РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

16.07.2024Справа № 910/2388/24
Господарський суд міста Києва у складі судді Ярмак О.М., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження господарську справу

За позовом Акціонерного товариства "ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ "КИЇВОБЛГАЗ" (08150, Київська область, Фастівський район, місто Боярка, вулиця Т. Шевченка, будинок 178, ідентифікаційний код 20578072);

до Товариства з обмеженою відповідальністю "СКАН-ТЕПЛО" (04128, м. Київ, вул. Стеценка, 28/63, ідентифікаційний код 43883870);

про стягнення 78 165,17 грн.

без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз" (далі позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Скан-Тепло" (далі - відповідач) з вимогою про стягнення 53790, 93 грн основного боргу за договором розподілу природного газу № 42ВТ810-16833-21 від 01.08.2021, 21220, 53грн пені, 1667,47 грн.3 % річних, 1486,24 грн інфляційних втрат.

Ухвалою від 04.03.2024 Господарський суд міста Києва залишив позовну заяву без руху, встановивши порядок та строк усунення недоліків.

07.03.2024 позивач подав заяву про усунення недоліків.

Ухвалою від 12.03.2024 Господарський суд міста Києва прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі № 910/2388/24 та вирішив розгляд справи здійснювати в порядку (за правилами) спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, оскільки вказана справа є справою незначної складності, та встановив сторонам строки вчинення процесуальних дій.

Копія вказаної ухвали суду доставлена до електронного кабінету позивача та відповідача 13.03.2024.

Відповідач письмового відзиву у справі не надав.

28.03.2024 від відповідача надійшла заява про закриття провадження у справі, в якій він повідомив, що 27.03.2024 відповідач сплатив позивачеві суму 53790,93 грн за платіжною інструкцією № 540 від 27.03.2024, тому просив закрити провадження у справі в частині основного боргу через відсутність предмету спору. Крім того в заяві відповідач зазначив, що відсутні підстави для нарахування штрафних санкцій, оскільки між позивачем та відповідачем був укладений договір № 58В810-21099-23 від 18.10.2023 про реструктуризацію заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу, який є новацією (ч.2 ст.604 ЦК України), заборгованість за липень 2023 року не підтверджена документально, тому що акт наданих послуг за липень 2023 року позивач відповідачу не направляв.

Розглянувши надані документи та матеріали, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

01.08.2021 між позивачем, як оператором ГРМ, та відповідачем , як споживачем, був укладений типовий договір розподілу природного газу № 42ВТ810-16833-21 (далі - договір) шляхом підписання заяви-приєднання № 42ВТ810-16833-21 до умов договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим).

Пунктом 1.1 договору передбачено, що він є публічним та регламентує порядок і умови забезпечення цілодобового доступу споживача до газорозподільної системи, розподіл (переміщення) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта споживача та переміщення природного газу з метою фізичної доставки оператором ГРМ обсягів природного газу до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи.

Відповідно до п. 1.3 договору цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного Кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання споживача до умов цього договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього договору, яку в установленому порядку оператор ГРМ направляє споживачу інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього договору, та/або сплата рахунка оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Пунктом 2.1 договору передбачено його предмет, згідно якого оператор ГРМ зобов`язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим договором.

Згідно з п. 6.1. договору оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється Споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем.

Відповідно до п. 1 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ, розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року.

Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності.

В п. 2. глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ, річна замовлена потужність (за замовчуванням) об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу, крім випадків, передбачених цією главою.

Газовий рік, згідно з п. 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ, визначається, як період часу, який розпочинається з першої газової доби жовтня поточного календарного року і триває до першої газової доби жовтня наступного календарного року.

Відповідно до п. 2 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ Оператор ГРМ зобов`язаний до 12 жовтня щорічно за підсумками газового року проінформувати споживача про фактичний обсяг споживання природного газу всіма об`єктами споживача за попередній газовий рік та одночасно повідомити його, що зазначений обсяг споживання газу за замовчуванням споживача буде визначений як розмір річної замовленої потужності споживача на наступний календарний рік. У такому повідомленні Оператор ГРМ одночасно має зазначити про: величину річної замовленої потужності на поточний календарний рік; величину потужності, яка розрахована для щомісячної оплати споживачем у поточному календарному році; величину потужності, яка розрахована для щомісячної оплати споживачем у наступному календарному році; покази лічильника природного газу/інші дані, за якими було сформовано (станом на 30 вересня поточного року) розмір річної замовленої потужності (за замовчуванням) на наступний календарний рік (для побутових споживачів).

Така інформація надається споживачеві шляхом розміщення її у платіжних документах (для побутових споживачів), особистих кабінетах споживача (за наявності), актах приймання-передачі природного газу (для споживачів, що не є побутовими).

На виконання вказаних вимог позивач а Акті приймання-передачі природного газу № ОГ00106011 від 30.09.2022 повідомив під підпис Споживача про величину річної замовленої потужності на 2023 рік, що склала 99 063,60 м3, величину потужності, яка розрахована для щомісячної оплати споживачем у 2023 році, що складає 8 255,30 м3.

В п. 6.2. Договору зазначено, що тариф, встановлений згідно з пунктом 6.1 цього розділу, є обов`язковим для Сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо його встановлення.

Постановою НКРЕКП від 22.12.2021 № 2752 (набирає чинності з 01 січня 2022) для АТ «Київоблгаз» тариф на послуги розподілу природного газу встановлено у розмірі 1,49 грн. за 1 м3 на місяць (без урахування ПДВ), що з врахуванням ПДВ становить 1,788 грн. за 1 м3 на місяць.

06.10.2022 Споживач повідомив заявою Вх. Сл-8530-810-1022 від 06.10.2022 про визначення річної замовленої потужності нової токи обліку вже існуючого контрагента на другий (наступний) 2023 календарний рік на рівні 70 000 м3 (м.Бровари, вул. Героїв Крут, 8).

21.12.2022 Споживач повідомив заявою Вх. Сл-12570-810-1222 від 21.12.2022 про визначення річної замовленої потужності нової токи обліку вже існуючого контрагента на другий (наступний) 2023 календарний рік на рівні 45 000 м3 (м.Бровари, вул. Героїв Крут, 10).

Отже, розрахунок величини річної замовленої потужності на 2023 рік становить 214 063,60 м3 (99 063,60 м3 - розрахунок фактичного споживання за 2021/2022 газовий рік та згідно абз.3 п.5 глави 6, розділу VI Кодексу ГРМ + 115 000 м3 - за заявою споживача додані нові точки обліку), та не може бути менше даного обсягу, оскільки це фактично розподілений обсяг природного газу за попередній газовий рік (з 01 жовтня 2021 року по 30 вересня 2022 року), а згідно з Постановою НКРЕКП від 22.12.2021 № 2752 тариф з 01 січня 2022 становить 1,788 грн. за 1 м3, то відповідно місячна вартість послуги з розподілу природного газу визначається наступним чином:

214 063,60 м3 : 12 * 1,788 грн./м3 = 31 895,48 грн. (щомісячний платіж).

Відповідно до вказаної величини річної замовленої потужності Споживачу було сформовано та направлено Акти наданих послуг розподілу природного газу: № ОГЯ83018436 від 31.05.2022, № ОГЯ83022842 від 30.06.2022, № ОГЯ83025554 від 31.07.2022, № ОГЯ83029971 від 31.08.2022, що у двох примірниках підписані уповноваженим представником позивача та відповідача.

Таким чином, за період травень 2023 - серпень 2023 позивач надав відповідачу послугу розподілу природного газу, а відповідач прийняв послугу на загальну суму 127 581,90 грн.

Відповідно до п. 6.4 Договору розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць.

Відповідно до п.6.6 Договору оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється Споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка Оператора ГРМ. Якщо згідно із законодавством Споживач має сплачувати Оператору ГРМ за послуги з розподілу природного газу зі свого поточного рахунку із спеціальним режимом використання, оплата послуг розподілу природного газу здійснюється з поточного рахунку із спеціальним режимом використання Споживача на поточний рахунок Оператора ГРМ кожного банківського дня згідно з алгоритмом розподілу коштів, встановленим Регулятором, та зараховується як плата за послуги розподілу природного газу в тому місяці, в якому надійшли кошти. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться Споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

Дата оплати визначається датою, на яку були зараховані кошти на рахунок Оператора ГРМ.

Відповідачем за Договором було здійснено наступні оплати на зальну суму 73 790,94 грн, за платіжними дорученнями № 410 від 28.11.2023 на суму 63 790,94 грн. та № 454 від 28.12.2023 на суму 10 000,00 грн.

Укладений 01.08.2021 р. між позивачем та відповідачем договір розподілу природного газу № 42ВТ810-16833-21 відноситься до сфери господарських зобов`язань.

Відповідно до статей 173, 181, 174 ГК України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст.179 ГК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання або між суб`єктами господарювання і не господарюючими суб`єктами юридичними особами на підставі господарських договорів є господарсько-договірними зобов`язаннями.

Згідно ст.193 ГК України, суб`єктами господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В порушення вимог чинного законодавства та умов Договору розподілу природного газу № 42ВТ810-16833-21 від 01.08.2021 Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконував.

В зв`язку з наявністю заборгованості за послуги розподілу природного газу на загальну суму 127 581,90 грн.

18.10.2023 між позивачем та відповідачем був укладений договір № 58В810-21099-23 про реструктуризацію заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу , яким була надана відповідачу розстрочка у погашенні наявної на той час заборгованості за послугу розподілу природного газу на загальну суму 127 581,90 грн.

Матеріалами справи підтверджено , що відповідач здійснив оплату в сумі 73 790,94 грн, за платіжними дорученнями № 410 від 28.11.2023 на суму 63 790,94 грн. та № 454 від 28.12.2023 на суму 10 000,00 грн.

Таким чином, станом на час звернення позивача з позовом заборгованість відповідача за розподіл природного газу становила 53 790,93 грн, яку просив стягнути позивач.

Відповідач після відкриття провадження у справі сплатив позивачеві суму 53790,93 грн за платіжною інструкцією № 540 від 27.03.2024, тому провадження у справі в частині основного боргу належить закрити за відсутністю предмету спору, а судовий збір в цій частині покласти на відповідача.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно частин 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи, що у правовідносинах сторін даного спору має місце допущене з боку відповідача порушення грошового зобов`язання за договором розподілу природного газу № 42ВТ810-16833-21 від 01.08.2021, позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача 21220, 53 грн пені. за несвоєчасну оплату послуг за розподіл природного газу отриманих в травні 2023 - серпні 2023 за період з червня 2023 по лютий 2024 року.

Положеннями частин 1, 3 статті 549 Цивільного кодексу України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Дослідивши наданий позивачем розрахунок пені, суд визнав його арифметично вірним, таким що відповідає умовам договору ( п.8.2 ), а також ЗУ «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» .

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки відповідач не виконав свої грошові зобов`язання у строки, встановлені договором, заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача 1667,47 грн.3 % річних, 1486,24 грн інфляційних втрат. у відповідності до ч.2 ст. 625 ЦК України є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю, за розрахунками позивача, які перевірені та визнані судом вірними.

Заперечення відповідача викладені у заяві про закриття провадження у справі,не приймаються судом до уваги оскільки повністю спростовуються матеріалами справи.

Укладений між позивачем та відповідачем договір № 58В810-21099-23 від 18.10.2023 про реструктуризацію заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу, не є новацією у розумінні ст.604 ЦК України.

Заміна первинного зобов`язання новим між тими самими сторонами (новація) повинна містити у новому договорі вказівку на первинне і нове зобов`язання та наміри сторін вчинити новацію.

Такого висновку дійшов Верховний Суд в результаті перегляду справи № 609/67/18 у постанові від 13 березня 2019 року (касаційне провадження № 61-43444св18). Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, Верховний Суд дійшов наступних висновків.

Аналіз статті 604 ЦК України дозволяє стверджувати, що новація - це угода про заміну первинного зобов`язання новим зобов`язанням між тими самими сторонами. Вона не припиняє правового зв`язку сторін, оскільки замість зобов`язання, дія якого припиняється, виникає узгоджене ними нове зобов`язання.

Зі змісту статті 604 ЦК України вбачається, що ознаками новації є: спосіб припинення зобов`язання; вона можлива лише між тими самими сторонами (сторонами попереднього зобов`язання); двостороннім правочином (договором); нове зобов`язання пов`язане з попереднім і спрямоване саме на заміну первісного зобов`язання новим, а не на заміну цього зобов`язання.

До умов новації згідно вимог закону віднесено наступні: нове зобов`язання повинне пов`язувати тих самих осіб, що і первісне; сторони мають досягти згоди щодо заміни одного зобов`язання іншим, а «домовленість про новацію», - це договір про заміну зобов`язання; вчиняється новація у формі двостороннього правочину (новаційного договору), який має відповідати вимогам до форми та змісту, необхідних для нового зобов`язання; наявність наміру сторін вчинити новацію, про який сторони повинні обов`язково вказати у договорі, а за відсутності такого застереження первинне зобов`язання не припиняється, а буде діяти поряд з новим; дійсність первинного зобов`язання (недійсність первинного зобов`язання веде до недійсності і нового зобов`язання, що витікає з новації, якщо ж недійсним є новаційний договір, сторони залишаються пов`язаними первинним зобов`язанням, і новація не відбувається); заміна змісту зобов`язання, або має виконуватися те саме, але на іншій правовій підставі; допустимість заміни первісного зобов`язання новим.

Отже, важливою умовою новації є наявність наміру сторін вчинити новацію, про який сторони повинні обов`язково вказати у договорі, оскільки за відсутності такого застереження первинне зобов`язання не припиняється, а буде діяти поряд із новим.

Оскільки договір № 58В810-21099-23 від 18.10.2023 про реструктуризацію заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу не містить вказівки на первинне і нове зобов`язання та намірів сторін вчинити новацію, тобто припинити існуюче і замінити новим, тому первинне зобов`язання по договору розподілу природного газу не припинене, а буде діяти поряд із новим.

Щодо стверджування відповідача, що ним не отримано акт наданих послуг за липень 2023 року, суд зазначає, що копія підписаного сторонами, в тому числі відповідачем, долучена позивачем до матеріалів справи.

Таким чином, факт порушення зобов`язання щодо своєчасної оплати послуг відповідачем перед позивачем належним чином доведений, документально підтверджений і відповідачем належними доказами не спростований, відтак, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 21220, 53грн пені, 1667,47 грн.3 % річних, 1486,24 грн інфляційних втрат є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Приписами частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд покладає витрати по сплаті судового збору на відповідача.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 233, 236, 238, 250, 252,Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "СКАН-ТЕПЛО" (04128, м. Київ, вул. Стеценка, 28/63, ідентифікаційний код 43883870) на користь Акціонерного товариства "ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ "КИЇВОБЛГАЗ" (08150, Київська область, Фастівський район, місто Боярка, вулиця Т. Шевченка, будинок 178, ідентифікаційний код 20578072) 21220, 53грн пені, 1667,47 грн.3 % річних, 1486,24 грн інфляційних втрат, 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп витрат по сплаті судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

4.В частині стягнення 53 790,93 грн основного боргу провадження у справі закрити.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене в апеляційному порядку у строки, передбачені розділом IV ГПК України.

Cуддя О.М.Ярмак