ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

12 липня 2024 року м. Черкаси Справа № 925/868/24

Господарський суд Черкаської області у складі судді Грачова В.М., розглянувши матеріали за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" до ОСОБА_1 про стягнення грн. 54 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк "Укргазбанк" через систему «Електронний суд» звернувся в Господарський суд Черкаської області з позовом до ОСОБА_1 , про стягнення на підставі договору поруки № 436/2020/ЧеркОД-КБ-ГКД-ПЗ від 03.11.2020 року, укладеного на виконання кредитного договору № 436/2020/ЧеркОД-КБ-ГКД від 03.11.2020 року, грн. 54 коп. боргу, 600000 грн. та відшкодування судових витрат.

Дослідивши матеріали позову, суд приходить до висновку про необхідність повернення позовної заяви, виходячи з наступного.

Частиною 3 ст. 22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх юрисдикції.

Статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом.

Система судів загальної юрисдикції розгалужена. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів і свобод фізичних та юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.

Предметна юрисдикція це розмежування компетенції цивільних, кримінальних, господарських та адміністративних судів. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесено до його відання законодавчими актами, тобто діяти в межах встановленої компетенції.

Згідно з ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У частині 1 статті 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, які виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору стосовно такого майна або майнових прав, коли цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді та переданий на його розгляд з такими вимогами.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, в якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа.

Отже, в порядку цивільного судочинства за загальним правилом можна розглядати будь які справи, у яких хоча б одна зі сторін зазвичай є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Частиною 1 статті 45 ГПК України встановлено, що сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу.

Статтею 4 Господарського суду Черкаської області встановлено, що право на звернення до господарського суду мають юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Перелік категорій справ, що підлягають розгляду в порядку господарського судочинства, визначено в статті 20 ГПК України.

Так, частиною 1 статті 20 ГПК України передбачається, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку з провадженням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною 2 цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, що не є підприємцем, та спорів стосовно вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, яке є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та/або фізичні особи підприємці (пункт 6); вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними від спору стосовно такого майна або майнових прав чи спору, що виник із корпоративних відносин, якщо цей спір підлягає розгляду в господарському суді та переданий на його розгляд разом із такими вимогами (пункт 13); інші справи у спорах між суб`єктами господарювання (пункт 15).

За змістом частин 1 та 3 статті 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Господарська діяльність, здійснювана для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватися й без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність).

Діяльність негосподарюючих суб`єктів, спрямована на створення і підтримання необхідних матеріально технічних умов їх функціонування, що здійснюється за участю або без участі суб`єктів господарювання, є господарчим забезпеченням діяльності негосподарюючих суб`єктів.

Під час вирішення питання про те, чи можна вважати правовідносини та відповідний спір господарськими, слід керуватися ознаками, наведеними в статті 3 ГК України.

Господарський спір належить до юрисдикції господарського суду, зокрема, за таких умов: участь у спорі суб`єкта господарювання; наявність між сторонами, по перше, господарських відносин, урегульованих ЦК України, ГК України, іншими актами господарського й цивільного законодавства, і, по друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала би вирішення спору господарським судом.

Отже, критеріями розмежування розгляду справ у порядку цивільного чи господарського судочинства є як суб`єктний склад сторін спору, так і характер спірних правовідносин.

Як вбачається із змісту позовної заяви відповідачем за даним позовом є фізична особа ОСОБА_1 , який уклав з позивачем Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк "Укргазбанк" договір поруки № 436/2020/ЧеркОД-КБ-ГКД-ПЗ від 03.11.2020 року на виконання генерального кредитного договору № 436/2020/ЧеркОД-КБ-ГКД від 03.11.2020 року, укладеного позивачем з Товариством з обмеженою відповідальністю "Євроенерготрейд", Приватним акціонерним товариством швейна фабрика «Воронін». Також позивач в позовній заяві вказав про необхідність залучення до у часті у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Товариство з обмеженою відповідальністю "Євроенерготрейд".

Позивач в праві звернутись з позовом про стягнення невиконаного позичальниками зобов`язання за генеральним кредитним договором № 436/2020/ЧеркОД-КБ-ГКД від 03.11.2020 року як до позичальників так і до поручителя, але з урахуванням обраного суб`єктного складу сторін спору до суду відповідної юрисдикції.

Разом з тим, даний позов подано до фізичної особи ОСОБА_1 , а не позичальників за генеральним кредитним договором № 436/2020/ЧеркОД-КБ-ГКД від 03.11.2020 року - Товариства з обмеженою відповідальністю "Євроенерготрейд", Приватного акціонерного товариства швейна фабрика «Воронін».

З огляду на викладене суд вважає, що справа щодо позовних вимог до фізичної особи ОСОБА_1 , підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 175 ГПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 175 ГПК України про відмову у відкритті провадження у справі постановляється ухвала не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви. Така ухвала надсилається заявникові не пізніше наступного дня після її постановлення в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу. До ухвали про відмову у відкритті провадження у справі, що надсилається заявникові, додаються позовні матеріали. Копія позовної заяви залишається в суді.

Оскільки позовна заява Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" надійшла до суду за допомогою системи "Електронний суд", такий документ не підлягає фізичному поверненню.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 175, ст. 234, 235 ГПК України, господарський суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" до ОСОБА_1 про стягнення грн. 54 коп. (вх. № 10803/24 від 05.07.2024 року).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і протягом десяти днів може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду.

Суддя В.М. Грачов