встановлення обставин щодо доведеності та обґрунтованості позовних вимог.

2. Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у справі

2.1. Додатковою постановою Північного апеляційного господарського суду від 24.04.2024 клопотання SCOT FLENSBURG S.A. про долучення доказів судових витрат, понесених у зв`язку з наданням професійної правничої допомоги в суді першої інстанції у справі залишено без розгляду.

Клопотання SCOT FLENSBURG S.A. про долучення доказів судових витрат, понесених у зв`язку з наданням професійної правничої допомоги в суді апеляційної інстанції та їх розподіл у справі задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ "ТРЕЙДЛІМ" на користь SCOT FLENSBURG S.A. 2 000,00 Євро судових витрат, понесених у зв`язку з наданням професійної правничої допомоги в суді апеляційної інстанції.

2.2. Залишаючи без розгляду клопотання SCOT FLENSBURG S.A. про долучення доказів судових витрат, понесених у зв`язку з наданням професійної правничої допомоги в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що заявником докази, які підтверджуються розмір понесених судових витрат в суді першої інстанції, були подані лише 08.04.2024, тобто із пропуском присічного строку, встановленого абзацом 2 частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, і позивач не навів жодних поважних причин пропуску строку для їх подачі.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги

3.1. Не погоджуючись із додатковою постановою Північного апеляційного господарського суду від 24.04.2024, SCOT FLENSBURG S.A. у касаційній скарзі просить її скасувати в частині залишення без розгляду клопотання про залучення доказів судових витрат, понесених у зв`язку із наданням професійної правничої допомоги в суді першої інстанції.

Скаржник зазначає, що суд апеляційної інстанції встановив, що у своєму позові Компанія зазначила, що надасть докази понесених судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення.

Суд апеляційної інстанції вказав на те, що рішення суду першої інстанції було ухвалено 07.12.2023, а відтак останнім днем для подання доказів, які підтверджують розмір понесених судових витрат в суді першої інстанції, було 12.12.2023. Оскільки докази, які підтверджуються розмір понесених судових витрат в суді першої інстанції, були подані Компанією лише 08.04.2024, тобто із пропуском присічного строку, встановленого абзацом 2 частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, і позивач не навів жодних поважних причин пропуску строку для їх подачі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для залишення без розгляду клопотання Компанії про долучення доказів судових витрат, понесених у зв`язку з наданням професійної правничої допомоги в суді першої інстанції та їх розподіл. У зв`язку з викладеним суд апеляційної інстанції залишив без розгляду клопотання позивача.

Проте, заявник касаційної скарги вважає, що такі висновки апеляційного суду суперечать висновкам Верховного Суду, викладеним в постанові від 19.08.2022 у справі № 908/338/21, від 18.07.2022 р. у справі № 916/2541/20 про те, що, у разі скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення апеляційним судом, строк на подання доказів понесених судових витрат не є пропущеним, якщо учасник справи подав такі докази безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів після ухвалення судом апеляційної інстанції нового рішення.

Суд апеляційної інстанції дійшов передчасного та помилкового висновку про залишення без розгляду клопотання позивача в частині стягнення витрат на правничу допомогу, понесених в суді першої інстанції.

3.2. Відзиву на касаційну скаргу у визначений судом строк не надходило.

4. Розгляд касаційної скарги і позиція Верховного Суду

4.1. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення присутнього у судовому засіданні представника позивача, дослідивши доводи, наведені у касаційній скарзі та запереченнях на неї, перевіривши матеріали справи щодо правильності застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід задовольнити з огляду на таке.

4.2. Згідно з положеннями статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.

За змістом статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин 1- 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Згідно з частиною 8 вказаної норми розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

4.3. Як свідчать матеріали справи та встановлено судом апеляційної інстанції, у позовній заяві Компанія зазначала, що надасть докази понесених судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення.

Рішення суду першої інстанції було ухвалено 07.12.2023, а відтак, за висновками суду апеляційної інстанції, останнім днем для подання доказів, які підтверджують розмір понесених судових витрат в суді першої інстанції, було 12.12.2023.

Тому, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оскільки Компанія подала докази понесених судових витрат тільки 08.04.2024, клопотання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку із розглядом справи у суді першої інстанції слід залишити без розгляду.

4.4. Колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на тому, що за змістом підпункту "б" пункту 4 частини 1 статті 282 Господарського процесуального кодексу України постанова суду апеляційної інстанції складається, зокрема, з резолютивної частини із зазначенням нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення.

У пунктах 26-28 постанови Верховного Суду від 18.07.2022 у справі № 916/2541/20, на яку також посилався заявник касаційної скарги, зазначено таке:

"26. Разом з тим, Велика Палата Верховного Суду у справі № 487/8206/18 (постанова від 08.06.2021) зробила висновок, що згідно з підпунктами б) та в) пункту 4 частини 1 статті 382 ЦПК України (аналогічні положенням підпункту б) пункту 4 частини 1 статті 282 ГПК України, і такі положення кореспондуються з положеннями частини 14 статті 129 ГПК України) постанова суду апеляційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням, зокрема, нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення, та розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції. Враховуючи те, що суд апеляційної інстанції за результатами апеляційного провадження, ухвалюючи нове рішення невірно визначив судовий збір за розгляд судом першої інстанції позовної вимоги немайнового характеру, Велика Палата Верховного Суду змінила постанову суду апеляційної інстанції в цій частині.

27. До того ж у чисельних постановах Великої Палати Верховного Суду (зокрема, у справах № 359/3373/16-ц, № 2610/27695/2012, № 643/21744/19, № 233/2021/19, № 766/20797/18) зазначається, що відповідно до частини 14 статті 129 ГПК України перерозподіл судових витрат здійснює суд апеляційної чи касаційної інстанцій, який змінює рішення або ухвалює нове, і цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

28. З аналізу наведених норм процесуального права в їх системному взаємозв`язку Суд вбачає, що змінюючи або ухвалюючи нове рішення, суд апеляційної інстанції повинен одночасно змінити розподіл судових витрат, зокрема судового збору, втрат на професійну правничу допомогу та витрат, пов`язаних з розглядом справи. При цьому згідно з встановленими законом вимогами в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції має бути зазначено як про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, так і про новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції".

4.5. Як свідчать матеріали справи, постановою Північного апеляційного господарського суду від 03.04.2024 було скасовано рішення Господарського суду Київської області від 07.12.2023 та ухвалено нове рішення про задоволення позову SCOT FLENSBURG S.A.

08.04.2024 SCOT FLENSBURG S.A. подало до суду апеляційної інстанції клопотання про залучення доказів понесених судових витрат та їх розподіл як у суді апеляційної інстанції, так і у суді першої інстанції у зв`язку із скасуванням рішення місцевого суду апеляційним судом.

Отже, SCOT FLENSBURG S.A. клопотання про розподіл судових витрат понесених під час розгляду справи, зокрема, у суді першої інстанції подано протягом 5 днів з дня скасування судового рішення.

Проте суд апеляційної інстанції помилково зазначив про пропуск заявником строку, встановленого абзацом 2 частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України та не здійснив розгляд клопотання позивача про розподіл судових витрат, понесених у суді першої інстанції, передчасно залишивши його без розгляду.

5. Висновки Верховного Суду

5.1. За змістом статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

5.2. За змістом пункту 2 частини 1 статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд.

Згідно із частиною 3 статті 310 цього Кодексу підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.

5.3. Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає, що додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду від 24.04.2024 в частині залишення без розгляду клопотання SCOT FLENSBURG S.A. про долучення доказів судових витрат, понесених у зв`язку з наданням професійної правничої допомоги в суді першої інстанції слід скасувати і в цій частині передати справу до суду апеляційної інстанції для розгляду клопотання.

6. Розподіл судових витрат

6.1. Оскільки підстав для скасування судового рішення, а також задоволення касаційної скарги немає, судовий збір за подання касаційної скарги слід покласти на скаржників.

Керуючись статтями 300, 301, пунктом 1 частини 1 статті 308, статтями 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу SCOT FLENSBURG S.A. задовольнити.

2. Додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду від 24.04.2024 у справі № 911/2025/23 скасувати в частині залишення без розгляду клопотання SCOT FLENSBURG S.A. про долучення доказів судових витрат, понесених у зв`язку з наданням професійної правничої допомоги в суді першої інстанції у справі №9 11/2025/23, в цій частині справу передати для розгляду клопотання до Північного апеляційного господарського суду.

У решті додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду від 24.04.2024 у справі № 911/2025/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Т. Б. Дроботова

Судді Н. О. Багай

Ю. Я. Чумак