ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.07.2024м. ХарківСправа № 922/1290/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жигалкіна І.П.

при секретарі судового засідання Кісельовій С.М.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Трайгон Фармінг Харків", м. Київ
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрістар", м. Харків
про зобов`язання поставити товар та стягнення 9 793 487,00 грн
за участю представників:

позивача - Тетері С.І. (в режимі відеоконференції)

відповідача - Гаврильченко Ю.О.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Трайгон Фармінг Харків" (надалі - Позивач) звернувся до Господарського суду Харківської області 16 квітня 2024 року із позовною заявою про: - зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрістар" (надалі - Відповідач) поставити Позивачу візки для транспортування жниварок VL40 (TM "Volland") у кількості 9 (дев`яти) одиниць згідно зі Специфікацією № 1 до Договору №13225 від 21.07.2021 року;

- стягнення суми пені за порушення Договору поставки №13225 від 21.07.2021 року у розмірі 9 793 487,00 грн;

- витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 292 295,04 грн,

- суму судового збору у розмірі 208 455,06 грн.

19 квітня 2024 року постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду, відкрито провадження у справі №922/1290/24, де вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін та призначенням підготовчого засідання на 16 травня 2024 року о 11:00.

Ухвалою суду від 16.05.2024 учасників сторін було повідомлено про наступне: - прийняти та долучити до матеріалів справи відзив (вх. №11735 від 03.05.2024) з додатком; - прийняти та долучити до матеріалів справи відповідь на відзив (вх. №12415 від 13.05.2024) з додатком; - прийняти та долучити до матеріалів справи заперечення на відповідь на відзив (вх. №12735 від 15.05.2024) з додатком; - клопотання (вх. №12740 від 15.05.2024) буде вирішено у встановленому законом порядку; - усне клопотання про перенесення розгляду справи - задовольнити; - підготовче засідання у справі відбудеться 30 травня 2020 року о(б) 11:50 год.

В додатку до відзиву на позовну заяву, Відповідача в підтвердження настання та дії для ТОВ «АГРІСТАР» в період з 24.02.2022 по 21.11.2022 форс-мажорних обставин за Договором поставки № 13225 від 21.07.2021 було додано Сертифікат № 6300-24-0905 від 02.05.2024 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), виданий Харківською торгово-промисловою палатою.

З боку Позивача (29.05.2024) було подано заперечення на клопотання Відповідача про зменшення штрафних санкцій.

Ухвалою від 30.05.2024 судом вирішено закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 13 червня 2024 року о 12:00. Ухвалою від 13.06.2024 повідомлено учасників справи, що судове засідання відбудеться 27 червня 2024 року о(б) 12:30 год. Ухвалою від 27.06.2024 повідомлено учасників справи, що судове засідання відбудеться 11 липня 2024 року о(б) 12:15 год.

Представник Позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити.

Представник Відповідача у судовому засіданні проти позовних вимог заперечує у повному обсязі та просив суд відмовити у задоволенні позову.

Суд звертає увагу на те, що розумність строків розгляду справи судом є одним із основних засад (принципів) господарського судочинства (пункт 10 частини третьої статті 2 ГПК України).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово вказував на необхідність дотримання принципу розумності тривалості провадження.

Так, у рішення "Вергельський проти України" ЄСПЛ вказав, що розумність тривалості провадження має оцінюватися у світлі конкретних обставин справи та з урахуванням таких критеріїв, як складність справи, поведінка заявника та відповідних органів.

Враховуючи вищевказане суд вважає, що учасники процесу були належним чином повідомлений судом про розгляд спору за їх участю. В той же час, вони не були позбавлений можливості скористатися вільним доступом до електронного реєстру судових рішень в Україні, в силу статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" та ознайомитися з ухвалами Господарського суду Харківської області та визначеними у ній датами та часом розгляду даної справи та забезпечити представництво його інтересів в судових засіданнях.

Суд приймає до уваги, що сторонам були створені належні умови для надання усіх необхідних доказів, надано достатньо часу для підготовки до судового розгляду справи.

В ході розгляду даної справи Господарським судом Харківської області, у відповідності до п. 4 ч. 5 ст. 13 ГПК України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ГПК України.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Суд зазначає, що ним були здійснені заходи щодо належного повідомлення всіх учасників процесу стосовно розгляду справи та надання до суду відповідних доказів, заперечень (за наявності), щодо вказівки на незгоду з будь-якою із обставин викладених у вимогах сторони процесу.

Так, процесуальні документи у цій справі направлялись всім учасникам судового процесу, що підтверджуються штампом канцелярії на зворотній стороні відповідного документу, а також про наявність учасників процесу та їх представників наявність зареєстрованого Електронного кабінету ЄСІТС.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Таким чином, оскільки судом вчинені всі необхідні визначені процесуальним законом вимоги щодо повідомлення сторін, суд визнає, що сторони були належним чином повідомлені про розгляд справи, як того вимагають приписи ст.ст.6, 120, 242 ГПК України, однак не скористався своїми правами на подання пояснень, доказів, заперечень на позов та участь у судовому засіданні.

В ході розгляду даної справи Господарським судом Харківської області, у відповідності до п. 4 ч. 5 ст. 13 ГПК України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ГПК України.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Таким чином, вбачається, що всім учасникам справи надано можливість для висловлення своєї правової позиції по суті позовних вимог, а також судом надано сторонам достатньо часу для звернення із заявами по суті справи та з іншими заявами з процесуальних питань.

З`ясувавши всі фактичні обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, господарський суд установив такі обставини.

Як зазначає позивач, 21.07.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Трайгон Фармінг Харків" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агрістар" було укладено договір поставки № 13225.

Пунктом 11.1 договору, сторони погодили. що цей договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до 31.12.2023 року включно, а в частині гарантійних зобов`язань постачальника до закінчення гарантійного строку та повного виконання постачальником своїх гарантійних зобов`язань. Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Відповідно до пункту 1.1. договору, постачальник зобов`язується передати у власність покупця сільськогосподарську техніку (візок для транспортування жниварок) ТМ «VOLLAND» в асортименті, в кількості та за ціною, вказаною у специфікаціях чи інших д Асортимент, кількість та ціна товару остаточно узгоджується сторонами до моменту відвантаження товару покупцеві та відображається у специфікаціях до цього договору (пункт 1.2. договору).

Ціна договору складає суму у гривні, визначену за правилами пункт 2.4. цього договору з урахуванням податку на додану вартість сукупна вартість товару, вказана у специфікаціях, складає ціну договору (пункт 2.1. договору) додатках до договору, а покупець прийняти та оплатити товар на умовах даного договору.

Відповідно до пункт 3.1. договору, товар за договором поставляється на умовах DDP, місце поставки склад покупця за адресою: зазначеною у специфікації, у відповідності до Міжнародних правил тлумачення торговельних термінів «Інкотермс» (редакція 2020 року), з урахуванням особливостей, пов`язаних із внутрішньодержавним характером цього договору, а також тих особливостей, що випливають із умов цього договору. У випадку розбіжностей між відповідними положеннями Інкотермс 2020 та умовами цього договору застосовуються відповідні положення цього договору.

Постачальник зобов`язується поставити товар у строки, визначені у специфікаціях при умові здійснення покупцем передоплати у розмірі та строки згідно специфікації (пункт 3.2. договору).

Згідно пункту 2 специфікації № 1 від 21.07.2021 до договору поставки, оплата товару здійснюється покупцем на розрахунковий рахунок продавця на підставі специфікації та рахунку постачальника банківським переказом на умовах згідно пункту 2.2. договору.

Пунктом 2.2 договору передбачено, покупець сплачує ціну товару за кожну одиницю у наступному порядку (з урахуванням термінів оплати визначених сторонами в специфікаціях): перший платіж - передплата 20% вартості товару сплачуються покупцем протягом 2 банківських днів з дати виписки рахунку на замовлений товар; другий платіж - 80% вартості товару сплачується покупцем після поставки товару і не пізніше 5-х банківських днів після надання постачальником на електронну адресу покупця, яка зазначена у цьому договорі - повідомлення про реєстрацію Постачальником податкової накладної з ПДВ в Єдиному реєстрі податкових накладних на повну вартість поставленого Товару, згідно вимог Податкового кодексу України та вказівок Покупця. У разі порушення постачальником порядку заповнення (оформлення) податкових накладних з ПДВ, виявлення покупцем або контролюючим органом в них помилок, зобов`язання покупця зі оплати 20% вартості поставленого Товару постачальнику виникає після усунення Постачальником таких порушень чи помилок та проведення належної та своєчасної реєстрації відкоригованої податкової накладної з ПДВ в Єдиному реєстрі податкових накладних на повну вартість поставленого Товару, згідно вимог Податкового кодексу України та вказівок покупця.

В платіжних документах покупець зобов`язується зазначити призначення платежу у відповідності з рахунком (рахунками), що надаються постачальником покупцю для здійснення оплати товару.

Згідно п.2.4. договору, визначення ціни товару в гривні здійснюється сторонами у специфікації до цього договору з зазначенням грошового еквівалента ціни в іноземній валюті - (євро, EUR), що визначається згідно курсу гривні до іноземної валюти - (євро, EUR) на міжбанківській валютній біржі (далі - «курс Міжбанка») за даними сайту www.udinform.com (приймається курс гривні до іноземної валюти - (євро, EUR) під словом ASK з колонки «Закрытие») станом на робочий день, що передує дню підписання специфікації, при цьому визначена ціна товару в гривні є динамічною та підлягає оплаті шляхом множення грошового еквівалента ціни товару в іноземній валюті - (євро, EUR) на курс гривні до іноземної валюти - (євро, EUR) на міжбанківській валютній біржі (далі - «курс Міжбанка») за даними сайту www.udinform.com (приймається курс гривні до іноземної валюти - (євро, EUR) під словом ASK з колонки «Закрытие») станом на робочий день, що передує дню фактичного здійснення покупцем оплати за договором або дню пред`явлення претензії чи позову з оплати/стягнення ціни товару, процентів річних за користування чужими грошовими коштами, штрафних санкцій.

Між сторонами було підписано додаток № 1 до договору, а саме специфікацію № 1 від 21.07.2022, відповідно до якого постачальник зобов`язується поставити покупцю товар у вигляді 9-ти одиниць візків для транспортування жниварок VL40 ТМ «VOLLAND», зокрема: - 4 (чотири) одиниці в термін поставки 15-30.05.2022 року, 4 (чотири) одиниці в термін поставки 15-30.10.2022 року, 1 (одна) одиниця в термін поставки 15-30.10.2022 року з умовами поставки DDP склад покупця, що розташовані на території населених пунктів с. Шарівка та с. Заброди, Богодухівського району, Харківської області, а також с. Лип`янка, Шполянського району, Черкаської області.

Покупець на підставі платіжної інструкції № 5423 від 05.08.2021, згідно рахунку постачальника № 20481 від 04.08.2021 перерахував на рахунок останнього перший платіж - передплату 20% в сумі 623 191,17 грн., в т.ч. ПДВ.

01.03.2022 року постачальник направив повідомлення вих. № 01, в якому містилось загальне повідомлення про настання форс мажорних обставин (обставин непереборної сили) разом із копією листа Торгово промислової палати від 28.02.2022 року № 2024/02.0-7.1.

Листом б/н від 22.03.2022, покупець повідомив постачальника в особі ТОВ «Агрістар» про оголошення форс-мажорних обставин за Договором поставки № 13129 від 07.07.2021 внаслідок цілковитої неможливістю виконання покупцем свого договірного зобов`язання з приймання сільськогосподарської техніки та відсутності доступу до кредитних ресурсів, власної продукції та банківських рахунків, внаслідок ведення активної фази бойових дій в адміністративних одиницях розташування його виробничих структурних підрозділах та запропонував здійснювати передачу сільськогосподарської техніки та її оплату за Договором виключно після припинення дії спеціального режиму воєнного стану в Україні з додаванням в додатку листа ТПП України N 2024/02.0-7.1. від 28.02.2022.

Додатковою угодою № 1 від 15.02.2022 до Договору поставки № 13129 від 07.07.2021, місцем поставки основного товару - тракторів колісних John Deere 6251R, 8R410, 9R490 були визначені склади покупця, розташовані за адресою с. Шарівка та с. Заброди, Богодухівського району Харківської області зі строками їх поставки до 21-26.04.2022 та 01.06.2022 відповідно.

Листом вих. № 07-11/2022 від 07.11.2022 року постачальник повідомив покупця щодо розірвання договору з 21.11.2022 року, у зв`язку із настанням обставин непереборної сили внаслідок триваючих з 24.02.2022 активних бойових дії на території м. Харкова, Харківської і Луганської областей та здійснюваного постачальником дилерства, де розташовані основні засоби та матеріальні активи, а також адміністративні, складські, виробничі підрозділи, як постачальника, так і покупця.

У відповідь на лист № 07-11/2022 від 07.11.2022 року покупець направив на адресу постачальника лист вих. № 16/11 від 16.11.2022 року, у якому відхилив повідомлення про розірвання договору, вважаючи його безпідставним та неаргументованим, а договір вважав чинним.

Також Позивач зазначає, що оскільки Товариством з обмеженою відповідальністю "Агрістар" не виконано умов договору щодо поставки товару, останнім було направлено претензію вих. № 12/22-01 від 21.12.2022 року про сплату штрафних санкцій за договором поставки № 13225 від 21.07.2021 року на загальну суму 1 835 330,00 грн.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Агрістар" листом вих. № 20-01/23/3 від 20.01.2023 року відхилено претензію Товариства з обмеженою відповідальністю "Трайгон Фармінг Харків", оскільки причиною невиконання для постачальника зобов`язання з поставки на користь покупця в строк до 30.05.2022 та 30.10.2022 візків VL40 торгової марки Volland для транспортування жниварок стали форс-мажорні обставини у вигляді безперервно триваючих запеклих боїв на території м. Харків та Харківської області, де однаково зосереджено місцезнаходження управлінських, складських, виробничих підрозділів, людських та фінансових ресурсів як постачальника, так і покупця, що мали безпосередній негативний причинно-наслідковий вплив на фактичну здатність до виконання постачальником своїх господарських зобов`язань за Договором.

16.12.2022 постачальник повернув покупцю за платіжним дорученням № 1794 отримані за договором в якості передплати за першим платежем кошти в загальній сумі 623 191,17 грн., в т.ч. ПДВ на що покупець не надавав будь-яких письмових заперечень.

Враховуючи вищевикладене та оскільки Товариством з обмеженою відповідальністю "Агрістар" не здійснено поставку товару у встановлені додатком № 1 до договору (специфікацією № 1 від 21.07.2022) строки, Товариство з обмеженою відповідальністю "Трайгон Фармінг Харків" звернулось із відповідним позовом до господарського суду.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

18.02.2022 ТОВ «АГРІСТАР» з метою належного виконання взятих на себе зобов`язань перед ТОВ «ТРАЙГОН ФАРМІНГ ХАРКІВ» за договором поставки №13225, було укладено з виробником та продавцем візків для траспортування жниварок VL40 ТМ «VOLLAND» - ТОВ «НЕГАБАРИТ-СЕРВІС», , Волинська обл., Ковельський р-н, смт. Люблинець, вул. Заводська, буд.7-А, договір купівлі-продажу № 1/2022-В (далі - договір купівлі-продажу № 1/2022-В).

За змістом п. 1.1. договору купівлі-продажу № 1/2022-В, продавець зобов`язується виготовити та передати у власність Покупцеві: візок для транспортування жниварок VL40 (Торгової марки «VOLLAND» (далі-товар), а Покупець зобов`язується прийняти переданий товар і оплатити його за ціною в розмірі та порядку, визначеному цим Договором.

Пунктом 2.1. договору купівлі-продажу № 1/2022-В передбачено, товар, який передається за цим Договором, зазначений у специфікації до Договору яка є невіддільною частиною цього Договору.

Відповідно до п. 2.2. договору купівлі-продажу № 1/2022-В, ціна одиниці товару сформована в «умовних одиницях ЄВРО» та зазначаються у специфікації до договору.

Згідно специфікації № 1 від 18.02.2022 до договору купівлі-продажу № 1/2022-В, сторони погодили, що ціна товару складає 88 590,00 тис. ЄВРО, в т.ч. ПДВ, а постачання товару буде проводитись партіями, та з такими термінами:

1 (перша) партія (5 одиниць) - травень 2022 року

2 (друга) партія (5 одиниць) - жовтень 2022 року.

У відповідності до п. 2.4. договору купівлі-продажу № 1/2022-В, оплата за товар здійснюється покупцем поетапно у наступному порядку:

Покупець упродовж 3 (трьох) банківських днів, з моменту заключення договору та виписки рахунку-фактури, зобов`язується сплатити на поточний рахунок продавця попередню оплату в розмірі 20% від повної вартості товару.

Другу та третю частину платежу у розмірі 80% партії товару, покупець оплачує по факту готовності кожної окремої партії товару до відвантаження. Факт готовності товару до відвантаження підтверджується інформаційним листом Продавця.

Пунктом 2.6. договору купівлі-продажу № 1/2022-В передбачено, передача товару покупцю здійснюється на умовах постачання FCA (Волинська обл., м. Ковель) (інкотермс 2010) після повної оплати за партію товару та у терміни, зазначені у специфікації, яка є невіддільною частиною цього договору.

ТОВ «АГРІСТАР» на підставі виписаного ТОВ «НЕГАБАРИТ-СЕРВІС» рахунку № 23 від 21.02.2022 здійснив на поточний рахунок останнього, згідно платіжної інструкції № 17701 від 21.02.2022, оплату 20% від повної вартості товару в загальній сумі 570 450,00 грн., в т.ч. ПДВ.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 року № 2102-IX, із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб в Україні введено воєнний стан, який є діючим станом і на теперішній час.

Торгово-промислова палата України враховуючи надзвичайно складну ситуацію, з якою зіткнулась наша країна, на підставі ст.14.14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» від 02.12.1997 № 671/97-ВР, Статуту ТПП України, з метою позбавлення заявників обов`язкового звернення до Торгово-промислової палати України (далі - ТПП України) та уповноважених нею регіональних торгово-промислових палат і підготовки пакету документів у період дії введеного воєнного стану, ухвалила рішення спростити процедуру засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), розмістивши на сайті ТПП України офіційний лист ТПП України N 2024/02.0-7.1. від 28.02.2022, яким Торгово-ТПП України на підставі ст. ст. 14, 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» від 02.12.97 N 671/97-ВР, Статуту ТПП України засвідчила форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 N 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» встановивши, що зазначені обставини з 24.02.2022 до їх офіційного закінчення є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності.

Перебування відповідача та його основних засобів, матеріальних активів, адміністративних, складських, сервісних підрозділів та співробітників, а також керівного складу територіальних підрозділів з 24.02.2022 в епіцентрі активних бойових дій за зареєстрованою адресою місцезнаходження в м. Харкові та смт. Пісочин, Харківського району, Харківської області, призвели до вимушеного призупинення з 24.02.2022 господарської діяльності відповідача та його служб невідокремлених структурних підрозділів на територіях м. Харкова та Харківської області на підставі наказу директора № 24/02 від 24.02.2022 «Про призупинення господарської діяльності підприємства та його служб невідокремлених структурних підрозділів на територіях м.Харкова, Харківської і Луганської областей», а також призупинення з 24.02.2022 до відновлення можливості виконувати роботу, але не пізніше дня припинення або скасування воєнного стану з працівниками сервісної служби Харківського підрозділу ТОВ «Агрістар» дії трудових договорів на підставі наказу директора № 24/03-К від 24.03.2022.

Пунктом. 8.2. договору поставки № 13225 від 21.07.2021 передбачено, Сторона яка посилається на дію обставин непереборної сили, зобов`язана у строк, що не перевищує 3 (трьох) календарних днів з моменту їх настання, в письмовій формі інформувати іншу Сторону про настання таких обставин та за власний рахунок підтвердити наявність таких обставин довідкою, виданою уповноваженим на це органом.

Згідно п. 13.11. договору № 13225 від 21.07.2021, сторони визнають, що всі та будь-які повідомлення, листи постачальника, які відправлені з наступних електронних адрес постачальника: на будь-яку електронну адресу покупця, яка є частиною домену «@agromino.com, вважаються такими, що відправлені належним чином, повноважною особою постачальника та з дотриманням умов цього договору.

Враховуючи приписи п. 8.2. та 13.11 договору поставки № 13225, а також реальні фактичні обставини того, що місто Харків у перші тижні повномасштабного вторгнення російської федерації перебувало під постійним вогневим ураженням, ракетними обстрілами та масованим бомбардуванням, ТПП України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати не працювали належним чином і не видавали сертифікатів та об`єктивну неможливість отримання сертифікату про форс-мажор у період з 24.02.2022 по 07.03.2022, постачальником в розумний строк 07.03.2022 та з незначеним порушенням встановленого договором триденного строку було направлено з електронної адреси постачальника: на електронну адресу покупця: загальне повідомлення (Вих. № 1 від 01.03.2022) про факт настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) з зазначенням адресата: «Всім, кого це стосується» та з безпосереднім визначенням наявних зобов`язань за всіма без виключення договорами, контрактами, угодами виконання яких стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин та з додаванням офіційного листа ТПП України N 2024/02.0-7.1. від 28.02.2022 про засвідчення форс-мажорних обставин (обставини непереборної сили): військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 N 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» до їх офіційного закінчення, що підтверджується долучення Позивачем копії вказаного повідомлення в додатку до позовної заяви.

Щодо твердження представника позивача стосовно того, що відповідачем порушено визначений Договором порядок повідомлення покупця про форс-мажорні обставини та підтвердження перед ним настання таких обставин, оскільки покупцю було надіслано повідомлення від 01.03.2022 вих. № 01 з порушенням встановленого п. 8.2. договору триденного терміну, господарський суд враховує знаходження міста Харкова у перші тижні повномасштабного вторгнення військ російської федерації під постійним огневим ураженням, ракетними обстрілами та масованим бомбардуванням, а відтак вважає, що таке повідомлення направлено у розумний строк (07.03.2022), з огляду на незначне порушення встановленого договором строку та форс-мажорні обставини, які перешкоджали здійснити повідомлення у встановлений договором 3-й денний термін, що в свою чергу не позбавляє права сторони посилатися на них, так як відповідні наслідки порушення даного строку не встановлено умовами самого договору.

Дане письмове повідомлення направлено постачальником у встановлений саме договором спосіб на електронну адресу покупця, який в свою чергу, підтвердив його отримання 07.03.2022, а відтак суд розцінює вказане повідомлення, як повідомлення про настання з 24.02.2022 обставин непереборної сили, що стосується неможливості виконання зобов`язань у спірних договірних правовідносинах.

Щодо твердження представника позивача стосовно того, що відповідачем порушено визначений Договором порядок підтвердження перед ним настання таких обставин, оскільки відповідачем разом з повідомленням про настання форс-мажорних обставин не було надано позивачу сертифікат про форс-мажорні обставини, суд наголошує, що пункт 8.2 договору вказує на те, що особа, яка направляє повідомлення про форс-мажорні обставини, повинна за власний рахунок підтвердити їх наявність довідкою, виданою уповноваженим на це органом, а не сертифікатом, як помилково зазначає позивач.

Крім того, доданий відповідачем до повідомлення вих. № 01 від 01.03.2022 про настання форс-мажорних обставин лист ТПП від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1, суд оцінює як належний доказ, що підтверджує настання форс-мажорних обставин за договором у сукупності з іншими наявними у справі доказами, які підтверджують настання форс-мажорних обставин, внаслідок яких відповідач об`єктивно не мав змоги виконати свої зобов`язання за договором.

Так, за позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 31.08.2022 у справі № 910/15264/21, потрібно розрізняти вчасне повідомлення сторони про виникнення форс-мажорних обставин (яке сторона має зробити у передбачений договором строк) від звернення до ТПП за отриманням сертифікату, яке є можливим лише після порушення виконання зобов`язання.

Крім того, Верховний Суд в постановах від 29.06.2023 у справі № 922/999/22 та від 13.12.2023 № 922/193/23, виснував наступне: «сертифікат ТПП не є єдиним або обов`язковим доказом існування форс-мажорних обставин; наявність форс-мажорних обставин може доводитися й іншими доказами, якщо інше не передбачено законом бо договором».

Більш того, договором поставки № 13225 від 21.07.2021 не встановлені умови при яких ненадання стороною договору довідки, виданою уповноваженим на це органом чи сертифікату ТПП позбавляє таку сторону права посилатися на настання форс-мажорних обставин, як на підставу звільнення від відповідальності.

За змістом правового висновку, що міститься у п. 5.63 постанови Верховного Суду від 22.06.2022 у справі N 904/5328/21: «заперечення позивача щодо недотримання відповідачем порядку повідомлення про наявність форс-мажорних обставин правильно відхилені апеляційним судом, оскільки договором не встановлено такої умови, як те, що ненадання сертифікату в певний строк позбавляє сторону договору посилатися на настання форс-мажорних обставин, як на підставу звільнення від відповідальності».

Відповідно до Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 30 травня 2022 року, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 25.04.2022 року № 75 (у редакції наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 01.06.2022 року № 105), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.05.2022 за № 554/37890, визначені Специфікацією № 1 від 21.07.2021 до Договору поставки № 13225 від 21.07.2021 селище Шарівка та село Заброди, Богодухівського району Харківської області, як місця поставки для 8-ми одиниць візків для транспортування жниварок VL40 (ТМ «Volland»), які безпосередньо входять до складу Богодухівської міської територіальної громади, перебували станом на 30.05.2022 - граничну дату здійснення поставки в зоні проведення активних бойових дій або в тимчасовій окупації.

Згідно Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 10 листопада 2022 року, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 25.04.2022 року № 75 (у редакції наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 17.11.2022 року № 273), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.04.2022 за № 453/37789, визначені Специфікацією № 1 від 21.07.2021 до Договору поставки № 13225 від 21.07.2021 селище Шарівка та село Заброди, Богодухівського району Харківської області, як місця поставки для 8-ми одиниць візків для транспортування жниварок VL40 (ТМ «Volland»), які безпосередньо входять до складу Богодухівської міської територіальної громади, станом на 30.10.2022 - граничну дату здійснення поставки перебували в зоні проведення активних бойових дій або в тимчасовій окупації.

За Переліком територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 23 листопада 2022 року, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 25 квітня 2022 року № 75 (у редакції наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 30.11.2022 № 280), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.04.2022 за № 453/37789, визначені Специфікацією № 1 від 21.07.2021 до Договору поставки № 13225 від 21.07.2021 місця поставки 8-ми одиниць візків для транспортування жниварок VL40 (ТМ «Volland»), а саме: с. Заброди Богодухівського району Харківської області та селище Шарівка Богодухівського району Харківської області, які входять до складу Богодухівської міської територіальної громади, станом на 21.11.2022 - дату розірвання договору поставки № 13225 від 21.07.2021 перебували в зоні проведення активних бойових дій або тимчасовій окупації.

Крім того, за пп. 1.8. п.1. розділу І Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22.12.2022 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.12.2022 за № 1668/39004, в редакції станом на 22.12.2022, всю територію Богодухівського району віднесено до території, на яких ведуться (велися) бойові дії та території можливих бойових дій.

Належним письмовим доказом, що підтверджує обставини ведення бойових дій в адміністративних одиницях розташування виробничих структурних підрозділів позивача на території селища Шарівка та села Заброди, Богодухівського району Харківської області, що визначені Додатком № 1 (специфікація № 1 від 21.07.20222) в якості належних місць поставки 8 (восьми) одиниць товару за договором станом на граничні дати 30.05.2022 та 30.10.2022 є офіційне письмове повідомлення ТОВ «ТРАЙГОН ФАРМІНГ ХАРКІВ» б/н від 22.03.2022 про оголошення форс-мажору за Договором поставки № 13129 від 07.07.2021, яким покупцем повідомлялося постачальника про неможливість виконання покупцем свого договірного зобов`язання з приймання сільськогосподарської техніки, зокрема в граничний строк до 01.06.2022 в місцях поставки с. Шарівка та с. Заброди, Богодухівського району, Харківської області, передбачених додатковою угодою № 1 від 15.02.2022 до Договору поставки № 13129 від 07.07.2021, через ведення активної фази бойових дій в адміністративних одиницях розташування його складських, виробничих структурних підрозділів, а також дії покупця з невідкликання станом до 30.10.2022 - дату поставки наступної партії товару власного письмового повідомлення про оголошення форс-мажору та ненадсилання на адресу постачальника письмового повідомлення про припинення дії форс-мажорних обставин, спричинених активними бойовими діями на території с. Шарівка та с. Заброди, Богодухівського району, Харківської області..

Заперечення Позивачем дійсності взаємного для сторін настання та дії форс-мажорних обставин за договором поставки № 13225 від 21.07.2021, внаслідок ведення бойових дій на території розміщення складів покупця в с. Шарівка та с. Заброди, Богодухівського району, Харківської області, зокрема в період визначеного граничного строку до 30.05.2022 та 30.10.2022 - строків поставки двох окремих партії товару за договором, свідчить про зловживанням позивачем своїм правом, яке свідомо спрямоване на завдання шкоди відповідачу.

Додатковою угодою № 1 від 15.02.2022 до Договору поставки № 13129 від 07.07.2021, місцем поставки основного товару - тракторів колісних John Deere 6251R, 8R410, 9R490 ідентично істотним умовам договору поставки № 13225 від 21.07.2021 визначені склади покупця, розташовані за адресою с. Шарівка та с. Заброди, Богодухівського району, Харківської області зі строками поставки техніки до 26.04.2022 та 01.06.2022 відповідно.

В додатку до листа покупця б/н від 22.03.2022 про оголошення форс-мажорну за Договором поставки № 13129 від 07.07.2021 в якості підтвердження наявності форс-мажорних обставин покупцем також додавався саме лист ТПП України N 2024/02.0-7.1. від 28.02.2022, при цілковитій ідентичності письмового змісту п. 8.2. договорів поставки № 13225 від 21.07.2021 та № 13129 від 07.07.2021.

Пояснення представника Позивача стосовно посиланням на наявність в листі покупця вих. № 16/11-05 від 16.11.2022 пропозиції про здійснення поставки на користь покупця в альтернативному місці поставки товару за договором. Таке твердження не знаходить свого підтвердження, оскільки письмовий зміст вказаного листа покупця не містить такого роду пропозиції на адресу постачальника.

Відповідно до наявних матеріалів справи покупець станом до 21.11.2022 - день розірвання договору поставки № 13225 від 21.07.2021 не відкликав свого письмового повідомлення про оголошення форс-мажору за Договором поставки № 13129 від 07.07.2021, не надіслав на адресу постачальника письмового повідомлення про припинення дії форс-мажорних обставин, спричинених активними бойовими діями на території с. Шарівка та с. Заброди, Богодухівського району, Харківської області - адміністративних одиницях розташування складів покупця для здійснення поставки відповідного товару, а також не звернувся до постачальника з пропозицією щодо можливості виконання ним договірного зобов`язання з прийняття товару в інших альтернативних місцях поставки.

Суд, з огляду на наявні в матеріалах справи письмові докази, відхиляє твердження Позивача про те, що у Відповідача були відсутні форс-мажорні обставини для виконання зобов`язання з поставки товару за договором в місце та строки, визначені Додатком № 1 (специфікацією № 1 від 21.07.2022) до Договору поставки № 13225 від 21.07.2021. Так, суд бере у сукупності всі наявні докази, які мають фактичні підтвердження та зазначає, що з боку Позивача є вибіркове погодження з обставинами, що склалися у Відповідача стосовно форс-мажорних обставин.

Надані представником Позивача усні пояснення щодо наявності в покупця цілковитої спроможності в граничний строк до 30.05.2022 та 30.10.2022 року прийняти від постачальника двома окремими партіями товар за договором поставки № 13225 від 21.07.2021 в місцях поставки - складах покупця, розташованих на території с. Шарівка та с. Заброди, Богодухівського району, Харківської області, напряму суперечить його ж попередньому офіційному письмовому повідомленню б/н від 22.03.2022 про оголошення форс-мажору за Договором поставки № 13129 від 07.07.2021, через неможливість виконання Позивачем свого договірного зобов`язання з приймання сільськогосподарської техніки, передбаченої додатковою угодою № 1 від 15.02.2022 до Договору поставки № 13129 від 07.07.2021, в строки її поставки до 26.04.2022 та 01.06.2022 відповідно, в місцях поставки, розташованих, внаслідок ведення активної фази бойових дій в адміністративних одиницях розташування виробничих структурних підрозділі покупця.

Відповідно усних пояснень представника Відповідача, було зазначено, що сторона постачальника нездійснюючи покупцю в строк до 30.05.2022 та 30.10.2022 року поставку товару двома окремими партіями за договором в місця поставки на склади покупця, розташовані на території с. Шарівка та с. Заброди, Богодухівського району, Харківської області, керувалась виключно письмовим повідомленням покупця б/н від 22.03.2022 про неможливість виконання останнім свого договірного зобов`язання з приймання від ТОВ «АГРІСТАР» за договором поставки № 13129 від 07.07.2021 сільськогосподарської техніки в місцях поставки, розташованих на території с. Шарівка та с. Заброди, Богодухівського району, Харківської області, внаслідок ведення активної фази бойових дій в адміністративних одиницях розташування виробничих структурних підрозділів ТОВ «ТРАЙГОН ФАРМІНГ ХАРКІВ» на діями покупця з невідкликання та ненадсилання в адресу постачальника письмового повідомлення про припинення дії форс-мажорних обставин, спричинених активними бойовими діями на території с. Шарівка та с. Заброди, Богодухівського району, Харківської області - адміністративних одиницях розташування складів покупця для здійсненя поставки відповідного товару.

Із наданих пояснень Відповідача, зазначено, що єдиним мотивом заперечення реальності та дійсності настання та дії, як для покупця, так і для постачальника форс-мажорних обставин за договором поставки № 13225 від 21.07.2021, внаслідок ведення в період з 24.02.2022 по 21.11.2022 бойових дій в місцях поставки товару в с. Шарівка та с. Заброди, Богодухівського району, Харківської області, є виключно несправедливе та недобросовісне бажання Позивача зловживаючи наданим правом завдати Відповідачу якомога більшої майнової шкоди, шляхом стягнення надмірно завищеної в порівнянні з загальною сумою договору штрафної неустойки (пені) за нездійснення постачальником поставки товару.

Враховуючи зазначене, господарський суд вважає необхідним застосувати до спірних правовідносин сторін по справі принцип заборони суперечливої поведінки, яка базується на тому, що ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці, а також статтю 13 Цивільного кодексу України про заборону зловживання правами (постанова ОП КГС ВС від 07.04.2023 у справі № 910/5172/19, постанова КГС ВС від 07.03.2023 у справі № 910/5658/23).

За абз. 2 ч. 1 ст. 193 ГК України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу Україниз урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 3 ЦК України закріплено загальні засади цивільного законодавства серед яких зокрема перебуває принцип добросовісності та справедливості.

Відповідно до частини 3 статті 13 Цивільного кодексу України не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Доктрина «venire contra factum proprium» (заборони суперечливої поведінки), базується ще на римській максимі - «non concedit venire contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини «venire contra factum proprium» лежить принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, зокрема є поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона розумно покладається на них.

Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність (пункт 4.1 Рішення Конституційного Суду України від 02 листопада 2004 року № 15-рп/2004). Добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України) - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Одним з аспектів вказаного стандарту поведінки є доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), яка базується ще на римській максимі - «non concedit venire contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці), в основі якої - принцип добросовісності. У статті I.-1:103 Принципів, визначень і модельних правил європейського приватного права вказано, що поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них.

Верховний Суд неодноразово зазначав, що приватно-правовий інструментарій не може використовуватися «на зло», зловживання правом є неприпустимим (постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 10.02.2021 у справі № 754/5841/17, від 18.05.2022 у справі № 303/7119/19 тощо). Водночас, принцип добросовісності є однією із загальних засад цивільного законодавства (пункт 6 статті 3 Цивільного кодексу України) і його порушення у вигляді недодержання вимог доктрини «venire contra factum proprium» свідчить про зловживання, якому за жодних умов не можна потурати, адже зловживання правом забороняється і право, яким зловживають, судом не захищається (частини 4 - 6 статті 13 Цивільного кодексу України).

Відповідач зазначав, що сторона постачальника не здійснюючи покупцю в строк до 30.05.2022 та 30.10.2022 року поставку товару за договором в місця поставки на склади покупця, розташовані на території с. Шарівка та с. Заброди, Богодухівського району, Харківської області, керувалась виключно письмовим повідомленням покупця б/н від 22.03.2022 про неможливість виконання останнім свого договірного зобов`язання з приймання від ТОВ «АГРІСТАР» за договором поставки № 13129 від 07.07.2021 сільськогосподарської техніки в місцях поставки, розташованих на території с. Шарівка та с. Заброди, Богодухівського району, Харківської області, внаслідок ведення активної фази бойових дій в адміністративних одиницях розташування виробничих структурних підрозділів ТОВ «ТРАЙГОН ФАРМІНГ ХАРКІВ» та діями покупця з невідкликання та ненадсилання в адресу постачальника письмового повідомлення про припинення дії форс-мажорних обставин, спричинених активними бойовими діями на території с. Шарівка та с. Заброди, Богодухівського району, Харківської області - адміністративних одиницях розташування складів покупця для здійснення поставки відповідного товару.

Враховуючи зазначене, суд вважає, що Відповідач не виконуючи на користь Позивача поставку товару двома окремими партіями за договором в строк до 30.05.2022 та 30.10.2022 року в місця поставки на склади покупця, розташовані на території с. Шарівка та с. Заброди, Богодухівського району, Харківської області, цілком розумно покладалася на письмове повідомлення ТОВ «ТРАЙГОН ФАРМІНГ ХАРКІВ» б/н від 22.03.2022 про неможливість виконання останнім в період до 26.04.2022 та 01.06.2022 року взятого на себе зобов`язання з приймання від ТОВ «АГРІСТАР» за Договором поставки № 13129 від 07.07.2021 сільськогосподарської техніки в місцях поставки, розташованих на території с. Шарівка та с. Заброди, Богодухівського району, Харківської області, внаслідок ведення активної фази бойових дій в адміністративних одиницях розташування його складських, виробничих структурних підрозділів, а також дії покупця з невідкликання власного письмого повідомлення про оголошення форс-мажору, шляхом надсилання на адресу постачальника письмового повідомлення про припинення дії форс-мажорних обставин, спричинених активними бойовими діями на території с. Шарівка та с. Заброди, Богодухівського району, Харківської області та відсутністю пропозицій покупця щодо можливості виконання ним договірного зобов`язання з прийняття товару в інших альтернативних місцях поставки.

Відтак, сукупністю наявних у матеріалах справи належних, допустимих доказів, які надані обома сторонами, з достатнім рівнем вірогідності підтверджується факт наявності форс-мажорних обставин, які у період до 24.02.2022 по 21.11.2022 обумовили неможливість виконання зобов`язань за договором поставки, як з боку постачальника - ТОВ «Агрістар» щодо поставки товару, строк виконання якого настав, так і з боку покупця - ТОВ «Трайгон Фармінг Харків» щодо виконання свого зустрічного обов`язку з прийняття такого товару, за відсутності якого об`єктивно неможливо здійснення постачальником поставки на умовах, визначених п.3.1 договору - базис поставки DDP, склад покупця за адресою, зазначеною у специфікації, що відповідно до Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати ІНКОТЕРМС (редакція 2020 року) передбачає обов`язок продавця здійснити постачання товару в обумовлене сторонами місце поставки на склади покупця, розташовані в с. Шарівка та с. Заброди, Богодухівського району, Харківської області.

Як письмовий доказ на підтвердження настання та дії для постачальника - ТОВ «АГРІСТАР» в період з 24.02.2022 по 21.11.2022 форс-мажорних обставин за Договором поставки № 13225 від 21.07.2021, які унеможливили його виконання в зазначений термін, Відповідачем було надано Сертифікат № 6300-24-0905 від 02.05.2024 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), виданий Харківською торгово-промисловою палатою, що підтверджується наявною в матеріалах справи.

Згідно пункту 8.3. Договору, якщо обставини непереборної сили продовжують діяти більше 30 (тридцяти) календарних днів, будь-яка із Сторін має право розірвати Договір в односторонньому порядку, письмово повідомивши іншу Сторону не менше, ніж за 14 (чотирнадцять) календарних днів до дати розірвання.

Відповідно до приписів ч. 1 ст.14-1 ЗУ «Про торгово-промислові палати в Україні», торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.

Отже, активні воєнні (бойові) дії тривалістю більше 30-ти календарних днів, зокрема протягом періоду з 24.02.2022 по 21.11.2022, на території міської Богодухівської територіальної громади та Богодухівського району, до складу яких безпосередньо входить селище Шарівка та село Заброди Богодухівського району, Харківської області, що визначені договором в якості місцезнаходження складу покупця для здійснення відвантаження 8-ми одиниць візків для транспортування жниварок VL40 (ТМ «Volland»), оголошення ТОВ «Трайгон Фармінг Харків» форс-мажору за Договором поставки № 13129 від 07.07.2022 через неможливість покупця внаслідок активних бойових дій виконати свій зустрічний обов`язкок за договором з прийняття техніки в тотожно визначених місцях поставки в с. Шарівка та с. Заброди, Богодухівського району, Харківської області, а також фактичне невідкликання покупцем станом на 30.10.2022 власного повідомлення про оголошення форс-мажору, шляхом надсилання на адресу постачальника письмового повідомлення про припинення його дії, обумовили об`єктивну неможливість виконання господарського договірного зобов`язання ТОВ «АГРІСТАР» на користь ТОВ «ТРАЙГОН ФАРМІНГ ХАРКІВ» з поставки двома окремими партіями по чотири одиниці товару на територію розміщення складів покупця в с. Шарівка та с. Заброди, Богодухівського району, Харківської області в граничні строки до 30.05.2022 та 30.10.2022, що в результаті стало підставою для одностороннього розірвання постачальником договору поставки № 13225 від 21.07.2021 у відповідності до умов п. 8.3 договору, шляхом надсилання Позивачу - ТОВ "Трайгон Фармінг Харків" за 14 днів до дати розірвання листа-повідомлення (Вих. № 07-11/2022 від 07.11.2022) про розірвання з 21.11.2022 договору поставки № 13225, що мало наслідком припинення зобов`язань постачальника з поставки товару за договором, незалежно від волі покупця.

Одностороння відмова від договору є юридичним фактом, який зумовлює його розірвання, отже є правочином, який має юридичні наслідки у вигляді припинення господарських правовідносин, а тому не вимагає згоди другої сторони. Розірвання господарського договору може здійснюватися за згодою сторін і у разі односторонньої відмови від нього. За загальним правилом, розірвання договору в односторонньому порядку не допускається, однак, окремі види договорів допускають можливість одностороннього розірвання договору. Крім того, право сторони на одностороннє розірвання договору може бути встановлене законом або безпосередньо у договорі (постанова об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.07.2019 у справі №916/1684/18, а також постанови Верховного Суду від 08.10.2019 у справі №910/11397/18, від 26.02.2020 у справі №910/4391/19, від 08.09.2021 у справі №727/898/19, від 24.05.2023 №756/420/17).

З огляду на безпосередньо досліджувані судом в ході судових слухань фактичних обставин та наданих сторонами доказів, які стали підґрунтям для односторонньої відмови постачальника - ТОВ «АГРІСТАР» від договору поставки № 13225 від 21.07.2021 та обґрунтованість підстав, господарським судом було встановлено наявність таких обставин для здійснення відвантаження 8-ми одиниць візків для транспортування жниварок VL40 (ТМ «Volland»): (1) наявність форс-мажорних обставин, 2) їх тривалість більше 30 днів та (3) направлення іншій стороні повідомлення щодо дострокового розірвання договору у встановлений у договорі строк та безпосередньо встановлено факт розірвання з 21.11.2022 договору поставки №13225 від 21.07.2021, укладеного між ТОВ "Трайгон Фармінг Харків" та ТОВ "Агрістар", внаслідок одностороннього розірвання договору постачальником в порядку, передбачено п.8.3 договору.

Господарським судом встановлено факт розірвання з 21.11.2022 договору поставки № 13225 від 21.07.2021, укладеного між ТОВ "Трайгон Фармінг Харків" та ТОВ "Агрістар", внаслідок одностороннього розірвання договору постачальником в порядку, передбаченому п.8.3 договору, констатує припинення у зв`язку з цим прав та обов`язків сторін за вказаним договором, в тому числі обов`язку ТОВ "Агрістар" поставити обумовлений у договорі товар та права ТОВ "Трайгон Фармінг Харків" вимагати виконання зобов`язань». Такою, що не підлягає задоволенню є заявлена Позивачем вимога про зобов`язання Відповідача поставити першому візки для траспортування жниварок VL40 ТМ «VOLLAND» в загальній кількості 9 (дев`ять) одиниць згідно зі специфікацією № 1 до договору поставки № 13225 від 21.07.2021.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2021 року у справі № 320/5115/17 (провадження № 14-133цс20) зроблено висновок, що «після розірвання договорів їх умови припиняють діяти і правове регулювання відносин між сторонами здійснюється на законодавчих, а не договірних підставах, оскільки розірвання договорів у контексті статей 598 та 651 ЦК України є підставою для припинення зобов`язання».

За змістом частини 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Нормами статті 651 ЦК встановлено, у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Аналогічні положення містить стаття 291 ГК України.

Частиною 2 ст. 653 ЦК України передбачено, у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються.

Відповідно висновку, викладеному в постанові Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 31.08.22 у справі № 910/15264/21: «продовження строку дії Договору та строку виконання зобов`язань внаслідок форс-мажорних обставин є можливим лише, якщо це прямо зазначено в умовах договору або укладення додаткової угоди про це вже після виникнення таких обставин.

Договір поставки № 13225 з 21.11.2022 є розірваним, внаслідок односторонньої відмови постачальника від договору, право на яку встановлено п. 8.3.договору, а зобов`язання відповідача з поставки у власність позивача 9-ти одиниць візків для транспортування жниварок VL40 ТМ «VOLLAND» відповідно припиненим.

За пунктом 8.4 договору поставки № 13225, припинення цього договору внаслідок форс-мажорних обставин не звільняє сторони від обов`язку протягом двох тижнів провести повний розрахунок (сплатити кошти тощо) за отримане виконання від іншої сторони до моменту настання форс-мажорних обставин або від обов`язку повернути отримані в якості авансу кошти по яких не було здійснено виконання.

16.12.2022 на виконання приписів п. 8.4. Договору поставки № 13225 Відповідач повернув на користь Позивача за платіжною інструкцією № 1794 отримані за договором в якості передплати за першим платежем кошти в загальній сумі 623191,17 грн., в т.ч. ПДВ. При цьому, покупець не надсилав на адресу постачальника будь-яких заперечень проти повернення постачальником передплати за договором, а також будь-яких претензій в частині подальшого належного виконання в натурі зобов`язання ТОВ «АГРІСТАР» з поставки на користь ТОВ «ТРАЙГОН ФАРМІНГ ХАРКІВ» 9 (дев`ять) одиниць візків для транспортування жниварок VL40 ТМ «VOLLAND».

Натомість, ТОВ «ТРАЙГОН ФАРМІНГ ХАРКІВ» 21.12.2022 належним чином та у передбачений п. 192.1. ст. 192 Податкового кодексу України спосіб зареєстрував в Єдиному реєстрі податкових накладних складений ТОВ «АГРІСТАР» розрахунок коригування № 19762 від 16.12.2022 до податкової накладної № 15182 від 05.08.2021, на суми податкового кредиту, що відповідала сумі податку на додану вартість, сплаченій позивачем у складі попередньої оплати за договором поставки № 13225 від 21.07.2021, що засвідчує наявна у матеріалах справи квитанція про реєстрацію розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Пунктом 192.1. ст. 192 Податкового кодексу України передбачено розрахунок коригування, складений постачальником товарів/послуг до податкової накладної, яка складена на отримувача - платника податку, підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних отримувачем (покупцем) товарів/послуг, якщо передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, для чого постачальник надсилає складений розрахунок коригування отримувачу.

Відповідно до пп.192.1.1 п. 192.1 ст. 192 ПКУ, постачальник має право зменшити суму податкових зобов`язань лише після реєстрації в єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування до податкової накладної.

Тобто, реєстрація складеного постачальником розрахунку коригування до податкової накладної потребує виключної обопільної згоди сторін договору (постачальника та покупця товарів) на зменшення компенсації вартості товарів/послуг, яка в свою чергу є єдиною належною підставою для реалізації постачальником права на зменшення суми податкових зобов`язань.

Отже, Позивач, власними конклюдентними діями, виключно в передбачений Податковим кодексом України спосіб визнав належним та погодив зі своєї сторони здійснене Відповідачем цілковите повернення коштів, отриманих ним в якості передоплати за договором поставки № 13225 від 21.07.2021.

Крім того, за змістом п. 3.2. Договору, постачальник зобов`язується поставити Товар в строки, визначені в Специфікаціях при умові здійснення Покупцем передоплати в розмірі та строки, визначені Специфікацією.

Пунктом 2.2 договору передбачено: покупець сплачує ціну товару за кожну одиницю у наступному порядку (з урахуванням термінів оплати визначених сторонами в специфікаціях): перший платіж - передплата 20% вартості товару сплачуються покупцем протягом 2 банківських днів з дати виписки рахунку на замовлений товар.

Так, за приписами ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 611 ЦК України, передбачено: у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ч. 4 ст. 612 ЦК України, прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

У відповідності до ч. 1 ст. 613 ЦК України, кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов`язку.

Через фактично наявне з 21.12.2022 прострочення кредитора - ТОВ «ТРАЙГОН ФАРМІНГ ХАРКІВ» у вигляді невиконання свого договірного грошового зобов`язання з внесення на розрахунковий рахунок ТОВ «АГРІСТАР» передоплати в розмірі 20% від вартості товару, в постачальника, з цього моменту не виникає обов`язку з поставки у власність покупця товару за договором поставки № 13225, оскільки лише виконане зобов`язання покупця з внесення 20% передплати від ціни товару на рахунок постачальника, передбачене п. 3.2. договору поставки № 13225, визначено єдиною належною та достатньою підставою для здійснення відповідачем поставки товару в строки, визначені в специфікації № 1 від 21.07.2022.

З матеріалів справи не вбачається, що станом на день подачі позову Позивач не здійснив належного внесення на поточний рахунок Відповідача суму передплати 20% від ціни товару визначеної станом на день, що передує дню фактичного здійснення оплати, а тому вимоги Позивача про зобов`язання Відповідача здійснити поставку товару напряму суперечить істотним умовам договору поставки, які передбачають виникнення обов`язку постачальника здійснити поставки товару виключно за умови здійснення Покупцем на рахунок Постачальника передоплати в розмірі та строки, визначені Специфікацією. Таким чином, частковому задоволенню судом підлягає вимога Позивача щодо стягнення з Відповідача штрафної неустойки (пені) в розмірі 0,4 % за кожен день прострочення поставки товару.

Відповідно до приписів п. 8.1. Договору, сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання своїх зобов`язань по Договору у випадку настання обставин непереборної сили, які виникли після укладення Договору в результаті обставин надзвичайного характеру, яким Сторони не могли передбачити та яким не мали можливості запобігти. До форс-мажорних обставин відносяться обставини, які визначені відповідно до положень ст. 141 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» та які безпосередньо впливають на виконання умов Договору і не можуть бути передбачені Сторонами ні за яких умов.

Згідно ч.2. ст. 14-1 ЗУ Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» від 02.12.1997 № 671/97-ВР, форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності, якщо вона доведе, що порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили (ст. 617 ЦК України, ч. 2 ст. 218 ГК України).

Отже, на підставі приписів п. 8.1. Договору № 13225 від 21.07.2021, ст. 617 ЦК України, ч. 2 ст. 218 ГК України, відповідач за період з 31.05.2022 по 21.11.2022 повністю звільняється від відповідальності, передбаченої п. 5.2. Договору, в частині оплати на користь позивача штрафної неустойки (пені) у розмірі 0,4% від ціни неотриманого товару, згідно із Специфікацією № 1 від 21.07.2021 до договору поставки № 13225, зокрема 4-х одиниць візків в місці поставки - селище Шарівка, Богодухівського району Харківської області в строк до 30.05.2022 (включно), а також за період з 31.10.2022 по 21.11.2022 у зв`язку з непоставкою 4-х одиниць візків в місце поставки - село Заброди, Богодухівського району Харківської області в строк до 30.10.2022 (включно).

Такою, що підлягає задоволенню судом є вимога Позивача про стягнення неустойки (пені) в розмірі 0,4 % за кожен день прострочення поставки 1-ї одиниці візка для транспортування жниварок в місце поставки - с. Лип`янка, Шполянського району, Черкаської області за період допущеного Вдповідачем прострочення з 31.10.2022 по 20.11.2022.

Згідно п.2.4. договору поставки № 13225, визначення ціни товару в гривні здійснюється сторонами у специфікації до цього договору з зазначенням грошового еквівалента ціни в іноземній валюті - (євро, EUR), що визначається згідно курсу гривні до іноземної валюти - (євро, EUR) на міжбанківській валютній біржі (далі - «курс Міжбанка») за даними сайту www.udinform.com (приймається курс гривні до іноземної валюти - (євро, EUR) під словом ASK з колонки «Закрытие») станом на робочий день, що передує дню підписання специфікації, при цьому визначена ціна товару в гривні є динамічною та підлягає оплаті шляхом множення грошового еквівалента ціни товару в іноземній валюті - (євро, EUR) на курс гривні до іноземної валюти - (євро, EUR) на міжбанківській валютній біржі (далі - «курс Міжбанка») за даними сайту www.udinform.com (приймається курс гривні до іноземної валюти - (євро, EUR) під словом ASK з колонки «Закрытие») станом на робочий день, що передує дню фактичного здійснення покупцем оплати за договором або дню пред`явлення претензії чи позову з оплати/стягнення ціни товару, процентів річних за користування чужими грошовими коштами, штрафних санкцій.

Отже, згідно п.2.4. договору поставки, визначена ціна товару в гривні є динамічною та підлягає оплаті шляхом множення грошового еквівалента ціни товару в іноземній валюті - (євро, EUR) на курс гривні до іноземної валюти - (євро, EUR) на міжбанківській валютній біржі (далі - «курс Міжбанка») за даними сайту www.udinform.com (приймається курс гривні до іноземної валюти - (євро, EUR) під словом ASK з колонки «Закрытие») станом на робочий день, що передує дню фактичного здійснення покупцем оплати за договором або дню пред`явлення претензії чи позову з оплати/стягнення ціни товару, процентів річних за користування чужими грошовими коштами, штрафних санкцій.

Подача покупцем позову про стягнення з постачальника штрафної неустойки (пені) в розмірі 0,4 % за кожен день прострочення поставки не є за своєю правовою природою позовом з оплати/стягнення ціни товару, процентів річних за користування чужими грошовими коштами, штрафних санкцій, а задоволення судом такого позову не призводить до наслідків оплати товару покупцем за результатами примусового виконання судового рішення.

Відтак, визначення позивачем ціни товару в гривні шляхом множення грошового еквівалента ціни товару в іноземній валюті - (євро, EUR) на курс гривні до іноземної валюти - (євро, EUR) на міжбанківській валютній біржі (далі - «курс Міжбанка») за даними сайту www.udinform.com (приймається курс гривні до іноземної валюти - (євро, EUR) під словом ASK з колонки «Закрытие») станом на день, що передує дню пред`явлення покупцем позову про стягнення з постачальника штрафної неустойки (пені) напряму суперечить письмовим умовам п.2.4. договору поставки.

Для належного та правильного визначення ціни товару за договором поставки № 13225, з метою обґрунтованого нарахування штрафних фінансових санкцій позивачем за порушення відповідачем строків поставки товару, за основу повинна братися динамічна ціна товару в гривні, визначена шляхом множення грошового еквівалента ціни товару в іноземній валюті - (євро, EUR), передбаченого специфікацією № 1 від 21.07.2021 до договору, на курс гривні до іноземної валюти - (євро, EUR) на міжбанківській валютній біржі (далі - «курс Міжбанка») за даними сайту www.udinform.com (приймається курс гривні до іноземної валюти - (євро, EUR) під словом ASK з колонки «Закрытие») станом на 04.08.2021 - робочий день, що передувала дню фактичного здійснення покупцем на підставі платіжної інструкції № 5423 від 05.08.2021 передплати в розмірі 20 % від ціни товару за договором в загальній сумі 623 191,17 грн., в т.ч. ПДВ.

Так, визначений Специфікацією № 1 № 1 від 21.07.2021 до договору грошовий еквівалент ціни партій із 4-х одиниць візків для транспортування жниварок VL40 ТМ «VOLLAND» в іноземній валюті становить 43 200,00 Євро, а партії з однієї одиниці 11 300,00 Євро.

Курс гривні до іноземної валюти - (євро, EUR) на міжбанківській валютній біржі (далі - «курс Міжбанка») за даними сайту www.udinform.com (приймається курс гривні до іноземної валюти - (євро, EUR) під словом ASK з колонки «Закрытие») станом на 04.08.2021 становив 32,0727 грн. за 1 Євро.

Таким чином, за істотними умовами п. 2.4. договору загальна ціна партії із 4-х одиниць візків для транспортування жниварок VL40 ТМ «VOLLAND» складає суму в розмірі 1 385 540,64 грн., в т.ч. ПДВ = 43 200,00 Євро х 32,0727, а партія з 1-ї одиниці візка суму 362 421,51 грн., в т.ч. ПДВ = 11 300,00 Євро х 32,0727, при цьому загальна ціна непоставленого товару за договором поставки відповідно становить суму: 3 133 502,79 грн. = 1 385 540,64 грн. + 1 385 540,64 грн. + 362 421,51 грн.

Натомість, представником позивача всупереч істотним умовам п. 2.4. Договору поставки для визначення загальної ціни партій із 1-ї одиниць візка для транспортування жниварок VL40 ТМ «VOLLAND» був взятий курс гривні до іноземної валюти - (євро, EUR) на міжбанківській валютній біржі (далі - «курс Міжбанка») за даними сайту www.udinform.com (приймається курс гривні до іноземної валюти - (євро, EUR) під словом ASK з колонки «Закрытие») станом на 10.04.2024 - робочий день, що передував дню подачі позову, що становив 42,0012 грн. за 1 Євро, що призвело до наслідків цілковито помилкового та неналежного визначення Позивачем ціни непоставлених партій товару з 4-х одиниць візків в сумі 1 814 451,84 грн., в т.ч. ПДВ, з 1-ї одиниці візка в сумі 474 613,56 грн., в т.ч. ПДВ та загальної ціни непоставленого товару за договором в розмірі 4 103 517,24 грн. = 1 814 451,84 грн. + 1 814 451,84 грн. + 474 613,56 грн.

Додатковим належним підтвердженням помилковості та неналежності взятої за основу Позивачем ціни непоставленого товару для обрахунку пені виступають фактичні обставини повної невідповідності відсоткового співвідношення реально здійсненої згідно платіжної інструкції № 5423 від 05.08.2021 передплати 20 % загальної ціни товару, саме в сумі 623 191,17 грн., в т.ч. ПДВ, передбаченої п.2.2.договору поставки № 13225, з неналежно здійсненим за змістом позовної заяви її розрахунком, бо тоді передплата 20% від визначеної останнім загальної ціни товару за договором від загальної суми товару в розмірі 4 103 517,24 грн., в т.ч. ПДВ мала б складати суму 820 703,45 грн, т.ч. ПДВ., а за дійсних фактичних обставин Позивачем було сплачено в якості передплати лише 623 191,17 грн., в т.ч. ПДВ.

Вимога Позивача про стягнення з Відповідача штрафної неустойки (пеня) в розмірі 0,4 % за кожен день прострочення поставки 1-ї одиниці візка для транспортування жниварок в місце поставки - с. Лип`янка, Шполянського району, Черкаської області за період допущеного відповідачем 21 денного прострочення, що тривало з 31.10.2022 по 20.11.2022, та складає суму: 30 443,41 грн. = 362 421,51 грн. х 0.4 % х 21 день підлягають задоволенню.

Крім усього вищезгаданого, суд вважає за доцільне зазначити наступне.

Так, зі статті 5 ГПК України випливає, що суд не обмежений у виборі способу захисту, прямо передбаченого законом, а навпаки дозволяє, керуючись принципом верховенства права, визначити не тільки прямо передбачений в нормативному акті спосіб захисту порушеного права особи, а й спосіб захисту, який не передбачений законом, але не суперечить йому.

У свою чергу суд, частково задовольняючи позовні вимоги, погодившись із запропонованим у позові формулюванням, закріпить його у резолютивній частині рішення, де при оцінці враховуває не тільки формальні засоби правового захисту, а й загальний правовий і політичний контекст, в якому вони діють, й особисті обставини заявника.

ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях, аналізуючи національні системи правового захисту на предмет дотримання права на ефективність внутрішніх механізмів в аспекті забезпечення гарантій, визначених ст. 13 ЄСПЛ, вказував, що для того, щоб бути ефективним, засіб захисту має бути незалежним від будь-якої вжитої на розсуд державних органів дії, бути безпосередньо доступним для тих, кого він стосується (див. рішення у справі проти Об`єднаного Королівства (Chahal v. the United Kingdom, "Гурепка проти України" (Gurepka v. Ukraine, №.61406/00, § 123, 59, 6.09.2005).

Статтею 8 Загальної декларації прав людини, прийнятої та проголошеної у резолюції Генеральної Асамблеї ООН від 10.12.1948, визначено, що кожна людина має право на ефективне відновлення у правах компетентними національними судами у випадках порушення його основних прав, наданих йому конституцією або законом.

Пунктом 3 ст. 2 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, що прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 16.12.1966, установлено, що кожна держава, яка бере участь у цьому Пакті, зобов`язується забезпечити всякій особі, права і свободи якої, визнані в цьому Пакті, порушено, ефективний засіб правового захисту, навіть коли це порушення було вчинене особами, що діяли як особи офіційні.

Міжнародним стандартом, що розкриває межі "активності" суду та надає відповідні рекомендації "цивільним судам" є висновок N 6 (2004) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо справедливого суду в розумний термін та ролі судді в судових процесах з урахуванням альтернативних засобів вирішення спорів. Коментуючи принцип з рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи, суд повинен "(...) відігравати активну роль у забезпеченні швидкого ходу судового процесу при дотриманні прав сторін, у тому числі право на рівне ставлення. Зокрема, суд повинен мати повноваження proprio motu ("з власної ініціативи") наказувати сторонам надавати такі пояснення, які є необхідними; наказувати сторонам з`являтися в суд особисто; піднімати питання права; вимагати надання доказів, принаймні в тих справах, де присутні інтереси не тільки сторін процесу; контролювати отримання доказів; виключати свідків, можливі свідчення яких не мають відношення до справи; обмежувати кількість свідків з певного факту там, де така кількість є надмірною (....)". Такі повноваження мають здійснюватися в межах предмету судового провадження.

Тобто суд здійснює повноваження в межах предмету судового провадження, який за українською моделлю цивільного судочинства із зазначенням відповідного способу захисту права формує позивач у справі.

Відомий суддя, вчений Аарон Барак, визначаючи формальні джерела судового розсуду, зазначав, що суддя не може вирішити справу, поки не буде мати перед собою правову норму, відповідно до якої справа буде вирішуватися. Влада повинна визначати правову норму, відповідно до якої справа буде вирішуватися, а також межі застосування цієї правової норми. Зазначене визначення здійснюється для сторін, однак, керуючись принципом зобов`язального прецеденту, йому надається загальна нормативна сила у справах, у яких воно застосовується. Рішення стає актом правотворчості (Барак Аарон. Суддівський розсуд. Переклад з англійської., Видавництво HOPMA, 1999. C. 129.).

При цьому вимоги про застосування судом ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного приватного права чи інтересу, який не суперечить закону, насамперед будуть оцінюватися судом з точки зору відповідності його предмету і підставам позову.

Суд, досліджуючи наявні докази, обставини, активні та пасивні дії сторін, інтереси осіб, аналізуючи їх, встановлюючи наявність порушеного права чи інтересу, які мають бути захищені судому у разі їх порушення, щодо змісту відповідного права чи інтересу, характеру такого порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

У правових висновків ВП ВС викладених у постанові від 05.06.2018 у справі №338/180/17, було зазначено, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, не визнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. (Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах ВП ВС від 11.09.2018 у справі №905/1926/16, від 30.01.2019у справі №569/17272/15-Ц).

Враховуючи наведене вбачається, що захист порушеного права чи інтересу може бути ефективним у разі наявного порушення (права чи інтересу), що підтверджується належними доказами підтверджуючи причинні наслідки, де Відповідач цілеспрямовано ухилявся від своїх обов`язків без належного обґрунтування. Проте, заявлене Позивачем у своєму позові посилання на порушене право не знаходить фактичного та правового підтвердження, та спростовується належними доказами щодо настання форс-мажорних обставин, внаслідок яких Відповідач об`єктивно не мав змоги виконати свої зобов`язання за договором.

Право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд, гарантованого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення у справі "Роуз Торія проти Іспанії", параграфи 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною (рішення у справі "Хірвісаарі проти Фінляндії", параграф 32).

Зазначені тези знаходять своє підтвердження і у Постанові Верховного суду від 28 березня 2017 року по справі №800/527/16.

У пункті 41 Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету міністрів ради Європи щодо якості судових рішень зазначено, що обов`язок судів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна із сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматись принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Суд вважає обсяг вмотивування судового рішення є достатнім для його прийняття.

Судові рішення мають ґрунтуватися на Конституції України, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй.

Суд безпосередньо застосовує Конституцію України, якщо зі змісту норм Конституції не випливає необхідності додаткової регламентації її положень законом або якщо закон, який був чинним до введення в дію Конституції чи прийнятий після цього, суперечить їй.

Якщо зі змісту конституційної норми випливає необхідність додаткової регламентації її положень законом, суд при розгляді справи повинен застосувати тільки той закон, який ґрунтується на Конституції і не суперечить їй.

Зокрема, у пункті 26 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Надточій проти України" та пункті 23 рішення ЄСПЛ "Гурепка проти України № 2" наголошено, що принцип рівності сторін - один зі складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, за змістом якого кожна сторона повинна мати розумну можливість обстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її у суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Суд вважає за можливе у виниклих правовідносинах за суттю спору застосувати принцип справедливості визначений на законодавчому рівні у межах ч. 1 ст. 2 ГПК України.

На єдність права і справедливості неодноразово вказував і Конституційний Суд України. Зокрема, у рішенні від 22 вересня 2005 року №5-рп/2005 зазначено: "із конституційних принципів рівності і справедливості випливає вимога визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці і неминуче призводить до сваволі". "Справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права" (Рішення КСУ від 2 листопада 2004 року №15-рп/2004).

Окрім того, принцип справедливості поглинається напевно найбільшим за своєю "питомою вагою" принципом верховенства права, який також чітко зафіксований у новітніх кодексах. Лише додержання вимог справедливості під час здійснення судочинства дозволяє характеризувати його як правосуддя. Цю думку можна, зокрема, простежити і в рішенні Конституційного Суду України від 30 січня 2003 р. № 3-рп/2003: "правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах".

Відповідно до вимог частини 1 статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до статті 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту статті 77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

Гарантуючи право на справедливий судовий розгляд, стаття 6 Конвенції в той же час не встановлює жодних правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання, в першу чергу, національного законодавства та оцінки національними судами (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010 року).

Питання справедливості розгляду не обов`язково постає у разі відсутності будь-яких інших матеріалів на підтвердження отриманих доказів, слід мати на увазі, що у разі, якщо доказ має дуже вагомий характер і якщо відсутній ризик його недостовірності, необхідність у підтверджувальних доказах відповідно зменшується (рішення Європейського суду з прав людини у справі Яременко проти України, no. 32092/02 від 12.06.2008 року).

Відповідно до частини 1 статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи те, що суд задовольнив позов частково, у відповідності ст.129 Господарського процесуального кодексу України, витрати щодо сплати судового збору покладаються на сторони пропорційно.

Керуючись статтями 4, 12, 20, 73, 74, 76 - 79, 86, 129, 236 - 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрістар" (61124, м. Харків, вул. Матросова, буд. 1-А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Трайгон Фармінг Харків" (04116, м. Київ, вул. Старокиївська, буд. 10 Г, ) суми пені за порушення Договору поставки №13225 від 21.07.2021 року у розмірі 30 443,41 грн, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн, а також суму судового збору у розмірі 647,99 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В частині позовних вимог щодо стягнення суми пені за порушення Договору поставки №13225 від 21.07.2021 року у розмірі 9 763 043,59 грн. - відмовити.

Повне рішення складено "17" липня 2024 р.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду з урахуванням положень Господарського процесуального кодексу України.

Учасники справи можуть одержати інформацію по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/.

Суддя І.П. Жигалкін