номер провадження справи 14/39/24
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

10.07.2024 Справа № 908/1778/24

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Сушко Лариси Миколаївни, розглянувши матеріали заяви

кредитора ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю Максфорт, 69035, м. Запоріжжя, вул. Гончаренка Михайла, 13 А, прим. 3,

Без участі представників сторін.

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Запорізької області з заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Максфорт.

Заява ініціюючого кредитора про відкриття провадження у справі про банкрутство містить пропозицію щодо кандидатури арбітражного керуючого для виконання повноважень розпорядника майна, а саме, арбітражного керуючого Бурцевої Ірини Юріївни /свідоцтво №353 від 28.02.2013 року, адреса: 69041, м. Запоріжжя, а/с 1/.

Дослідивши матеріали заяви та надані документи, суд визнав їх достатніми для прийняття заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство до розгляду.

Ухвалою суду від 28.06.2024. заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду, призначено підготовче засідання суду на 11.07.2024., зобов`язано сторін виконати певні дії.

09.07.2024 до суду надійшла заява представника Товариства з обмеженою відповідальністю Максфорт Гришко І.І. про відвід судді Сушко Л.М. у справі № 908/1778/24.

Так, в обґрунтування заяви про відвід судді, заявник зазначає, що 09 лютого 2024 року ОСОБА_1 (надалі - Кредитор) було подано до Господарського суду Запорізької області заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство Приватного підприємства Виробничо - комерційної фірми «Аква Вита» (; місцезнаходження: 69000, м. Запоріжжя, вул. Патріотична, 70, кв. 22), яке є одним із учасників (засновників) ПП «Максфорт». Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.02.2024, справу № 908/338/24 було передано на розгляд судді Сушко Л.М. Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 14 березня 2024 року було відкрито провадження у справі № 908/338/24 про банкрутство ПП ВКФ «Аква Вита», визнано грошові вимоги ОСОБА_1 до ПП ВКФ «Аква Вита» на суму 94 180,00 гривень 1 черга, на суму 1 000 000,00 гривень 4 черга задоволення вимог кредиторів. Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, 19 березня 2024 року ПП ВКФ «Аква Вита» звернулось до Центрального апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою. Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 25.06.2024 у справі № 908/338/24 апеляційну скаргу ПП ВКФ «Аква Вита» задоволено, ухвалу Господарського суду Запорізької області від 14.03.2024 у вказаній справі скасовано, провадження у справі № 908/338/24 закрито. З наведеного вбачається, що склад суду (суддя Сушко Л.М.), який був визначений за результатами автоматизованого розподілу справи № 908/1778/24, також приймав участь у розгляді справи № 908/338/24. За аналогічних обставин суддею Сушко Л.М. було прийнято ухвалу про відкриття провадження у справі № 908/338/24 про банкрутство ПП ВКФ «Аква Вита», яка була скасована постановою Центрального апеляційного господарського суду від 25.06.2024 у справі № 908/338/24. Таким чином, на думку Заявника вище зазначені обставини свідчать, що склад суду у цій справі не може бути об`єктивним та неупередженим під час розгляду цієї справи та прийнятті рішення у справі. Крім того, заявник зазначає, що зі змісту протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.06.2024 у справі № 908/1778/24 неможливо визначити коефіціент навантаження на суддів, які приймали участь у автоматичному розподілі цієї справи, та переконатись в тому, чи були дотримані вимоги Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи, що є підставою для сумніву в здійсненні належного автоматичного розподілу заяви Калугіна Б.І. про відкриття провадження у справі про банкрутство ПП «Максфорт», що додатково свідчить про необ`єктивність та упередженість складу суду у цій справі.

Згідно ч.ч. 1-3, 7 ст. 39 ГПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Підстави для відводу та самовідводу судді передбачені ст. 35 ГПК України, відповідно до якої суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Господарський процесуальний кодекс України не встановлює вичерпного переліку обставин, які свідчать про упередженість судді, однак зазначається, що такі підстави повинні бути обґрунтовані особою, яка ініціює питання про відвід судді.

Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Стаття 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод вимагає суд у межах своїх повноважень бути неупередженим. Неупередженість зазвичай означає відсутність упередженості або суб`єктивного ставлення, що може бути оцінене багатьма способами (рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії").

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що при об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Коли це стосується органу, який засідає як суд присяжних, то визначається, окремо від персональної поведінки його членів, чи існують явні факти, що ставлять під сумнів неупередженість органу в цілому. Так само й у вирішенні питання щодо існування легітимних причин сумнівів у неупередженості конкретного судді (рішення у справах "Морель проти Франції", пункти 45-50; "Пескадор Валеро проти Іспанії", пункт 23) або органу, що засідає у вигляді суду присяжних (рішення у справі "Лука проти Румунії", пункт 40), позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованості сумніву в неупередженості суду (рішення у справах "Ветштайн проти Швейцарії", пункт 44; "Пабла Кю проти Фінляндії", пункт 30; "Мікалефф проти Мальти", пункт 96).

У рішенні в справі "Білуха проти України" Європейський суд з прав людини з посиланням на його усталену практику вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (пункт 49).

Стосовно об`єктивного критерію Суд указує на те, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі "Білуха проти України", пункт 52).

Суд вважає, що доводи, викладені заявником у заяві про відвід, не можна вважати об`єктивно обґрунтованими, оскільки вони не свідчать про упередженість та необ`єктивність судді Сушко Л.М., безпосередньо та однозначно не вказують на її особисту небезсторонність чи упереджене ставлення до заявника або особисту прихильність до інших учасників справи.

Суд зазначає, що заява представника Відповідача 1. ґрунтується на припущеннях та суб`єктивній думці заявника.

Скасування постановою Центрального апеляційного господарського суду від 25.06.2024 у справі № 908/338/24 ухвали про відкриття провадження у справі про банкрутство ПП ВКФ «Аква Вита» не може свідчити про необ`єктивність та упередженість судді Сушко Л.М. під час розгляду справи № 908/1778/24 та прийнятті рішення у цій справі.

Крім того, в силу ч.4 ст.35 ГПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Суд також зазначає, що визначення складу господарського суду регламентовано ст. 32 ГПК України.

Відповідно до ч. ч. 1, 7, 19 ст. 32 ГПК України визначення судді, а в разі колегіального розгляду - судді-доповідача для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-комунікаційною системою під час реєстрації документів, зазначених в частині другій статті 6 цього Кодексу, а також в інших випадках визначення складу суду на будь-якій стадії судового процесу, з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, за принципом випадковості та в хронологічному порядку надходження справ. Якщо справа має розглядатися суддею одноособово, але цим Кодексом передбачена можливість колегіального розгляду такої справи і про це прийнято відповідне рішення, така справа розглядається в суді першої інстанції - колегією суддів, до складу якої включається суддя, визначений Єдиною судовою інформаційно-комунікаційною системою при автоматизованому розподілі справ, та два судді, додатково визначених Єдиною судовою інформаційно-комунікаційною системою після прийняття рішення про колегіальний розгляд справи. Особливості розподілу судових справ встановлюються Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Однак, заявником у поданій заяві не наведено доказів, які би підтверджували порушення порядку визначення судді для розгляду справи, передбаченого ст. 32 ГПК України, з огляду на що така підстава для відводу судді Сушко Л.М. у справі №908/1778/24 як порушення порядку визначення судді для розгляду справи заявником не доведена.

Відтак, розглянувши заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю Максфорт Гришко І.І., суд не вбачає підстав для її задоволення, оскільки наведені заявником доводи у її обґрунтування, не можуть бути підставою для відводу судді Сушко Л.М.

Керуючись ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутсва, ст. ст. 35, 39, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю Максфорт Гришко І.І. про відвід судді Сушко Л.М. у справі № 908/1778/24 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Дата складання та підписання повного тексту ухвали: 10 липня 2024 року.

Суддя Л.М. Сушко