ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2024 року Справа № 915/1552/23

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Олейняш Е.М. при секретарі судового засідання Артьомові І.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області), вул. Лінія, 12, 6 станція Люстдорфської дороги, будинок 22, м. Одеса, 65114 ()

електронна пошта:

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРАНТ-Н", вул. Авангардна, 8, м. Миколаїв, 54042 ()

представник відповідача: Третьяк Г. О.

електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1

про відшкодування збитків за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища в сумі 314 667, 07 грн.

за участю представників учасників справи:

представник позивача: Міляєва Ю. Б.

представник відповідача : Третьяк Г. О.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Миколаївської області звернулась Державна екологічна інспекція Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРАНТ-Н" суму шкоди, заподіяну навколишньому природному середовищу, у вигляді збитків, нанесених державі Україна у розмірі 314 667, 07 грн. на користь держави Україна.

Позивач просить суд стягнути з відповідача судовий збір в сумі 4 720, 00 грн.

І. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 16.10.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 15.11.2023.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 15.11.2023 відкладено підготовче засідання по справі на 15.12.2023.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 15.12.2023 продовжено строк підготовчого провадження, відкладено підготовче засідання на 19.01.2024 та витребувано докази у позивача.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 19.01.2024 відкладено підготовче засідання на 01.02.2024 о 14:30 год.

Підготовче засідання у справі Господарського суду Миколаївської області № 915/1552/23, призначене на 01.02.2024 о 14:30 год. не відбулось протягом часу, визначеного судом для проведення даного засідання, зокрема, у період з 14:35 по 15:17 у Миколаївській області тривала повітряна тривога.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 01.02.2024 призначено підготовче засідання по справі на 19.03.2024.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області 19.03.2023 закрито підготовче провадження у справі та розгляд справи по суті призначено в судовому засіданні на 09.04.2024.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 09.04.2024 відкладено розгляд справи по суті в судовому засіданні на 21.05.2024.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Відповідно до Указів Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 14.03.2022 № 133/2022, від 18.04.2022 № 259/2022, від 17.05.2022 № 341/2022, від 12.08.2022 № 573/2022, від 07.11.2022 № 757/2022, від 06.02.2023 № 58/2023, від 01.05.2023 № 254/2023, від 26.07.2023 № 451/2023, від 06.11.2023 № 734/23, від 05.02.2024 № 49/2024 у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України продовжувався строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб.

Відповідно до ст. 12-2 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України.

Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється.

У разі неможливості здійснювати правосуддя судами, які діють на території, на якій введено воєнний стан, законами України може бути змінена територіальна підсудність судових справ, що розглядаються в цих судах, або в установленому законом порядку змінено місцезнаходження судів.

Створення надзвичайних та особливих судів не допускається.

В судовому засіданні 21.05.2024 судом відповідно до ч. 1 ст. 240 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ІI. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ УЧАСНИКІВ ПРОЦЕСУ.

2.1. Правова позиція позивача.

Підставою позову позивачем зазначено недотримання відповідачем вимог природоохоронного законодавства, а саме допущення забруднення земельних ресурсів (скид речовини рідкого походження на земельну ділянку, внаслідок чого площа забрудненої земельної ділянки на 3 майданчиках становить площу 8 кв. м, 37 кв. м та 50 кв. м) на території, згідно інформації Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, яка знаходиться в оренді у ТОВ "ГРАНТ_Н" за адресою вул. Індустріальна поблизу АГК "Зольний", кадастровий номер :12:024:0012, внаслідок чого державі завдано шкоду в сумі 314 667, 07 грн., розмір якої розраховано відповідно до Методики визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища від 27.10.1997 № 171.

Позовні вимоги обґрунтовано приписами ст. 13, 14 Конституції України, ст. 16, 1166 ЦК України, ст. 1, 167, 211 ЗК України, ст. 1, 35 Закону України "Про охорону земель", ст. 1, 68, 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", ст. 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель", Методикою визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища від 27.10.1997 № 171.

У відповіді на відзив (вх. № 15070/23 від 13.11.2023) позивач зазначив наступне:

- відбір проб ґрунту відбувався до моменту встановлення особи, у користуванні якої перебуває дана земельна ділянка, а також жодним законом чи нормативно-правовим актом не передбачено обов`язку запрошувати представника відповідача на відбір проб ґрунту, однак позивачем було запрошено директора ТОВ "ГРАНТ-Н" 19.11.2020 на розгляд справи та надання пояснень з визначеного питання, на який від відповідача ніхто не з`явився;

- з метою до судового врегулювання спору Інспекція зверталась до відповідача із претензією;

- Інспекція зверталась із запитом до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, яким повідомлено, що земельна ділянка, на якій вчинено забруднення має кадастровий номер :12:024:0012, належить до комунальної власності та перебуває в оренді у відповідача. Водночас відповідачем не спростовано, що він є землекористувачем. Крім того, умовами договору оренди не передбачено право орендаря передавати земельну ділянку в суборенду, тобто відсутні підстави вважати, що земельна ділянка, на який вчинено забруднення, перебувала у користуванні третіх осіб.

Правова позиція обґрунтована ст. 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища".

2.2. Правова позиція (заперечення) відповідача.

У відзиві на позовну заяву (вх. № 14566/23 від 02.11.2023), запереченнях (вх. № 15388/23 від 21.11.2023) та поясненнях (вх. № 1153/24 від 29.01.2024) відповідач просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог з огляду на наступне:

- акти обстеження та акт відбору проб ґрунтів складено за відсутності представника відповідача та про проведення вказаних заходів відповідачу взагалі не повідомлялось;

- оглядом схеми відбору проб ґрунтів (Додаток № 1 до акту відбору проб ґрунтів за № 28 від 19.10.2020) та копій інших документів, долучених до позовної заяви, не можливо встановити, що місце скиду рідкої речовини рідкого походження на земельну ділянку, відбір ґрунту та обстеження відбувалось саме на земельній ділянці з кадастровим номером :12:024:0012, яка перебуває у тимчасовому користуванні відповідача;

- на час складання актів обстеження та акту відбору ґрунтів відповідач не здійснював будь-яку господарську діяльність, в тому числі діяльність, пов`язану зі скидом рідкої речовини рідкого походження на земельну ділянку, тому не міг здійснити забруднення земельної ділянки яка перебуває у тимчасовому користуванні. 26.11.2020 відповідачем розпочато нове будівництво посту охорони по вул. Індустріальній поблизу АГК в Заводському район м. Миколаєва, що підтверджується повідомленням про початок та реєстрація декларації, тобто на час складання актів обстеження та акту відбору грунтів жодної діяльності на даній земельній діяльності не проводилося. Таким чином, вищевикладені обставини спростовують вину відповідача за завдання збитків за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища;

- позивачем не надано документів, що підтверджують причинний зв`язок між протиправною поведінкою відповідача та завданою шкодою;

- на час складання акту обстеження від 19.10.2020 та від 21.10.2020 земельна ділянка з кадастровим номером :12:024:0012 взагалі була вільна від будь-яких забудов та господарська діяльність на вказаній земельній ділянці не здійснювалась;

- акти обстеження, а також акт відбору проб ґрунтів, протокол вимірювання показників складу та властивості ґрунтів не містять посилання на GPS координати та дані Публічної кадастрової карти України, а також не містять і посилання на вимірювальний пристрій, яким визначались GPS координати (назва, модель, серійний номер) та свідоцтво калібрування вимірювального пристрою, який застосовувався при визначенні GPS координат. Зі змісту листа Державної екологічної інспекції у Миколаївській області від 20.10.2020 вбачається, що позивач сам визначив кадастровий номер земельної ділянки. Проте, до повноважень Державної екологічної інспекції не належить повноваження щодо визначення меж земельної ділянки.

- згідно акту обстеження від 21.10.2020 в ході обстеження здійснювалась фото та відео фіксація. Проте, даний акт не містить посилання на електронні пристрої, саме якими здійснювалась фото та відео фіксація.

Заперечення обґрунтовано приписами ст. 11, 16, 1166, Закону України "Про землеустрій", п. 4 Положення про Державну екологічну інспекцію України, затверджену постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.201 за №275 та судовою практикую.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН З ПОСИЛАННЯМ НА ДОКАЗИ, НА ПІДСТАВІ ЯКИХ ВСТАНОВЛЕНІ ВІДПОВІДНІ ОБСТАВИНИ.

Розглянувши матеріали справи, керуючись принципом верховенства права, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд встановив наступне.

Обставини справи щодо укладання договору оренди земельної ділянки та здійснення будівництва.

Відповідно до інформації виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 07.12.2020 між Миколаївською міською радою та ТОВ "ГРАНТ-Н" укладено договір оренди землі від 24.02.2017 №11334 на оренду земельної ділянки площею 41 235 кв.м для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості по вул. Індустріальній, поблизу АГК зі строком дії до 24.02.2027.

Так, 24.02.2017 між Миколаївською міською радою (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ГРАНТ-Н" (орендар) укладено договір оренди землі від 24.02.2017 зі строком дії 10 років, відповідно до умов якого Миколаївська міська рада на підставі рішення Миколаївської міської ради від 18.06.2015 року №48/14, протоколу №1 проведення земельних торгів з продажу права оренди на земельну ділянку комунальної власності від 15.12.2016 року, платіжних доручень №267 від 06.12.2016 року та №274 від 20.12.2016 року про оплату ціни продажу права оренди земельної ділянки передає, а ТОВ "ГРАНТ-Н" приймає в оренду земельну ділянку для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості по вулиці Індустріальній, поблизу АГК в Заводському районі міста Миколаєва (п. 1.1, 1.3 договору).

Відповідно до п. 2.1. договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 41235 /сорок одна тисяча двісті тридцять п`ять/ кв.м, без права передачі її в суборенду (кадастровий номер: :12:024:0012).

Відповідно до п. 5.1. договору земельна ділянка передається в оренду для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості.

Відповідно до п. 5.3 договору умови збереження стану об`єкта оренди:

- орендар зобов`язується дотримуватись вимог чинного законодавства, екологічної безпеки землекористування;

- при здійсненні діяльності, пов`язаної з порушенням поверхневого шару ґрунту, орендар зобов`язаний здійснити знімання, складування, зберігання поверхневого шару ґрунту.

Відповідно до п.п. б) п. 9.1. договору орендодавець має право вимагати від орендодавця, зокрема, додержання екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів, державних стандартів, норм і правил, проектних рішень, місцевих правил забудови населених пунктів.

26.11.2020 відповідно до інформації з Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва (ЄДЕССБ) замовником будівництва ТОВ "ГРАНТ-Н" зареєстровано повідомлення про початок виконання будівельних робіт за № МК23, назва об`єкт будівництва "Нове будівництво посту охорони по вул. Індустріальній поблизу АГК в Заводському районі м. Миколаєва", площа забудови 26, 4 кв. м.

01.03.2021 в ЄДЕССБ зареєстровано декларацію про готовність до експлуатації об`єкту "Нове будівництво посту охорони по вул. Індустріальній поблизу АГК в Заводському районі м. Миколаєва" від 01.03.2021 за номером МК20.

20.09.2023 на замовлення ТОВ "ГРАНТ-Н" виготовлено технічний паспорт на виробничу будівлю за адресою: Миколаївська обл., Миколаївський район, Миколаївська територіальна громада, м. Миколаїв (станом на 01.01.2021), вул. Індустріальна, 1-Н. Рік спорудження / реконструкції 2020.

Обставини справи щодо виявлення та фіксації порушення природоохоронного законодавства.

19.10.2020 виїздом на місце за зверненням Чернова М. А. фахівцями Державної екологічної інспекції у Миколаївській області проведено обстеження та складено акт обстеження від 19.10.2020, в результаті якого зафіксовано, що "під час огляду земельної ділянки, розташованої у Заводському районі м. Миколаєва, поблизу автокооперативу "Зольний" та ТОВ "Екотранс", зафіксовано місце скиду рідкої речовини невідомого походження з металевої труби на земельну ділянку. Рідка речовина парувала, в місці скиду утворилося багно. Під час проведення заходу відібрані проби води та ґрунту. В ході обстеження здійснювалося відео та фото фіксація".

В цей же день за результатами відбору проб ґрунтів з метою підтвердження факту забруднення ґрунту на території Заводського району, м. Миколаєва, поблизу автогаражного кооперативу та ТОВ "Екотранс", про що складено Акт відбору проб ґрунтів № 28 від 19.10.2020. Так, співробітниками екоінспекції було відібрано проби ґрунту у наступних місцях:

- проба № 1 - земельна ділянка на відстані 2 м на південь від автогаражного кооперативу "Зольний" та вздовж вул. Індустріальній, точка 1 (фонова проба);

- проба № 2 - земельна ділянка на відстані 10 м на південь від автогаражного кооперативу "Зольний" та вздовж вул. Індустріальної, місце імовірного забруднення, точка 2.

До акту відбору проб додається схема відбору проб, складена державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Миколаївської області - головного спеціаліста Проневич І. О.

21.10.2020 виїздом на місце за зверненням Чернова М. А. фахівцями Державної екологічної інспекції у Миколаївській області проведено обстеження та складено акт обстеження від 21.10.2020, в результаті якого зафіксовано, що "відповідно до звернення на «гарячу лінію» Державної екологічної інспекції у Миколаївській області від 19.10.2020 ОСОБА_1 співробітниками ДЕІ у Миколаївській області було здійснено виїзд стосовно витікання (скиду) невідомої речовини з інтервалом кожні 10 хв. Під час огляду території та земельної ділянки, розташованій у Заводському районі м. Миколаєва, поблизу АГК "Зольний" та ТОВ "Екотранс" зафіксовано місце скиду рідкої речовини невідомого походження на земельну ділянку. Речовина мала температуру 40 градусів по Цельсію та виділялась пара. В місці скиду утворилось багно зі специфічним запахом. Під час проведення заходу було здійснено відбір проб ґрунту та води з труби та водойму. Даний акт обстеження є продовженням встановлення площі імовірного забруднення від 19.10.2020 в зв`язку з настанням темної пори доби. В ході обстеження здійснювалась фото- та відео фіксація. Інспекторами було здійснено заміри території, де виявлено забруднення. Площа ймовірного забруднення складає 87 кв. м. Заміри проводились рулеткою вимірювальною металевою (зав. № 6001, свідоцтво про калібрування № UA04№03237 від 24.09.2020).

09.11.2020 відділом інструментально-лабораторного контролю Державної екологічної інспекції у Миколаївській області проведено вимірювання показників складу та властивостей ґрунтів, відібраних на території Заводського району, м. Миколаєва, поблизу автогаражного кооперативу "Зольний" та ТОВ "Екотранс", про що складено Протоколи № 28 та № 29 вимірювання показників складу та властивостей ґрунтів від 09.11.2020.

Відповідно до п. 3 Протоколів при вимірюванні застосовані такі основні засоби вимірювальної техніки:

- фотометр фотоелектричний КВК-3, зав. № 9201630, свідоцтва № 41/114 від 17.04.2021;

- ваги електронні А-500 «AXIS», зав. № 8099, свідоцтво № 65/1 023 до 27.11.2020;

- ваги електронні АВТ 220-4М, зав. WB06B0003, свідоцтво № 65/1 022 до 27.11.2020;

- іономір лабораторний типу «И-160М», зав. № 750014, свідоцтво № 41/115 до 17.04.2021.

В додатках до протоколів відображено результати вимірювань, зокрема, показники перевищення речовин по трьом земельним ділянкам площею 8 кв. м., 37 кв. м. та 50 кв.м., з яких відбирались проби.

20.10.2020 Держекоінспекція у Миколаївській області звернулась до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області з листом № 4/04-05/3067 від 20.10.2020, в якому просила надати вичерпну інформацію про користувача (власника) земельної ділянки, що знаходиться на території м. Миколаєва, GPS координати 46.943576. 31.951252 та відповідно до даних Публічної кадастрової карти України кадастровий номер: :12:024:0012, показники облікових одиниць вищевказаної земельної ділянки ІКК є наступними: 1) район: м. Миколаїв; 2) КОАТУУ:; 3) зона: 12; 4) квартал: 024 та надати письмову довідку щодо нормативної грошової оцінки земельної ділянки грн./кв.м. з метою визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок забруднення земель.

Відповідно до інформації Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 30.10.2020 № 14-0.4-7582/2-20 на земельну ділянку з кадастровим номером :12:024:0012 комунальної власності, яка знаходиться за адресою: Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Індустріальна, поблизу АГК, площею 4,1235 га, категорія земель - землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення, цільове призначення - 11.02 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємства переробної, машинобудівної та іншої промисловості, в реєстрі речового права на нерухоме майно зареєстровано договір оренди з Товариством з обмеженою відповідальністю "ГРАНТ-Н", дата державної реєстрації речового права 24.02.2017, строк дії речового права до 24.02.2027; нормативна оцінка 1 кв. м зазначеної земельної ділянки станом на 01.01.2020 з урахуванням коефіцієнта індексації становить 875,90 грн.

13.11.2020 Державна екологічна інспекція у Миколаївської області звернулася з листом № 4/04-05/3321 від 13.11.2020 до директора ТОВ "ГРАНТ-Н", яким запропонувала останньому прибути 19.11.2020 о 10:00 до Державної екологічної інспекції у Миколаївської області для надання пояснень щодо несприятливої екологічної ситуації (забруднення земельних ресурсів на території, яка знаходиться в оренді ТОВ "ГРАНТ-Н") за адресою: м. Миколаїв, вул. Індустріальна, поблизу АГК "Зольний", кадастровий номер :12:024:0012.

На підтвердження факту направлення листа на адресу відповідача позивачем подано суду квитанцію поштового відправлення та конверт поштового відправлення з довідкою про причини повернення ("за закінченням терміну зберігання") (ідентифікатор поштового відправлення 430).

23.02.2021 Держекоінспекція звернулася до ТОВ "ГРАНТ-Н" з претензією № 25 від 23.02.2021, в якій вимагала відшкодувати збитки в розмірі 314 667, 07 грн. шляхом перерахування грошових коштів до державного бюджету.

До претензії додано розрахунки розміру шкоди, зумовленої забрудненням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства (при наявності інформації про забруднюючу речовину за результатами інструментально-лабораторного контрою) ТОВ "ГРАНТ-Н" від 11.12.2020, а саме:

- шкода, завдана земельній ділянці площею 8 кв.м., становить 28 904, 70 грн.;

- шкода, завдана земельній ділянці площею 37 кв. м., становить 121 531, 12 грн.;

- шкода, завдана земельній ділянці площею 50 кв. м., становить 164 231, 25 грн.

Факт направлення претензії та отримання 02.05.2021 претензії відповідачем підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення (ідентифікатор поштового відправлення 179).

Відповідачем не подано суду доказів відшкодування шкоди, завданої земельним ресурсам, у зв`язку з чим Інспекція звернулась до суду з відповідним позовом.

ІV. ДЖЕРЕЛА ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Відповідно до ст. 16 Конституції України забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України, подолання наслідків Чорнобильської катастрофи - катастрофи планетарного масштабу, збереження генофонду Українського народу є обов`язком держави.

Відповідно до ст. 66 Конституції України кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодування позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю (постанова Верховного Суду від 14.06.2022 у справі № 904/2078/21).

Стаття 1166 ЦК України унормовує загальні підстави для відшкодування шкоди в рамках позадоговірних (деліктних) зобов`язань. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає за наявності вини заподіювача шкоди. Фактичною підставою для застосування такого виду відповідальності є вчинення особою правопорушення. Юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення. При цьому для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки; збитків; причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками; вини (постанова ВС від 11.02.2021 у справі № 922/1816/20).

Аналогічно стосовно складу цивільного правопорушення вказував Верховний Суд у постановах від 18.04.2018 у справі № 904/4933/17, від 12.06.2018 у справі № 908/999/17, від 25.02.2020 у справі № 908/581/19 та від 10.04.2018 у справі № 923/771/16.

Підставою деліктної відповідальності є протиправне винне діяння особи, яка завдала шкоду. Для відшкодування завданої шкоди необхідно довести такі факти як неправомірність поведінки особи; вина заподіювача шкоди; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою.

Наявність всіх зазначених умов є обов`язковим для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

У даних правовідносинах саме на Інспекцію покладається обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. В свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях (діях його працівників) відсутня вина у заподіянні шкоди (постанова ВС від 02.02.2021 у справі № 911/2005/13).

У деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

У свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях (діях його працівників) відсутня вина у заподіянні шкоди. Тобто вирішуючи спір про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, господарський суд виходить з презумпції вини правопорушника (постанова ВС від 23.04.2024 у справі № 911/1549/22).

У пункті 5.30 постанови від 12.03.2019 у справі № 920/715/17 Велика Палата Верховного Суду, вирішуючи виключну правову проблему стосовно самостійного встановлення господарськими судами незаконності дій органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування під час розгляду справ про відшкодування шкоди, дійшла висновку, що питання наявності між сторонами деліктних зобов`язань та цивільно-правової відповідальності за заподіяну шкоду перебуває у площині цивільних правовідносин потерпілого та держави, а господарський суд самостійно встановлює наявність чи відсутність складу цивільного правопорушення, який став підставою для стягнення шкоди, оцінюючи надані сторонами докази.

Збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони, що обмежує його інтереси як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також у не одержаних кредитором доходах, які б він одержав, якби зобов`язання було виконано боржником (пункт 6.14 постанови Великої Палати Верховного Суду від 14.04.2020 у справі № 925/1196/18).

Закон України "Про охорону навколишнього природного середовища" визначає правові, економічні та соціальні основи організації охорони навколишнього природного середовища в інтересах нинішнього і майбутніх поколінь.

Відповідно до п.п. "і" ч. 1 ст. 3 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" основними принципами охорони навколишнього природного середовища є компенсація шкоди, заподіяної порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси.

Відповідно до ст. 34 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" завдання контролю у галузі охорони навколишнього природного середовища полягають у забезпеченні додержання вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища всіма державними органами, підприємствами, установами та організаціями, незалежно від форм власності і підпорядкування, а також громадянами.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність.

Відповідальність за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища несуть особи, винні у: а) порушенні прав громадян на екологічно безпечне навколишнє природне середовище; б) порушенні норм екологічної безпеки; в) порушенні вимог законодавства про оцінку впливу на довкілля, у тому числі поданні завідомо неправдивого звіту з оцінки впливу на довкілля чи висновку з оцінки впливу на довкілля; г) неврахуванні у встановленому порядку результатів оцінки впливу на довкілля та невиконанні екологічних умов, визначених у висновку з оцінки впливу на довкілля; е) порушенні екологічних вимог при проектуванні, розміщенні, будівництві, реконструкції, введенні в дію, експлуатації та ліквідації підприємств, споруд, пересувних засобів та інших об`єктів; є) допущенні наднормативних, аварійних і залпових викидів і скидів забруднюючих речовин та інших шкідливих впливів на навколишнє природне середовище; ж) перевищенні лімітів та порушенні інших вимог використання природних ресурсів; з) самовільному спеціальному використанні природних ресурсів; і) невжитті заходів щодо попередження та ліквідації екологічних наслідків аварій та іншого шкідливого впливу на навколишнє природне середовище; ї) невиконанні розпоряджень органів, які здійснюють державний контроль у галузі охорони навколишнього природного середовища, та вчиненні опору їх представникам; й) порушенні природоохоронних вимог при зберіганні, транспортуванні, використанні, знешкодженні та захороненні хімічних засобів захисту рослин, мінеральних добрив, токсичних радіоактивних речовин та відходів; к) невиконанні вимог охорони територій та об`єктів природно-заповідного фонду та інших територій, що підлягають особливій охороні, видів тварин і рослин, занесених до Червоної книги України; л) відмові від надання своєчасної, повної та достовірної інформації про стан навколишнього природного середовища, а також про джерела забруднення, у приховуванні випадків аварійного забруднення навколишнього природного середовища або фальсифікації відомостей про стан екологічної обстановки чи захворюваності населення; м) приниженні честі і гідності працівників, які здійснюють контроль в галузі охорони навколишнього природного середовища, посяганні на їх життя і здоров`я; н) порушенні природоохоронних вимог під час провадження діяльності, пов`язаної з поводженням з генетично модифікованими організмами; о) порушенні вимог законодавства України при здійсненні стратегічної екологічної оцінки.

Законодавством України може бути встановлено відповідальність і за інші порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Відповідно до ст. 149 ГК України суб`єкти господарювання використовують у господарській діяльності природні ресурси в порядку спеціального або загального природокористування відповідно до цього Кодексу та інших законів.

Відповідно до ст. 151 ГК України суб`єктам господарювання для здійснення господарської діяльності надаються в користування на підставі спеціальних дозволів (рішень) уповноважених державою органів земля та інші природні ресурси (в тому числі за плату або на інших умовах).

Порядок надання у користування природних ресурсів громадянам і юридичним особам для здійснення господарської діяльності встановлюється земельним, водним, лісовим та іншим спеціальним законодавством.

Відповідно до абз. 7 ч. 1 ст. 153 ГК України суб`єкт господарювання, здійснюючи господарську діяльність, зобов`язаний, зокрема, відшкодовувати збитки, завдані ним власникам або первинним користувачам природних ресурсів.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1 ЗК України (тут і далі в редакції станом на 16.10.2020) земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Використання власності на землю не може завдавати шкоди правам і свободам громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 ЗК України завданням земельного законодавства є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель.

Відповідно до п. а), д) ст. 5 ЗК України земельне законодавство базується на таких принципах, зокрема: поєднання особливостей використання землі як територіального базису, природного ресурсу і основного засобу виробництва; пріоритету вимог екологічної безпеки.

Відповідно до ст. 162 ЗК України охорона земель - це система правових, організаційних, економічних та інших заходів, спрямованих на раціональне використання земель, запобігання необґрунтованому вилученню земель сільськогосподарського і лісогосподарського призначення, захист від шкідливого антропогенного впливу, відтворення і підвищення родючості ґрунтів, підвищення продуктивності земель лісогосподарського призначення, забезпечення особливого режиму використання земель природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення.

Відповідно до ч. 2 ст. 164 ЗК України порядок охорони земель встановлюється законом.

Відповідно до п. в) ч. 1 ст. 164 ЗК України охорона земель включає, зокрема: захист земель від ерозії, селів, підтоплення, заболочування, вторинного засолення, переосушення, ущільнення, забруднення відходами виробництва, хімічними та радіоактивними речовинами та від інших несприятливих природних і техногенних процесів.

Відповідно до п. в) ч. 1 ст. 211 ЗК України громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за такі порушення, зокрема, псування сільськогосподарських угідь та інших земель, їх забруднення хімічними та радіоактивними речовинами і стічними водами, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами.

Відповідно до ч. 2 ст. 211 ЗК України законом може бути встановлено відповідальність і за інші порушення земельного законодавства.

Закон України "Про охорону земель" (тут і далі в редакції станом на 16.10.2020) визначає правові, економічні та соціальні основи охорони земель з метою забезпечення їх раціонального використання, відтворення та підвищення родючості ґрунтів, інших корисних властивостей землі, збереження екологічних функцій ґрунтового покриву та охорони довкілля.

Відповідно до абз. 1 ст. 1 Закону України "Про охорону земель" охорона земель - система правових, організаційних, економічних, технологічних та інших заходів, спрямованих на раціональне використання земель, запобігання необґрунтованому вилученню земель сільськогосподарського призначення для несільськогосподарських потреб, захист від шкідливого антропогенного впливу, відтворення і підвищення родючості ґрунтів, підвищення продуктивності земель лісового фонду, забезпечення особливого режиму використання земель природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про охорону земель" наступні поняття вживаються у такому значенні, зокрема:

ґрунт - природно-історичне органо-мінеральне тіло, що утворилося на поверхні земної кори і є осередком найбільшої концентрації поживних речовин, основою життя та розвитку людства завдяки найціннішій своїй властивості - родючості;

забруднення ґрунтів - накопичення в ґрунтах речовин, які негативно впливають на їх родючість та інші корисні властивості.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про охорону земель" об`єктом особливої охорони держави є всі землі в межах території України.

Відповідно до абз. 2, 3, 8, 11 ст. 35 Закону України "Про охорону земель" власники і землекористувачі, в тому числі орендарі, земельних ділянок при здійсненні господарської діяльності зобов`язані, зокрема:

дотримуватися вимог земельного та природоохоронного законодавства України;

проводити на земельних ділянках господарську діяльність способами, які не завдають шкідливого впливу на стан земель та родючість ґрунтів;

своєчасно інформувати відповідні органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування щодо стану, деградації та забруднення земельних ділянок;

забезпечувати захист земель від ерозії, виснаження, забруднення, засмічення, засолення, осолонцювання, підкислення, перезволоження, підтоплення, заростання бур`янами, чагарниками і дрібноліссям;

уживати заходів щодо запобігання негативному і екологонебезпечному впливу на земельні ділянки та ліквідації наслідків цього впливу.

Відповідно до ст. 56 Закону України "Про охорону земель" юридичні і фізичні особи, винні в порушенні законодавства України про охорону земель, несуть відповідальність згідно із законом.

Застосування заходів дисциплінарної, цивільно-правової, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від відшкодування шкоди, заподіяної земельним ресурсам.

Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства України про охорону земель, підлягає відшкодуванню в повному обсязі.

Закон України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" (тут і далі в редакції станом на 16.10.2020) визначає правові, економічні та соціальні основи організації здійснення державного контролю за використанням та охороною земель і спрямований на забезпечення раціонального використання і відтворення природних ресурсів та охорону довкілля.

Відповідно до абз. 3 ст. 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні, зокрема:

забруднення земель - накопичення в ґрунтах і ґрунтових водах внаслідок антропогенного впливу пестицидів і агрохімікатів, важких металів, радіонуклідів та інших речовин, вміст яких перевищує природний фон, що призводить до їх кількісних або якісних змін.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" основними завданнями державного контролю за використанням та охороною земель є:

забезпечення додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, фізичними та юридичними особами земельного законодавства України;

забезпечення реалізації державної політики у сфері охорони та раціонального використання земель;

запобігання порушенням законодавства України у сфері використання та охорони земель, своєчасне виявлення таких порушень і вжиття відповідних заходів щодо їх усунення;

забезпечення додержання власниками землі та землекористувачами нормативів у сфері охорони та використання земель, запобігання забрудненню земель та зниженню родючості ґрунтів, погіршенню стану рослинного і тваринного світу, водних та інших природних ресурсів.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" об`єктом державного контролю за використанням та охороною земель є всі землі в межах території України.

Відповідно до ч. 2 ст. 5 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" державний контроль за дотриманням вимог законодавства України про охорону земель здійснює центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Методика визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства, затверджена наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 27.10.1997 № 171 (тут і далі в редакції від 06.05.2007) розроблена відповідно до Законів України "Про охорону навколишнього природного середовища", "Про відходи" та інших нормативно-правових актів.

Відповідно до п. 1.2 Методики Методика встановлює порядок розрахунку розмірів відшкодування шкоди суб`єктами господарювання та фізичними особами в процесі їх діяльності через забруднення земель хімічними речовинами, їх засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами, і поширюється на всі землі України незалежно від форм їх власності.

Відповідно до п. 1.3 Методики Методика застосовується під час встановлення розмірів шкоди від забруднення (засмічення) земель будь-якого цільового призначення, що сталося внаслідок несанкціонованих (непередбачених проектами, дозволами) скидів (викидів) речовин, сполук і матеріалів, внаслідок порушення норм екологічної безпеки у разі зберігання, транспортування та проведення вантажно-розвантажувальних робіт, використання пестицидів і агрохімікатів, токсичних речовин, виробничих і побутових відходів; самовільного розміщення промислових, побутових та інших відходів.

Відповідно до п. 3.1 Методики землі вважаються забрудненими, якщо в їх складі виявлені негативні кількісні або якісні зміни, що сталися в результаті господарської діяльності чи впливу інших чинників. При цьому зміни можуть бути зумовлені не тільки появою в зоні аерації нових шкодочинних речовин, яких раніше не було, а і збільшенням вмісту речовин, що перевищує їх гранично допустиму концентрацію, які характерні для складу незабрудненого ґрунту або у порівнянні з даними агрохімічного паспорта (для земель сільськогосподарського призначення).

Відповідно до п. 3.3 Методики факти забруднення (засмічення) земель встановлюються уповноваженими особами, які здійснюють державний контроль за додержанням вимог природоохоронного законодавства шляхом оформлення актів перевірок, протоколів про адміністративне правопорушення та інших матеріалів, що підтверджують факт забруднення та засмічення земель.

Відповідно до п. 4.1 Методики розміри шкоди обчислюються уповноваженими особами, що здійснюють державний контроль за додержанням вимог природоохоронного законодавства, на основі актів перевірок, протоколів про адміністративне правопорушення та інших матеріалів, що підтверджують факт забруднення земель, протягом шести місяців з дня виявлення порушення.

Відповідно до п. 4.2 Методики основою розрахунків розміру шкоди від забруднення земель є нормативна грошова оцінка земельної ділянки, яка зазнала забруднення.

Відповідно до п. 4.7 Методики довідку про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, що зазнала забруднення, надають територіальні органи спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів.

Відповідно до п. 1 Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 2017 року № 275, Державна екологічна інспекція України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів і який реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Відповідно до п.п. 3, 8, 8 п. 4. Положення Держекоінспекція відповідно до покладених на неї завдань:

проводить перевірки (у тому числі документальні) із застосуванням інструментально-лабораторного контролю, складає відповідно до законодавства акти за результатами здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства з питань, що належать до її компетенції, надає обов`язкові до виконання приписи щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства, інформує дозвільні органи про надані приписи суб`єктам господарювання, що провадять діяльність на підставі дозволів у сфері охорони навколишнього природного середовища, та здійснює контроль за їх виконанням і здійснює лабораторні вимірювання (випробування);

пред`являє претензії про відшкодування шкоди, збитків і втрат, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства з питань, що належать до її компетенції, та розраховує їх розмір, звертається до суду з відповідними позовами;

здійснює розрахунок розміру шкоди, збитків і втрат, завданих навколишньому природному середовищу та природним ресурсам держави з питань, що належать до її компетенції, внаслідок виникнення аварій, надзвичайних ситуацій, військової агресії, військових, терористичних або інших злочинних дій, у тому числі з початку дії правового режиму воєнного стану.

V. ВИСНОВКИ СУДУ.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов наступного висновку.

24.02.2017 між Миколаївською міською радою (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ГРАНТ-Н" (орендар) укладено договір оренди землі від 24.02.2017 зі строком дії 10 років, відповідно до умов якого Миколаївська міська рада передала, а ТОВ "ГРАНТ-Н" прийняло в оренду земельну ділянку загальною площею 41 235 кв.м. (кадастровий номер: :12:024:0012) без права передачі її в суборенду для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості по вулиці Індустріальній, поблизу АГК в Заводському районі міста Миколаєва (п. 1.1, 1.3, 2.1, 5.1 договору).

Отже, відповідач є землекористувачем вищевказаної земельної ділянки (ст. 93 ЗК України) та несе відповідальність за забруднення земель (ст. 211 ЗК України).

Судом встановлено, що відповідачем допущено забруднення земельних ресурсів, а саме витікання (скид) речовини рідкого походження на земельну ділянку за адресою вул. Індустріальна у Заводському районі м. Миколаєва, поблизу АГК "Зольний" та ТОВ "Екотранс", внаслідок чого площа забрудненої земельної ділянки на 3 майданчиках становить площу 8 кв. м, 37 кв. м та 50 кв. м.

Відповідач зазначив, що акти обстеження та акт відбору проб ґрунтів складено за відсутності представника відповідача. Позивач зазначив, що відбір проб ґрунту відбувався до моменту встановлення особи, у користуванні якої перебуває дана земельна ділянка, а також жодним законом чи нормативно-правовим актом не передбачено обов`язку запрошувати представника відповідача на відбір проб ґрунту, однак позивачем було запрошено директора ТОВ "ГРАНТ-Н" 19.11.2020 на розгляд справи та надання пояснень з визначеного питання, на який від відповідача ніхто не з`явився. Викладені обставини відповідачем не спростовано.

Місця скиду речовини, а також місця відбору проб встановлено працівниками держекоінспекції під час обстеження території та відбору проб, заміри проводились рулеткою вимірювальною металевою (зав. № 6001, свідоцтво про калібрування № UA04№03237 від 24.09.2020), що відображено в актах обстеження, актах відбору проб від 19.10.2020, від 21.10.2020. Так, в актах відбору проб працівниками держекоінспекції зафіксовано місце відбору та прив`язка до місцевості ділянок, на яких допущено забруднення, зокрема, відстані в метрах та напрямок відображено відносно нерухомих об`єктів. Згідно інформації Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 30.10.2020 № 14-0.4-7582/2-20, наданої на запит позивача, на земельну ділянку з кадастровим номером :12:024:0012 комунальної власності, яка знаходиться за адресою: Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Індустріальна, поблизу АГК, площею 4,1235 га, категорія земель - землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення, цільове призначення - 11.02 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємства переробної, машинобудівної та іншої промисловості, в реєстрі речового права на нерухоме майно зареєстровано договір оренди з Товариством з обмеженою відповідальністю "ГРАНТ-Н".

Відповідач зазначає, що оглядом схеми відбору проб ґрунтів та копій інших документів не можливо встановити, що місце скиду рідкої речовини, відбір ґрунту та обстеження відбувалось саме на земельній ділянці з кадастровим номером :12:024:0012, яка перебуває у тимчасовому користуванні відповідача.

Враховуючи, що в актах відбору проб зафіксовано місця скиду речовини з прив`язкою на місцевості до об`ктів нерухомого майна, тобто місце розташування земельних ділянок, на який допущено забруднення, є визначеним на місцевості, враховуючи відсутність будь-яких доказів (зокрема, висновку експерта), які б спростовували факт скиду речовини саме на земельній ділянці з кадастровим номером :12:024:0012, суд дійшов висновку, що обставина забруднення земельної ділянки з кадастровим номером :12:024:0012 є доведеною.

Відповідач також зазначає, що на час складання актів обстеження та акту відбору ґрунтів відповідач не здійснював будь-яку господарську діяльність, в тому числі діяльність, пов`язану зі скидом рідкої речовини рідкого походження на земельну ділянку, тому не міг здійснити забруднення земельної ділянки, яка перебуває у тимчасовому користуванні, вказуючи на те, що лише 26.11.2020 відповідачем розпочато нове будівництво посту охорони по вул. Індустріальній поблизу АГК в Заводському район м. Миколаєва.

Водночас суд зазначає, що: 1) в оренду відповідачу передано земельну ділянку загальною площею 41 235 кв.м. для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості; 2) відповідно до повідомлення про початок виконання будівельних робіт за № МК23 від 26.11.2020, декларації про готовність до експлуатації об`єкту від 01.03.2021, технічного паспорту на виробничу будівлю площа забудови об`єкта будівництва (посту охорони) становить 26, 4 кв. м., що є значно меншим за розмір орендованої земельної ділянки; 3) матеріали справи не містять доказів передачі в суборенду земельної ділянки, крім того, умовами договору оренди прямо передбачено заборону на передачу земельної ділянки в суборенду; 4) матеріали справи не містять жодних доказів, що відповідачем не здійснювалась підприємницька діяльність у спірний період, що земельна ділянка площею 41 235 кв.м. не використовувалась з метою, з якою надавалась в оренду.

Як вказано вище, факт витікання (скиду) речовини рідкого походження на земельну ділянку зафіксовано державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища та складено акти відбору проб ґрунтів № 28 від 19.10.2020. Результати вимірювання показників складу та властивостей ґрунтів зафіксовано у протоколах № 28 від 09.11.2020, № 29 від 09.11.2020 відповідно, які були виконані відділом інструментально-лабораторного контролю Миколаївської області Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області).

У зв`язку з допущенням забруднення земельних ресурсів Держекоінспекцією розраховано розмір збитків, заподіяних державі внаслідок порушення відповідачем законодавства про охорону земель відповідно до Методики визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства, затвердженої Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища № 171 від 27.10.1997 року. Розмір збитків, заподіяних державі внаслідок порушення відповідачем законодавства про охорону земель, становить 314 667, 07 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення, оскільки матеріалами справи доведено склад цивільного правопорушення: протиправну поведінку відповідача ТОВ «ГРАНТ-Н», який є землекористувачем земельної ділянки та несе відповідальність за дотримання законодавства з охорони навколишнього природного середовища, зокрема забруднення ґрунтів (витікання (скид) речовини рідкого походження на земельну ділянку); наслідки у виді забруднення ґрунтів та завдання збитків в розмірі 314 667, 07 грн. внаслідок допущення забруднення земельних ресурсів, що свідчить і про наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою та наслідками, адже шкода виступає об`єктивним наслідком поведінки відповідача через недотримання вимог природоохоронного законодавства; вину суб`єкта господарювання - невжиття своєчасних заходів для запобігання забруднення земельних ресурсів. Розрахунок розміру збитків виконано позивачем відповідно до положень п. 4.6 Методики № 171, розмір яких (збитків) не спростовано жодними доказами у справі.

Позов підлягає задоволенню.

VІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судовий збір відповідно до ст. 129 ГПК України в розмірі 4 720, 00 грн. слід відшкодувати позивачу з відповідача.

Керуючись ст. 129, 233, 236-238, 240, 241, 254, 256 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРАНТ-Н", вул. Авангардна, 8, м. Миколаїв, 54042 () на користь держави Україна на розрахунковий рахунок UA 0014480 фонду охорони навколишнього природного середовища отримувача: Миколаїв.ГУК/Заводськ. р-н / 24062100, казначейство України (ел. адм. подат.): код класифікації доходів бюджету - 24062100, грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності:

- 314 667, 07 грн. (триста чотирнадцять тисяч шістсот шістдесят сім грн. 07 коп.) - суми шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, у вигляді збитків, нанесених державі Україна.

3. Стягнути з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРАНТ-Н", вул. Авангардна, 8, м. Миколаїв, 54042 () на користь позивача Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області), Лінія 12, 6 станція Люстдорфської дороги, 22, м. Одеса, 65114 () на рахунок UA 0115709, Банк ДСУ м. Київ, :

- 4 720, 00 грн. (чотири тисячі сімсот двадцять грн. 00 коп.) - витрат по сплаті судового збору.

4. Наказ видати позивачу після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України.

Повний текст рішення складено 15.07.2024

Суддя Е.М. Олейняш