РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

24.06.2024Справа № 910/4931/24

Господарський суд міста Києва у складі судді Ягічевої Н.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження матеріали господарської справи

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДСВ ЛОГІСТИКА" (вул. Івана Дзюби, 7, літ.Д, м. Київ, 03134, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКА ХІМІЧНА МЕРЕЖА" (вул. Григорія Кочура, буд.18, м. Київ, 03110, )

про стягнення 265 562,95 грн.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ДСВ ЛОГІСТИКА" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКА ХІМІЧНА МЕРЕЖА" (далі - відповідач) про стягнення 265 562,95 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що всупереч взятим на себе зобов`язанням за договором на транспортно-експедитерське обслуговування № SC/AF - 161220 від 16.12.2020 відповідач в обумовлений строк не здійснив повну та своєчасну оплату наданих послуг за актом здачі приймання -передачі робіт (наданих послуг) №1925 від 04.02.2024 в розмірі 265 5662,95 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.04.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у зв`язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу - для подання відповіді на відзив.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Згідно з ч. 11 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Відповідно до повідомлення про доставлення процесуального документа до електронного кабінету особи, відповідачем отримано ухвалу суду від 24.04.2024 - 25.04.2024.

Отже, суд належним чином виконав свій обов`язок щодо повідомлення відповідача про розгляд справи.

Згідно з частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України та ухвалою господарського суду міста Києва від 24.04.2024 року, не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

У частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

16.12.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ДСВ ЛОГІСТИКА" (експедитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКА ХІМІЧНА МЕРЕЖА" (замовник) укладено договір на транспортно-експедиторське обслуговування №SC/AF-161220 (далі - договір), відповідно до п. 1.1 якого за цим договором експедитор за оплату та за рахунок замовника надає замовникові комплекс послуг з організації та забезпечення перевезення імпортних, експортних, транзитних вантажів замовника і вантажів замовника в 20-, 40- та понад 40-футових контейнерах стандартів ISO, в тому числі й збірних вантажів від місця, зазначеного замовником, до місця призначення різними видами транспорту за обумовленим маршрутом, включаючи організацію та забезпечення, залежно від маршруту.

Міжнародне перевезення вантажів замовника, транспортне експедирування та організацію якого здійснює експедитор у межах надання послуг, передбачених цим пунктом договору, оформлюється міжнародним перевізним документом (коносамент (bill of lading) - у разі морського перевезення, міжнародна автомобільна накладна (CMR) та/або товарно-транспортна накладна (ТТН) - у разі автомобільного перевезення, авіаційна вантажна накладна (Air Waybill) - у разі повітряного перевезення, залізнична накладна - у разі залізничного перевезення, мультимодальний коносамент (combined bill oflading) - у разі змішаного перевезення, а також іншими міжнародними перевізними документами, передбаченими міжнародними актами, а також чинним законодавством України. Міжнародний перевізний документ оформлюється фактичним перевізником, залученим експедитором до міжнародного перевезення вантажів замовника.

Згідно з п. 4.1 договору вартість, ставки та тарифи виконуваних експедитором послуг, особливі умови перевезення, залежно від виду/асортименту вантажів, обговорюються сторонами в заявках та/або додаткових угодах до цього договору. У разі, якщо вартість послуг за тонну/одиницю/куб.м вантажу виражена в іноземній валюті, оплата здійснюється в національній грошовій одиниці України - гривні за курсом НБУ станом на момент виставлення рахунку, якщо інше не обумовлено сторонами в заявці та/або додатковій угоді до договору.

У п. 4.3 договору сторони погодили, що оплата послуг та компенсація витрат експедитора проводяться замовником протягом 3 календарних днів з моменту виставлення рахунку експедитором (у тому числі, передача рахунку здійснюється за допомогою електронного зв`язку в порядку, передбаченому договором) на поточний рахунок останнього.

Після закінчення відвантаження партії вантажу та належного оформлення документів приймання-передачі, перевізних документів і актів на виконані додаткові послуги, експедитором складається акт прийому-передачі наданих послуг, що є фактом підтвердження, виконання послуг, їх кількості та вартості (пункт 4.4 договору).

Згідно з пунктом 4.5 договору зазначені вище акти прийому-передачі наданих послуг можуть передаватися експедитором замовнику або його представнику особисто під підпис або факсом, електронною поштою, за узгодженням сторін, із зазначенням на документах ПІБ і посади представника замовника, який отримав документи, або бути відправлені з використанням поштового зв`язку. Замовник підписує акт прийому-передачі наданих послуг, передає його експедитору протягом 3 календарних днів з моменту його отримання. У разі незгоди замовника з актом прийому-передачі наданих послуг останній зобов`язаний надати експедитору обґрунтовані заперечення в такій самий термін. У разі не підписання або не повернення акта та відсутності обґрунтованих заперечень у зазначений в цьому пункті договору термін, акт вважається підписаним замовником, а відповідні послуги вважаються належним чином наданими експедитором і прийнятими замовником.

Позивач зазначає, що на підставі укладеного договору, між сторонами погоджені заявки на організацію перевезення та експедирування вантажів.

В рішенні Господарського суду міста Києва від 19.10.2023 у справі № 910/9894/23 встановлено. На виконання умов договору та зазначених вище заявок, позивачем було організовано перевезення вантажу на загальну суму 912570,59 грн, на підтвердження чого позивачем долучені до матеріалів справи: - акти здачі-приймання робіт (надання послуг) № 1925 від 04.02.2022 на суму 265562,95 грн (по замовленню SIEV00076640), № 2465 від 08.02.2022 на суму 127679,09 грн (по замовленню № SSHA78456270), № 644 від 03.02.2022 на суму 254874,56 грн (по замовленню SIEV00077290), № 1754 від 31.01.2022 на суму 264453,99 грн (по замовленню SIEV00077410); - коносаменти (bill of lading) № WMS21110530, № SHA7845627, ХМ21111078, WMS21111941; - міжнародні автомобільні накладні (CMR): АА8925, 720002, АА8925, 6329.

За результатом наданих послуг позивачем складені на надіслані відповідачу засобами електронної пошти рахунки на оплату: № UA00057911 від 04.02.2022 на суму на суму 265562,95 грн (по замовленню SIEV00076640), № UA00059865 від 08.02.2022 на суму 127679,09 грн (по замовленню № SSHA78456270), № UA00058235 від 03.02.2022 на суму 254874,56 грн (по замовленню SIEV00077290), № UA00059232 від 31.01.2022 на суму 264453,99 грн (по замовленню SIEV00077410).

Відповідач оплати наданих позивачем послуг не здійснив.

01.07.2022 позивач звернувся до відповідача з претензією вих. № 4335 від 29.06.2022, у якій просив сплатити заборгованість та нараховані штрафні санкції.

Разом із вказаною претензією позивачем надіслані відповідачу також рахунки на оплату та акти здачі-приймання робіт (надання послуг).

Факт надсилання на адресу відповідача претензії, рахунків та актів підтверджується описом вкладення у цінний лист від 01.07.2022 № 982, фіскальними чеками.

Факт отримання відповідачем претензії, рахунків та актів підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 982 (отримані відповідачем 05.07.2022).

При цьому, з огляду на положення ч.2 ст.237 ГПК України, судом, стягнено з відповідача на користь позивача суму основного боргу у розмірі 647007,64 грн в межах заявлених вимог.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, враховуючи, що вищезазначеним рішенням суду, яке не було оскаржено у передбаченому законом порядку та набрало законної сили, яким встановлено наявність заборгованості, суд вважає, що доведення не потребують повторного доказування відповідно до ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Позовні вимоги в справі №910/4931/24 обґрунтовані тим, що всупереч взятим на себе зобов`язанням за договором на транспортно-експедитерське обслуговування № SC/AF - 161220 від 16.12.2020 відповідач в обумовлений строк не здійснив повну та своєчасну оплату наданих послуг за актом здачі приймання -передачі робіт (наданих послуг) №1925 від 04.02.2024 в розмірі 265 5662,95 грн. (що не заявлено до стягнення у справі 910/9894/23).

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України договори та інші правочини є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За приписами ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Укладений між сторонами договір №SC/AF-161220 від 16.12.2020 за своєю правовою природою відноситься до договорів транспортного експедирування.

Відповідно до ч. 1 ст. 929 Цивільного кодексу України, за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.

Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов`язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов`язання, пов`язані з перевезенням.

Договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо).

Частиною першою статті 316 Господарського кодексу України передбачено, що за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу. Договором транспортного експедирування може бути встановлений обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, укладати від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечувати відправку і одержання вантажу, а також виконання інших зобов`язань, пов`язаних із перевезенням.

Статтею 1 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" транспортно-експедиторська діяльність - підприємницька діяльність із надання транспортно-експедиторських послуг з організації та забезпечення перевезень експортних, імпортних, транзитних або інших вантажів.

Факт надання послуги експедитора при перевезенні підтверджується єдиним транспортним документом або комплектом документів (залізничних, автомобільних, авіаційних накладних, коносаментів тощо), які відображають шлях прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення (ст.9 ЗУ "Про транспортно-експедиторську діяльність").

За змістом частин 11-13 статті 9 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" перевезення вантажів супроводжується товарно-транспортними документами, складеними мовою міжнародного спілкування залежно від обраного виду транспорту або державною мовою, якщо вантажі перевозяться в Україні. Такими документами можуть бути: авіаційна вантажна накладна (Air Waybill); міжнародна автомобільна накладна (CMR); накладна СМГС (накладна УМВС); коносамент (Bill of Lading); накладна ЦІМ (CIM); вантажна відомість (Cargo Manifest); інші документи, визначені законами України. Факт надання послуги експедитора при перевезенні підтверджується єдиним транспортним документом або комплектом документів (залізничних, автомобільних, авіаційних накладних, коносаментів тощо), які відображають шлях прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення.

Позивач зазначає, що на виконання умов договору та заявок відповідачу були надані транспортно-експедиційні послуги.

Судом встановлено, на підтвердження надання відповідачу транспортно-експедиційних послуг позивачем наданий акт здачі-приймання робіт (надання послуг), від 04.02.2022 №1925 підписаний та скріплений печатками сторін без зауважень та заперечень .

Відповідач, в порушення умов договору плату наданих позивачем транспортно-експедиційних послуг у розмірі 265 562,95 грн не здійснив.

Таким чином, у відповідача наявний обов`язок зі сплати позивачу 265 562,95 грн заборгованості.

Договір, відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічна правова норма передбачена частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України.

Згідно з ч.1 ст.598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

Таким чином, зважаючи на встановлені обставини справи та вимоги правових норм викладених вище, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються судом на відповідача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 73-80, 86, 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКА ХІМІЧНА МЕРЕЖА" (03110, місто Київ, вулиця Олександра Пироговського, будинок 18, ідентифікаційний код 37024624) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДСВ ЛОГІСТИКА" (03134, місто Київ, вулиця Дзюби Івана, будинок 7, ідентифікаційний код 38857571) 265 562 (двісті шістдесят п`ять тисяч п`ятсот шістдесят дві ) грн 95 коп основного боргу та 3 983 (три тисячі дев`ятсот вісімдесят три) грн 44 коп судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 24.06.2024.

Суддя Наталія ЯГІЧЕВА