ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" липня 2024 р. Справа №909/1302/19

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Бонк Т.Б.

Суддів Бойко С.М.

Якімець Г.Г.,

секретар судового засідання Шатан Т.О.

представники сторін:

позивача: Онищук М.Б.,

відповідача: не з`явився,

третьої особи: не з`явився,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Акціонерного товариство "Оператор газорозподільної системи "Тисменицягаз" від 06.05.2024 (вх. суду від 01.04.2024 № 01-05/1316/24)

на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 08.04.2024 (суддя Горпинюк І.Є.)

у справі № 909/1302/19

за позовом: Акціонерного товариства "Укртрансгаз", м. Київ

до відповідача: Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Тисменицягаз", м. Тисьмениця, Івано-Франківська обл.,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, м. Київ

про: стягнення заборгованості в сумі 13 443 386,14 грн,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог позовної заяви і рішень судів попередніх інстанцій:

Акціонерне товариство "Укртрансгаз" звернулось до Господарського суду Івано-Франківської області з позов до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Тисменицягаз" про стягнення 13 443 386,14 грн, з яких: 12 684 880,36 грн заборгованості з оплати вартості добових небалансів за договором транспортування природного газу № від 17.12.2015, виявлених за результатами співставлення остаточних алокацій подач/відборів відповідачем природного газу до/з газотранспортної системи за березень, квітень, травень червень 2019 року, 698 493,42 грн пені, 60 012,36 грн трьох процентів річних, нарахованих за прострочення виконання зобов`язань з оплати добових небалансів.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем своїх зобов`язань з оплати добових небалансів за період з березня по червень 2019 року на загальну суму 12684880,36 грн, які той зобов`язаний оплачувати відповідно до укладеного між сторонами договору транспортування природного газу № від 17 грудня 2015 року, умови якого відповідають Типовому договору транспортування природного газу, затвердженому постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2497 та вимог, визначених в Кодексі газотранспортної системи, який затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2493.

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 08.04.2024 позов задоволено повністю, суд вирішив стягнути з Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Тисменицягаз" на користь Акціонерного товариства "Укртрансгаз 12 684 880 (дванадцять мільйонів шістсот вісімдесят чотири тисячі вісімсот вісімдесят) грн 36 коп. заборгованості, 698 493 (шістсот дев`яносто вісім тисяч чотириста дев`яносто три) грн 42 коп. пені, 60 012 (шістдесят тисяч дванадцять) грн 36 коп. трьох процентів річних та 907 428 (дев`ятсот сім тисяч чотириста двадцять вісім) грн 56 коп. судового збору.

Рішення мотивовано тим, що в матеріалах справи містяться достатні докази на підтвердження витрат позивача у зв`язку із вчиненням балансуючих дій, зокрема копії договорів та акти приймання-передачі природного газу щодо закупівлі природного газу та відповідач належним чином був повідомлений про метод розрахунку маржинальної ціни актами врегулювання щодобових небалансів за газові місяці, відтак твердження відповідача про відсутність доказів про те, яким чином AT «Укртрансгаз» визначив ціну природного газу, яка сформувалася протягом газової доби є безпідставним.

Порушення відповідачем строків оплати вартості врегулювання щодобових небалансів є порушенням зобов`язання, що відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України тягне за собою правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплату неустойки.

Водночас, місцевий господарський суд зазначив, що відсутні виняткові обставини, які б давали підстави для зменшення розміру нарахованої пені у цьому конкретному випадку.

Короткий зміст вимог та узагальнених доводів учасників справи:

Не погодившись з рішенням Акціонерного товариство "Оператор газорозподільної системи "Тисменицягаз" звернулось до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати рішення господарського суду Івано-Франківської області від 04.04.2024 у справі №909/1302/19 частково та ухвалити у відповідній частині нове рішення, а саме: відмовити у стягненні з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи "Тисменицягаз" на користь Акціонерного товариства "Укртрансгаз" 349 246,71 (триста сорок дев`ять тисяч двісті сорок шість) гривень 71 копійок пені.

Скаржник зазначає про те, що заявлена до стягнення позивачем сума пені підлягала зменшенню на 50%, з огляду на таке:

-критичний майновий та фінансовий стан відповідача, який характеризується наявністю значної поточної кредиторської заборгованості, яка станом на 31.12.2023 становить 233 715 000 грн, розмір непокритого збитку відповідача на цю ж дату складає 194 649 000 грн;

-відсутність вини відповідача. Тариф на послуги розподілу природного газу, встановлені регулятором - Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, не покривав фактичних обґрунтованих витрат товариства, які є необхідними для господарської діяльності. Відповідач був зобов`язаний надавати послуги розподілу природного газу за тарифами, затвердженими державою, а тому обмежений у ціноутворенні своїх послуг;

- соціальна значущість підприємства відповідача. В період, за який виникла та існувала заборгованість, відповідач надавав послуги населенню з розподілу природного газу, що згідно з постановою КМУ № 1109 від 09.10.2020 відноситься до об`єктів критичної інфраструктури;

-позивач не зазнав значних збитків від порушення строків виконання зобов`язання, докази збитків від порушення відповідачем умов договору позивач суду не подавав;

-пеня відповідачу нарахована за період з 23.04.2019 по 24.07.2019. У вказаний період часу, облікова ставка НБУ складала відповідно 18% (з 23.04.2019 по 25.04.2019), 17,5% (з 26.04.2019 по 18.07.2019), 17% (з 19.07.2019 по 24.07.2019). Відтак, ставка пені, виходячи з подвійної облікової ставки НБУ, становила близько 35% річних, що свідчить про значний розмір відповідальності за порушення грошових зобов`язань, який майже у 12 разів перевищує законодавчо встановлену ставку процентів річних за користування чужими коштами, передбачену статтею 625 ЦК України.

Скаржник вважає, що при зменшенні розміру пені на 50% позивач не понесе значного негативного наслідку в своєму фінансовому стані, осеільки неустойка є лише санкціями та має на меті, в першу чергу, стимулювати боржника до виконання основного зобов`язання та не може бути джерелом отримання кредитором невиправданих додаткових прибутків. Майнові інтереси позивача при цьому належним чином захищені стягненням в його користь 3% річних та 50% неустойки, нарахованої виходячи з подвійної облікової ставки НБУ.

Акціонерне товариство «Укртрансгаз» подало відзив на апеляційну скаргу. У якому просить апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Тисменицягаз» залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 08.04.2024 у справі № 909/1302/19 без змін.

Позивач зазначає, що відповідач повністю не виконав своє зобов`язання з оплати позивачу за добові небаланси за період березня-червня 2019 року в розмірі 12 684 880,36 грн.

Відповідачем не надано жодних доказів того, що ним вживалися будь-які заходи спрямовані на належне виконання зобов`язань з оплати послуг наданих у березні-червні 2019 року. Натомість його правова позиція у даному спорі зводилася з моменту звернення до суду до повного заперечення самого існування договірних зобов`язань, та як наслідок уникнення відповідальності за невиконання зобов`язання загалом, що правильно зауважено судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення.

Періодом за який виникла заборгованість є березень квітень 2019 року, відповідно підстав покликатися на постанову КМУ №1109 від 09.10.2020 у відповідача немає у даному випадку.

Поряд з цим, АТ «Укртрансгаз» здійснює суспільно-важливу і стратегічну функцію для суб`єктів господарювання та соціальної сфери України шляхом зберігання природного газу.

На переконання позивача, встановлений сторонами у Договорі розмір пені за несвоєчасне виконання зобов`язання, який не суперечить нормам законодавства, не може свідчити про значний розмір відповідальності відповідача.

Рух справи в суді апеляційної інстанції:

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.05.2024 справу № 914/1956/23 розподілено колегії суддів у складі: головуючого судді Бонк Т.Б., суддів Бойко С.М. та Якімець Г.Г.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 28.05.2024 у справі № 909/1302/19 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариство "Оператор газорозподільної системи "Тисменицягаз" від 06.05.2024 (вх. суду від 01.04.2024 № 01-05/1316/24).

Ухвалою суду від 13.06.2024 призначено розгляд справи на 02.07.2024.

Зазначена ухвала доставлена сторонам до електронних кабінетів, що підтверджується довідками про доставку електронного листа (том 7, а.с. 166-170).

У судове засідання 02.07.2024 скаржник та тертя особа явку представників не забезпечили представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, надав суду пояснення та представник скаржника (адвокат Аннишин С.І.) запрошення суду до участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції не прийняв, що підтверджується протоколом судового засідання від 02.07.2024.

Оскільки явка представників сторін в судове засідання не визнавалось обов`язковою та сторонам роз`яснено, що неявка уповноважених представників в судове засідання не є перешкодою для розгляду справи відповідно до положень ч. 12 ст. 270 ГПК України, скаржник і третя особа клопотань про своє бажання бути заслуханим в судовому засіданні, як і клопотань про відкладення розгляду справи суду не подали, відтак суд вважав за можливе розглянути справу по суті.

У судовому засіданні 02.07.2024 представник позивача заперечив доводи апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу, надав суду пояснення.

Згідно з встановленими судами першої та апеляційної інстанцій обставин, і визначених відповідно до них правовідносин, вбачається, що:

17.12.2015 між Публічним акціонерним товариством "Укртрансгаз" Публічним акціонерним товариством "Тисменицягаз" укладено договір № транспортування природного газу.

За цим договором оператор надає замовнику послуги транспортування природного газу на умовах, визначених у цьому договорі, а замовник сплачує оператору встановлену в цьому договорі вартість таких послуг (п. 2.1).

Згідно з пунктом 2.2 договору, послуги надаються на умовах, визначених у Кодексі, з урахуванням особливостей, передбачених цим договором.

В пункті 2.3 договору визначено послуги, які можуть бути надані замовнику за цим договором: послуга замовленої потужності в точках входу та виходу до/з газотранспортної системи (далі - розподіл потужності); послуги фізичного транспортування природного газу газотранспортною системою на підставі підтверджених номінацій (далі - транспортування); послуги балансування обсягів природного газу, які подаються до газотранспортної системи і відбираються з неї (далі - балансування).

У відповідності до пункту 2.4 договору, обсяг послуг, що надаються за цим договором, визначається підписанням додатка 1 (розподіл потужності) та/або додатка 2 (транспортування) до цього договору.

Приймання-передача газу, документальне оформлення та подання звітності оператору здійснюються відповідно до вимог Кодексу. Замовник має виконувати вимоги, визначені в Кодексі, подавати газ в точках входу та/або приймати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим договором, протягом погоджених термінів, а також оплачувати послуги на умовах, зазначених у договорі. Оператор має виконувати вимоги, визначені в Кодексі, приймати газ в точках входу та/або передавати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим договором, протягом погоджених термінів. Додатки 1, 2, 3 є невід`ємною частиною цього договору. При цьому, додаток 3 укладається у випадку, коли замовником послуг є оператор газорозподільної системи, прямий споживач, газодобувне підприємство або виробник біогазу (п.п. 2.5-2.8, розділ ІІ договору).

Згідно з пунктом 4.1 договору замовник зобов`язаний: своєчасно та в повному обсязі оплачувати вартість наданих йому послуг; надати оператору фінансове забезпечення в порядку, встановленому у Кодексі та цьому договорі; дотримуватися обмежень, встановлених цим договором та Кодексом; негайно виконувати розпорядження диспетчерської служби оператора; вчасно врегульовувати небаланси; не перевищувати замовлені потужності, визначені в цьому договорі; повідомляти оператора про зміну умов, які стали підставою для укладення цього договору; забезпечити можливість цілодобового зв`язку оператора з представниками замовника, зазначеними в цьому договорі; здійснити додаткову оплату оператору у разі перевищення розміру договірної потужності та/або недотримання параметрів якості природного газу, який передається ним в газотранспортну систему, в порядку, визначеному цим договором.

Порядок комерційного обліку природного газу (у тому числі приладового) та перевірки комерційних вузлів обліку, а також порядок приймання-передачі природного газу в точках входу/виходу до/з газотранспортної системи та визначення і перевірки параметрів якості в цих точках здійснюється сторонами відповідно до вимог Кодексу та з урахуванням цього договору (п.5.1 договору).

Окремим додатком 3 до цього договору між оператором та замовником, який є оператором газорозподільної системи / прямим споживачем / газовидобувним підприємством / виробником біогазу, інших видів газу з альтернативних джерел, визначається перелік комерційних вузлів обліку газу, встановлених на всіх фізичних точках входу/виходу до відповідного замовника (п. 5.4).

На кожну фізичну точку входу/виходу до/з газотранспортної системи складається акт розмежування балансової належності газопроводів та експлуатаційної відповідальності сторін, який має містити схему потоків газу через вузол обліку природного газу (далі ВОГ), його місце розташування на схемі, межу балансової належності та за необхідності схематичне позначення іншого обладнання чи засобів вимірювальної техніки (далі ЗВТ) (п.5.5 договору).

Відповідно до п. 7.1 договору транспортування, вартість послуг розраховується: розподіл потужності - за тарифами, які встановлюються Регулятором; транспортування - за тарифами, які встановлюються Регулятором; балансування за фактичною вартістю, яка визначається відповідно до порядку, встановленого Кодексом.

Оператор розміщує інформацію про чинні тарифи та базову ціну газу на своєму веб-сайті: www.utg.ua. Тарифи, передбачені пунктом 7.1 договору є обов`язковими для сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо їх встановлення. Визначена на їх основі вартість послуг застосовується сторонами при розрахунках за послуги згідно з умовами договору (п. п. 7.2, 7.3 договору транспортування).

В пункті 9.1 договору сторони обумовили, що у разі виникнення у замовника негативного місячного небалансу та неврегулювання ним негативного місячного небалансу відповідно до Кодексу в строк до дванадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, замовник зобов`язаний сплатити оператору за послуги балансування. Негативний місячний небаланс замовника визначається відповідно до Кодексу.

Пункт 9.2 договору передбачає: "Вартість послуг балансування за газовий місяць визначається на підставі даних про негативний місячний небаланс Замовника за формулою

Вбалансування = БЦГ х К х QБГ,

де

БЦГ - базова ціна газу;

QБГ обсяг негативного місячного небалансу замовника послуг транспортування;

К коефіцієнт компенсації, що дорівнює 1,2. При розмірі небалансу до 5% від обсягу природного газу, відібраного з газотранспортної системи, застосовується коефіцієнт, що дорівнює 1.

Згідно з пунктом 9.3 договору базова ціна газу визначається оператором відповідно до Кодексу. Оператор визначає базову ціну газу щомісяця в строк до десятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, та розміщує її на веб-сайті.

29 листопада 2017 року сторони уклали додаткову угоду № 1 до договору транспортування природного газу від 17 грудня 2015 року № , згідно з якою було викладено у новій редакції пункти 8.2; 8.4 розділу VIII, пункт 9.4 розділу ІХ, пункти 10.4; 10.5 розділу Х. Пунктом 7 цієї Додаткової угоди передбачено, що вона набирає чинності з моменту її підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками, умови Додаткової угоди застосовуються до відносин між сторонами по Договору, починаючи з 29 грудня 2016 року.

Відповідно до п. 9.4. договору, в редакції додаткової угоди від 29.11.2017 № 1, оператор до чотирнадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, надає замовнику на його електронну адресу розрахунок вартості послуг балансування та рахунок - фактуру. Замовник, крім вартості послуг, вказаних в абзаці другому цього пункту, зобов`язаний здійснити оплату у строк, що не перевищує п`яти банківських днів. Оплата вартості послуг балансування оператором газорозподільної системи за рахунок виділених субвенцій з державного бюджету на покриття пільг, субсидій та компенсацій побутовим споживачам проводиться у строки та за процедурою, передбаченою Порядком перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 за № 20, у сумі, що не перевищує вартості послуг розподілу фактично спожитого природного газу зазначеними споживачами за розрахунковий період .

Розбіжності щодо вартості послуг балансування підлягають урегулюванню відповідно до умов цього договору або в суді. До прийняття рішення суду вартість послуг балансування, яку замовник зобов`язаний сплатити в строк, визначений пунктом 9.4 цього Договору, визначається за даними оператора (п.9.5 договору транспортування).

Послуги, які надаються за цим договором, за винятком послуг балансування, оформлюються оператором і замовником актами наданих послуг (п.11.1 договору).

Послуги балансування оформлюються одностороннім актом за підписом оператора на весь обсяг негативного місячного небалансу, неврегульованого замовником відповідно до Кодексу ГТС та розділу IХ цього договору (п. 11.4 договору).

Відповідно до п. 11.5 договору, оператор і замовник зобов`язуються здійснювати звірку взаєморозрахунків щокварталу до двадцять п`ятого числа місяця, наступного за кварталом. Звірка розрахунків оформлюється сторонами актом звірки.

Відповідно до п. 13.1 договору транспортування природного газу № від 17 грудня 2015 року у випадку невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством та цим договором.

У разі порушення замовником строків оплати, передбачених цим договором, замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу (п.13.5. договору).

Цей договір набирає чинності з дня його укладення на строк до 31.12.2016, умови договору застосовуються до відносин сторін, які виникли до його укладення, а саме з 01.12.2015. Цей договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо не менше ніж за місяць до закінчення строку дії цього договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов (п.17.1. договору).

Як стверджує позивач, він, за результатами співставлення остаточних алокацій подач/відборів відповідачем природного газу до/з газотранспортної системи за березень, квітень, травень, червень 2019 року, виявив наявність у відповідача небалансів як різниці між вказаними алокаціями подач/відборів природного газу, на підставі чого здійснив розрахунок остаточних обсягів добового небалансу відповідача за кожну газову добу звітного місяця та визначив його остаточну плату за такі добові небаланси за кожну газову добу. Такі добові небаланси виникли у відповідача внаслідок безпідставного відбору ним з газотранспортної системи природного газу для покриття його власних виробничо-технічних витрат без подання таких обсягів природного газу до газотранспортної системи та внаслідок несанкціонованих відборів з газорозподільної системи відповідача природного газу споживачами, у яких в спірні періоди не було жодного постачальника природного газу. (відповідно до абз. 2 п. 7 глави 6 розділу ХІІ Кодексу ГТС).

За даними позивача у зв`язку з нездійсненням відповідачем заходів щодо самостійного врегулювання негативних небалансів за вказані періоди в порядку, встановленому Кодексом газотранспортної системи, розмір його плати за добові небаланси за березень - червень 2019 року становить 12 684 880,36 грн, що підтверджується односторонніми актами про надання послуг балансування обсягів природного газу.

Позивач, за результатами співставлення остаточних алокацій подач/відборів відповідачем природного газу до/з газотранспортної системи за період березень - червень 2019 року виявив у відповідача наявність добових небалансів, як різниці між вказаними алокаціями подач/відборів природного газу, на підставі чого здійснив розрахунок остаточних обсягів добового небалансу відповідача за кожну газову добу звітного місяця та визначив його остаточну плату за такі добові небаланси за кожну газову добу і сумарно за звітний місяць, склавши в односторонньому порядку акти щодо врегулювання щодобових небалансів та коригуючий акт за березень 2019 р., всього на загальну суму 12 684 880,36 грн, а саме:

- № 03-2019- за газовий місяць березень 2019 року від 31.03.2019, за яким: обсяг негативних добових небалансів Замовника за місяць становить 499,04428 тис.м.куб., плата за добовий небаланс природного газу за газовий місяць 4 720 559,71 грн з ПДВ;

- коригуючий акт від 30.05.2019 № 03-2019--05 врегулювання щодобових небалансів за газовий місяць березень 2019 року до акту №03-2019- від 31 березня 2019 р, за яким: обсяг негативних добових небалансів Замовника за місяць становить 499,02567 тис.м.куб., плата за добовий небаланс природного газу за газовий місяць 4 720 380,13 грн з ПДВ;

- № 04-2019- за газовий місяць квітень 2019 року від 30.04.2019, за яким: обсяг негативних добових небалансів Замовника за місяць становить 317,59895 тис.м.куб., плата за добовий небаланс природного газу за газовий місяць 2 781 827,61 грн з ПДВ;

- № 05-2019- за газовий місяць травень 2019 року від 31.05.2019, за яким: обсяг негативних добових небалансів Замовника за місяць становить 424,22560 тис.м.куб., плата за добовий небаланс природного газу за газовий місяць 3 488 188,19 грн з ПДВ;

- № 06-2019- за газовий місяць червень 2019 року від 30.06.2019, за яким: обсяг негативних добових небалансів Замовника за місяць становить 195,34437 тис.м.куб., плата за добовий небаланс природного газу за газовий місяць 1 694 484,43 грн з ПДВ.

Позивачем, на підтвердження наявності у відповідача негативних добових небалансів, крім односторонніх актів та коригуючих актів врегулювання щодобових небалансів, надані також довідки №1 про добові небаланси відповідача, що виникли внаслідок відбору природного газу для витрат оператора газорозподільної системи за березень, квітень, травень, червень 2019 року, довідки №2 позивача про добові небаланси відповідача, що виникли внаслідок відбору природного газу для витрат оператора газорозподільної системи за березень, 2019 року, довідки №3 про добові небаланси за березень, квітень, травень, червень 2019 року, у яких вказано, що доказами, які підтверджують наявність обсягів, використаних оператором ГРМ є технічні акти приймання-передачі природного газу та реєстр завантаження файлів до інформаційної платформи; акти приймання-передачі природного газу оформлені між сторонами за березень, квітень, травень, червень 2019 року та реєстри файлів завантаження до Інформаційної платформи за березень, квітень, травень, червень 2019 року, а також оптичний диск з даними з цієї ж Інформаційної платформи.

У зв`язку із виникненням добових небалансів позивач виставив відповідачу рахунки на оплату:

- від 31.03.2019 №03-2019- на оплату за добовий небаланс за березень 2019 року на загальну вартість 4 720 559,71 грн;

- від 30.04.2019 №04-2019- на оплату за добові небаланси за квітень 2019 року на загальну вартість 2 781 827,61 грн ;

- від 31.05.2019 №05-2019- на оплату за добові небаланси за травень 2019 року на загальну вартість 3 488 188,19 грн;

- від 30.06.2019 №06-2019- на оплату за добові небаланси за червень 2019 року на загальну вартість 1 694 484,43 грн.

Між сторонами підписано акт звіряння сум для врегулювання відповідно до Закону № 1639-ІХ станом на 31.08.2022, відповідно до якого заборгованість АТ Оператор газорозподільної системи Тисменицягаз перед АТ Укртрансгаз за ВТВ (місячне, добове балансування) за період 2016-2019 років становить 67920628,78 грн.

У звітах про використання потужності газорозподільної системи та стан розрахунків за березень червень 2019 року (форма № 8в) ПАТ Тисменицягаз відображало наявність фактичних втрат та виробничо-технологічних витрат природного газу у таких обсягах: за березень 2019 року 499,632 тис. куб.м.; за квітень 2019 317,599 тис.куб.м., за травень 2019 430,226 тис.куб.м., за червень 2019 201,844 тис. куб.м.

Позивач протягом березня-червня 2019 року укладав договори на придбання природного газу в таких продавців і на такі обсяги:

- з ТОВ Євроенерготрейд (договір № про закупівлю природного газу від 27.05.2019 та додаткова угода № 1 до нього про придбання, зокрема, 6000 тис. куб.м. газу у травні 2019 року та 6000 тис. куб.м. газу у червні 2019 року для забезпечення виробничо-технологічних потреб, власних потреб та інших потреб);

- з ТОВ Акспо України (договір про закупівлю природного газу від 27.05.2019 про придбання, зокрема, 10000 тис. куб.м. газу у травні 2019 року та 11000 куб.м. газу у червні 2019 року для забезпечення виробничо-технологічних потреб, власних потреб та інших потреб);

- з ТОВ ДТЕК Трейдінг (договір № про закупівлю природного газу від 27.05.2019 та додаткова угода № 1 до нього про придбання, зокрема, 6000 тис. куб.м. газу у травні 2019 року та 6000 тис. куб.м. газу у червні 2019 року для забезпечення виробничо-технологічних потреб, власних потреб та інших потреб);

- з ТОВ Еру Трейдінг (договір № від 25.09.2018 про закупівлю природного газу, додаткова угода № 1 до нього від 25.01.2019, додаткова угода № 2 до нього від 26.03.2019 про придбання, зокрема, 90900 тис. куб.м. газу у квітні 2019 року, 50000 тис. куб.м. газу у травні 2019 року для забезпечення виробничо-технологічних потреб та власних потреб, природний газ для забезпечення балансування);

- з ТОВ Еру Трейдінг (договір № від 25.09.2018 про закупівлю природного газу, який передбачає придбання, зокрема, 20000 тис. куб.м. газу у березні 2019 року, 20000 тис. куб.м. газу у квітні 2019 року для забезпечення виробничо-технологічних потреб та власних потреб, природний газ для забезпечення балансування);

- з ПАТ НАК Нафтогаз України (договір № -ВТВ від 28.08.2018 про закупівлю природного газу, додаткові угоди № 1 від 18.01.2019 та № 2 від 29.03.2019, які передбачають придбання, зокрема, 35000 тис. куб.м. газу у березні 2019 року, 900 тис. куб.м. газу у квітні 2019 року для забезпечення виробничо-технологічних потреб та власних потреб, природний газ для забезпечення балансування);

- з ПАТ НАК Нафтогаз України (договір № -ВТВ від 28.08.2018 про закупівлю природного газу, додаткові угоди № 1 від 18.01.2019 та № 2 від 29.03.2019, які передбачають придбання, зокрема, 35000 тис. куб.м. газу у березні 2019 року, 900 тис. куб.м. газу у квітні 2019 року для забезпечення виробничо-технологічних потреб та власних потреб, природний газ для забезпечення балансування);

- з ТОВ Євроенерготрейд (договір № -ВТВ від 27.05.2019 про закупівлю природного газу, додаткова угода № 1 від 30.07.2019, які передбачають придбання, зокрема, 6000 тис. куб.м. газу у травні 2019 року, 6000 тис. куб.м. газу у червні 2019 року для забезпечення виробничо-технологічних потреб, власних потреб та інших потреб).

Згідно з актами приймання-передачі природного газу, АТ Укртрансгаз, відповідно до умов договорів отримав природний газ:

- від ТОВ Акспо Україна у червні 2019 року для забезпечення виробничо-технологічних потреб, власних потреб та інших потреб обсягом 11000 тис. куб. м. вартістю 60252456,00 грн (акт від 30.06.2019);

- від ТОВ Акспо Україна у травні 2019 року для забезпечення виробничо-технологічних потреб, власних потреб та інших потреб обсягом 10000 тис. куб. м. вартістю 81960000,00 грн (акт від 31.05.2019);

- від ТОВ ДТЕК Трейдінг у травні 2019 року для забезпечення виробничо-технологічних потреб, власних потреб та інших потреб обсягом 6000 тис. куб. м. вартістю 50112000,00 грн (акт від 31.05.2019);

- від ТОВ ДТЕК Трейдінг у червні 2019 року для забезпечення виробничо-технологічних потреб, власних потреб та інших потреб обсягом 6000 тис. куб. м. вартістю 33783408,00 грн (акт від 31.05.2019);

- від ТОВ ЕРУ Трейдінг у березні 2019 року для забезпечення виробничо-технологічних потреб та власних потреб, природний газ для забезпечення балансування обсягом 20000 тис. куб. м. вартістю 161138400,00 грн (акт від 31.03.2019);

- від ТОВ ЕРУ Трейдінг у квітні 2019 року для забезпечення виробничо-технологічних потреб та власних потреб, природний газ для забезпечення балансування обсягом 90900 тис. куб. м. вартістю 689532858,00 грн (акт від 30.04.2019);

- від ТОВ ЕРУ Трейдінг у квітні 2019 року для забезпечення виробничо-технологічних потреб та власних потреб, природний газ для забезпечення балансування обсягом 20000 тис. куб. м. вартістю 152418480,00 грн (акт від 30.04.2019);

- від ТОВ ЕРУ Трейдінг у травні 2019 року для забезпечення виробничо-технологічних потреб та власних потреб, природний газ для забезпечення балансування обсягом 10034,760 тис. куб. м. вартістю 57915215,95 грн (акт від 31.05.2019);

- від ТОВ Євроенерготрейд у травні 2019 року для забезпечення виробничо-технологічних потреб, власних потреб та інших потреб, обсягом 6000,000 тис. куб. м. вартістю 48540024,00 грн (акт від 31.05.2019);

- від ТОВ Євроенерготрейд у травні 2019 року для забезпечення виробничо-технологічних потреб, власних потреб та інших потреб, обсягом 6000,000 тис. куб. м. вартістю 49199976,00 грн (акт від 31.05.2019);

- від ТОВ Євроенерготрейд у червні 2019 року для забезпечення виробничо-технологічних потреб, власних потреб та інших потреб, обсягом 1940,000 тис. куб. м. вартістю 10633954,80 грн (акт від 30.06.2019);

- від ТОВ Євроенерготрейд у червні 2019 року для забезпечення виробничо-технологічних потреб, власних потреб та інших потреб, обсягом 1940,000 тис. куб. м. вартістю 10424574,48 грн (акт від 30.06.2019);

- від НАК Нафтогаз України у березні 2019 року для забезпечення виробничо-технологічних потреб та власних потреб, природний газ для забезпечення балансування обсягом 35000 тис. куб. м. вартістю 275073960,00 грн (акт від 31.03.2019);

- від НАК Нафтогаз України у березні 2019 року для забезпечення виробничо-технологічних потреб та власних потреб, природний газ для забезпечення балансування обсягом 35000 тис. куб. м. вартістю 282051840,00 грн (акт від 31.03.2019);

- від НАК Нафтогаз України у квітні 2019 року для забезпечення виробничо-технологічних потреб та власних потреб, природний газ для забезпечення балансування обсягом 900 тис. куб. м. вартістю 6684789,60 грн (акт від 30.04.2019);

- від НАК Нафтогаз України у квітні 2019 року для забезпечення виробничо-технологічних потреб та власних потреб, природний газ для забезпечення балансування обсягом 900 тис. куб. м. вартістю 6860322,00 грн (акт від 30.04.2019).

У зв`язку із виникненням у відповідача добових небалансів у спірний період, позивачем врегульовано такі небаланси, що підтверджується оформленими та підписаними позивачем актами врегулювання щодобових небалансів № 03-2019- за березень 2019 року, № 04-2019- за квітень 2019 року, № 05-09- за травень 2019 року, № 06-2019- за червень 2019 року, коригуючим актом врегулювання щодобових небалансів № 03-2019--05 за березень 2019 року за маржинальною ціною придбання відповідно до розділу 6 глави XIV Кодексу ГТС та направлено відповідачу рахунок на оплату за добовий небаланс (файли завантаження до Інформаційної платформи акту та рахунку до інформаційної платформи на цифровому носієві в матеріалах справи).

На підставі умов договору, зважаючи на допущене відповідачем порушення щодо строків оплати вартості врегулювання щодобових небалансів, позивачем нараховано та заявлено до стягнення пеню в загальній сумі 698 493,42 грн за період з 23.04.2019 по 24.07.2019 року.

Дослідивши обставини справи, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, Західний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Предметом апеляційного оскарження у цій справі є рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовної вимоги про стягнення пені в повному обсязі. На переконання скаржника, суд першої інстанції неправомірно відмовив у задоволенні клопотання відповідача про зменшення розміру пені.

Відповідно до ч.1 ст.32 Закону "Про ринок природного газу" транспортування природного газу здійснюється на підставі та умовах договору транспортування природного газу в порядку, передбаченому Кодексом ГТС та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з п. 2, 3 гл.1 розд.I Кодексу ГТС Кодекс є регламентом функціонування ГТС та визначає правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газотранспортної системи України. Дія цього Кодексу поширюється на всіх суб`єктів ринку природного газу України: операторів суміжних систем, газовидобувні підприємства, замовників, споживачів та постачальників природного газу незалежно від підпорядкування та форми власності, а також операторів торгових платформ.

Договір транспортування договір, укладений між оператором ГТС та замовником послуг транспортування природного газу на основі типового договору транспортування природного газу, затвердженого Регулятором, згідно з яким оператор ГТС надає замовнику одну чи декілька складових послуг транспортування природного газу на період та умовах, визначених у такому договорі, а замовник послуг транспортування оплачує оператору ГТС вартість отриманих послуг (послуги) (п.5 гл.1 розд.I Кодексу ГТС).

Відповідно до умов Договору транспортування оператор надає замовнику послуги транспортування природного газу на умовах, визначених у цьому договорі, а замовник сплачує оператору встановлену в цьому договорі вартість таких послуг (п.2.1). Оператор може надавати, а замовник отримувати та сплачувати встановлену договором вартість таких послуг: послуга замовленої потужності в точках входу та виходу до/з ГТС (розподіл потужності); послуги фізичного транспортування природного газу ГТС на підставі підтверджених номінацій (транспортування); послуги балансування обсягів природного газу, які подаються до ГТС і відбираються з неї (балансування) (п.2.3).

У той же час, п.1 гл.1 розд.VIII Кодексу ГТС передбачає, що одержання доступу до потужності, надання послуг із транспортування, у тому числі вчинення дій з врегулювання добового небалансу, є складовими послуги транспортування природного газу та здійснюються виключно на підставі договору транспортування.

За змістом ст.610, ст. 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ч.2 ст.218 ГК України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання. У разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність.

Частиною 1 ст.216 ГК України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до частин 1, 3 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Сторони у п. 13.5 договору передбачили, що у разі порушення замовником строків оплати, передбачених цим договором, замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

На підставі наведених вище норм чинного законодавства та умов договору, зважаючи на допущене відповідачем порушення щодо строків оплати вартості врегулювання щодобових небалансів, позивачем нараховано та заявлено до стягнення пеню в загальній сумі 698 493,42 грн за період з 23.04.2019 по 24.07.2019 року.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Так, відповідач не заперечує факту прострочення виконання зобов`язання, періоду нарахування, доводи скаржника зводяться до необхідності зменшення пені на 50 %.

За частиною третьою статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Правовий аналіз зазначених нормативних приписів свідчить про те, що вони не є імперативними та застосовуються за визначених умов та на розсуд суду.

За відсутності в законі переліку виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення штрафних санкцій.

При цьому винятковими є такі обставини, які дозволяють суду, а не зобов`язують його зменшити нараховані в силу закону чи договору штрафні санкції. Інакше нівелюється юридичне значення винятковості обставин та право суду на зменшення таких штрафних санкцій.

Отже, за своєю правовою природою штрафні санкції є засобами стимулювання боржника до належного виконання свого обов`язку. Тому, передбачені законодавством санкції повинні застосовуватися у разі порушення зобов`язання.

Верховний Суд зазначає, що чинним законодавством не врегульований розмір (відсоткове співвідношення) можливого зменшення штрафних санкцій. Відповідно, таке питання вирішується господарським судом згідно зі статтею 86 ГПК України, тобто за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (постанови Верховного Суду від 05.03.2019 у справі № 923/536/18; від 10.04.2019 у справі № 905/1005/18; від 06.09.2019 у справі у справі № 914/2252/18; від 30.09.2019 у справі № 905/1742/18; від 14.07.2021 у справі № 916/878/20). Саме суд першої та апеляційної інстанцій користується певною можливістю розсуду щодо зменшення розміру штрафних санкцій (неустойки), оцінюючи розмір збитків та інші обставини, які мають істотне значення (постанови Верховного Суду від 03.03.2019 у справі № 925/74/19; від 02.06.2021 у справі № 5023/10655/11 (922/2455/20).

При цьому, реалізуючи свої дискреційні повноваження, які передбачені статтями 551 ЦК України та 233 ГК України щодо права зменшення розміру належних до сплати штрафних санкцій, суд, враховуючи загальні засади цивільного законодавства, передбачені статтею 3 ЦК України (справедливість, добросовісність, розумність) має забезпечити баланс інтересів сторін, та з дотриманням правил статті 86 ГПК України та визначати конкретні обставини справи (як-то: ступінь вини боржника, його дії щодо намагання належним чином виконати зобов`язання, ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, дії/бездіяльність кредитора тощо), які мають юридичне значення, і з огляду на мотиви про компенсаційний, а не каральний характер заходів відповідальності з урахуванням встановлених обставин справи не допускати фактичного звільнення від їх сплати без належних правових підстав (відповідний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 08.10.2020 у справі № 904/5645/19; від 14.04.2021 у справі № 922/1716/20).

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду за захистом своїх прав ще в грудні 2019 року.

При первісному розгляді справи, рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 08.09.2020 у задоволенні позову АТ "Укртрансгаз" відмовлено.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 04.10.2021 рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 08.09.2020 залишено без змін.

Відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 07.07.2022 рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 08.09.2020 та постанова Західного апеляційного господарського суду від 04.10.2021 у справі № 909/1302/19 скасовані, справу передано на новий розгляд до Господарського суду Івано-Франківської області.

Варто зауважити, розгляд справи є досить тривалим, однак позивач просив суд першої інстанції стягнути з відповідача пеню виключно в межах шестимісячного строку, визначеного частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України, пеню нараховано лише за періоди прострочення з 23.04.2019 по 24.07.2019, тобто за 93 дні;

Також розмір пені, присудженої до стягнення становить приблизно 5,5% від розміру основної заборгованості, відтак є незначним порівняно з сумою невиконаного відповідачем основного зобов`язання та враховуючи період прострочення виконання зобов`язання.

Доводи відповідача про зупинення дії його ліцензії на право господарської діяльності з розподілу природного газу не можуть слугувати належною підставою для зменшення пені, оскільки такі обставини виникли у лютому 2024 року, в той час як заборгованість відповідача виникла за період березня-червня 2019 року і існувала тривалий період часу, протягом якого відповідач провадив зазначену діяльність.

Водночас відповідачем не надано жодних доказів того, що ним вживались будь-які заходи спрямовані на належне виконання зобов`язань щодо оплати наданих послуг.

Натомість, як вбачається з матеріалів справи, правова позиція відповідача у даному спорі зводилась до повного заперечення самого існування договірних зобов`язань між сторонами та матеріали справи не містять жодних доказів часткових оплат відповідача позивачу за послуги балансування.

Реалізуючи свої дискреційні повноваження, передбачені статтями 551 Цивільного кодексу України та 233 Господарського кодексу України щодо права зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій, суд повинен забезпечити баланс інтересів сторін справи з урахуванням встановлених обставин справи та не допускати фактичного звільнення від їх сплати без належних правових підстав.

Відповідач, як суб`єкт підприємницької діяльності, має нести всі ризики пов`язані з її здійсненням, в тому числі, відповідальність у вигляді сплати штрафних санкцій в передбаченому Договором розмірі, у випадку прострочення виконання зобов`язання.

Відтак, враховуючи тривалість невиконання відповідачем своїх зобов`язань (понад 5 років), дії відповідача щодо виконання заявленої заборгованості, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що заявлена до стягнення сума пені в розмірі 698 493,42 грн є адекватним і співмірним заходом господарсько-правової відповідальності відповідача за допущене порушення зобов`язань.

Щодо задоволення позовних вимог про стягнення 12 684 880, 36 грн основної заборгованості та 60 012, 36 грн трьох процентів річних, то такі знаходяться поза межами апеляційного перегляду в розумінні ч.4 ст. 269 ГПК України та колегія суддів під час розгляду справи не встановила порушення норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права на момент ухвалення судового рішення місцевим господарським судом в частині задоволення у даних позовних вимогах, які є обов`язковою підставою для скасування рішення.

Висновок апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

За приписами ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ч. 1 ст. 276 ГПК України).

На підставі викладеного колегія суддів Західного апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 08.04.2024 у справі № 909/1302/19 ґрунтується на матеріалах справи та чинному законодавстві і підстав для його скасування немає, а зазначені в апеляційній скарзі доводи скаржника не обґрунтовані і не визнаються такими, що можуть бути підставою для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення.

Судові витрати в суді апеляційної інстанції.

Оскільки у цьому випадку суд апеляційної інстанції не змінює рішення, та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється (частина 14 статті 129 ГПК України). Відтак, згідно ст.129 ГПК України сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги слід залишити за скаржником.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 236, 254, 269, 270, 275, 276, 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариство "Оператор газорозподільної системи "Тисменицягаз" від 06.05.2024 (вх. суду від 01.04.2024 № 01-05/1316/24) залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 08.04.2024 у справі № 909/1302/19 залишити без змін.

3. Судовий збір за перегляд справи у суді апеляційної інстанції покласти на скаржника.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку у строки та в порядку, визначені статтями 286-289 ГПК України.

5. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Повний текст постанови складено та підписано 10.07.2024.

Головуючий суддя Т.Б. Бонк

суддя С.М. Бойко

суддя Г.Г. Якімець