ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"02" липня 2024 р. Cправа № 902/1347/23

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛВН ЛІМІТЕД" (вул. Миколи Оводова, буд. 38, м. Вінниця, 21050) (вул. Українська, 14, м. Немирів, Вінницька обл., 22800)

до: НЕМІРОФФ ВОДКА ЛІМІТЕД (NEMIROFF VODKA LIMITED) (Грегорі Афксентіу 157А Агіос Дометіос, 2369, м. Нікосія, Республіка Кіпр)

про стягнення 1643145,85 Євро та 2725765,94 долари США

Суддя Яремчук Ю.О.

Секретар судового засідання Надтока Т.О.

за участю представників сторін:

позивача: Янчук В.В.

відповідача: не з`явився

В С Т А Н О В И В :

27.10.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛВН ЛІМІТЕД" звернулось до Господарського суду Вінницької області з позовом до НЕМІРОФФ ВОДКА ЛІМІТЕД (NEMIROFF VODKALIMITED) про стягнення 1643145,85 Євро та 2725765,94 долари США.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справи між суддями від 27.10.2023 справу передано для розгляду судді Яремчуку Ю.О.

Ухвалою суду від 31.10.2023 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛВН ЛІМІТЕД" до НЕМІРОФФ ВОДКА ЛІМІТЕД (NEMIROFF VODKA LIMITED) про стягнення 1643145,85 Євро та 2725765,94 долари США - залишено без руху. Встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

02.11.2023 від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків до позовної заяви, яка подана у строк встановлений ухвалою суду від 31.10.2023.

Розглянувши матеріали позовної заяви, господарський суд вважає їх достатніми для прийняття позовної заяви до розгляду.

Ухвалою суду 06.11.2023 відкрито провадження у справі, підготовче засідання у справі призначено на 05.12.2023 року о 11:30 год. в приміщенні Господарського суду Вінницької області за адресою: м. Вінниця, вул. Пирогова, 29, зал № 3; зобов`язано сторони забезпечити явку в засідання повноважних представників сторін з доказами про повноваження, визначеними ст.60 ГПК України з документами, що посвідчують особу; зобов`язано відповідача у 15-денний строк з дня вручення даної ухвали надіслати суду відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову; а позивачу - копію відзиву та доданих до нього документів, у порядку, передбаченому статтями 165, 178 Господарського процесуального кодексу України. Докази направлення відзиву надати суду до початку підготовчого засідання; зобов`язано позивача надіслати суду та відповідачу відповідь на відзив до початку підготовчого засідання у справі (у раз наявності) у порядку, передбаченому ч.ч.3-6 ст.165, ст.166 Господарського процесуального кодексу України. Докази направлення відповіді на відзив надати суду до початку підготовчого засідання; окрім того, у строк до 04.12.2023 через канцелярію Господарського суду Вінницької області надати належним чином нотаріально завірені копії перекладу ухвали Господарського суду Вінницької області від 06.11.2023 та копії позовної заяви з додатками на офіційну мову Республіки Кіпр (грецьку) у чотирьох примірниках для направлення відповідачу-нерезиденту в порядку встановленому Конвенцією 1965 року та Договору між Україною та Республікою Кіпр про правову допомогу в цивільних справах та зупинено провадження до 05.12.2023.

В зв`язку із настанням дати слухання справи суд 05.12.2023 поновив провадження у справі, про що винесено ухвалу.

На визначену дату судом в судове засідання з`явився представник позивача. Представник відповідача не з`явився.

В судовому засіданні представник позивача заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки, наразі не готові документи, які були надані на переклад.

Ухвалою суду від 05.12.2023 підготовче засідання у справі призначено на 19.12. 2023 та зупинено провадження у справі.

В зв`язку із настанням дати слухання справи суд 19.12.2023 поновив провадження у справі, про що винесено ухвалу яку занесено до протоколу судового засідання.

В судове засідання з`явився представник позивача. Представник відповідача не з`явився.

За результатами проведеного судового засідання суд дійшов висновку про відкладення підготовчого засідання, про що внесено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання.

Представник відповідача не з`явився, разом із тим, як вбачається із позовної заяви місцезнаходження відповідача є Республіка Кіпр.

З огляду на що, суд зазначає, що порядок вручення судових та позасудових документів на території Республіки Кіпр регулюється Конвенцією про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах (Гаага, 15.11.1965).

Відповідно до ст. 1 вказаної Конвенції передбачено, що ця конвенція застосовується у цивільних або комерційних справах щодо всіх випадків, коли існує потреба в передачі судових та позасудових документів для вручення за кордоном.

Згідно статті 2 Конвенції, кожна Договірна Держава призначає Центральний Орган, обов`язком якого є отримання прохань про вручення документів, що виходять від інших Договірних Держав, і здійснення процесуальних дій відповідно до положень статей 3 - 6. Кожна Держава організовує Центральний Орган згідно із своїм правом.

Орган влади чи судовий працівник, компетентний відповідно до права запитуючої Держави, направляють Центральному Органу запитуваної Держави прохання згідно з формуляром, що додається до цієї Конвенції, без потреби легалізації або виконання інших аналогічних формальностей. До прохання додається документ, що підлягає врученню, або його копія. Прохання і документ надаються в двох примірниках (стаття 3 Конвенції).

Крім того, як вбачається із ст. 10 Конвенції, якщо запитувана держава не заперечує, що ця Конвенція не обмежує можливості надсилати судові документи безпосередньо поштою особам, які перебувають за кордоном.

Нотою, датованою 05.01.1984, Уряд Кіпру зазначив, що не заперечує проти способів передачі документів, передбачених у ст. 10 Конвенції.

Таким чином, з метою належного повідомлення НЕМІРОФФ ВОДКА ЛІМІТЕД (NEMIROFF VODKA LIMITED) про час і місце розгляду даної справи, враховуючи норми ст. 1-10 Конвенції та позицію Уряду Кіпру, відправлення судових документів НЕМІРОФФ ВОДКА ЛІМІТЕД (NEMIROFF VODKA LIMITED) здійснюється через центральний орган Республіки Кіпр, обов`язком якого є отримання прохань про вручення документів, а також, безпосередньо за адресою місцезнаходження даного відповідача.

В силу застережень, викладених у Законі України "Про приєднання України до Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах" та ст. 15 Конвенції, якщо документ про виклик до суду або аналогічний документ підлягав передачі за кордон з метою вручення відповідно до положень цієї Конвенції, і якщо відповідач не з`явився, то судове рішення не може бути винесено, поки не буде встановлено, що: документ був вручений у спосіб, передбачений внутрішнім правом запитуваної Держави для вручення документів, складених у цій країні, особам, які перебувають на її території; документ був дійсно доставлений особисто відповідачеві або за його місцем проживання в інший спосіб, передбачений цією Конвенцією, і що, в кожному з цих випадків, вручення або безпосередня доставка були здійснені в належний строк, достатній для здійснення відповідачем захисту.

Відповідно до п. b) ч. 2 ст. 15 Конвенції, кожна договірна держава може заявити, що суддя незалежно від положень частини першої статті 15 Конвенції може постановити рішення, навіть якщо не надійшло жодного підтвердження про вручення або безпосередню доставку, у разі, якщо виконані всі наступні умови: документ було передано одним із способів, передбачених цією Конвенцією; з дати направлення документа сплинув термін, який суддя визначив як достатній для даної справи і який становить щонайменше шість місяців; не було отримано будь-якого підтвердження, незважаючи на всі розумні зусилля для отримання його через компетентні органи запитуваної Держави.

У разі, якщо оплату не буде здійснено, судові доручення про вручення документів на підставі Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних спорах 1965 року повертаються без опрацювання.

Враховуючи викладене, а також необхідність вручення процесуальних документів НЕМІРОФФ ВОДКА ЛІМІТЕД (NEMIROFF VODKA LIMITED) з метою забезпечення реалізації принципів змагальності та рівності перед законом і судом, суд вважає за необхідне направити процесуальні документи даному відповідачу в порядку, передбаченому Конвенцією про вручення за кордоном судових або позасудових документів у цивільних або комерційних справах (Гаага, 15.11.1965), ратифікованою 19.10.2000, зобов`язавши позивача забезпечити подання нотаріально посвідчених перекладів на офіційну мову Республіки Кіпр ухвали Господарського суду Вінницької області міста про відкриття провадження у справі від 06.11.2023 та позовної заяви від 27.10.2023 з додатками.

У відповідності до ст. 365 Господарського процесуального кодексу України іноземні особи мають такі самі процесуальні права та обов`язки, що і громадяни України та юридичні особи, створені за законодавством України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно ст. 367 Господарського процесуального кодексу України у разі якщо в процесі розгляду справи господарському суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, господарський суд може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Судове доручення надсилається у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено - Міністерству юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами.

Разом з тим суд зазначає, що статтею 9 Угоди між Україною та Республікою Кіпр про правову допомогу в цивільних справах 2004 року визначено, що кожна договірна сторона несе всі витрати, що виникають на її території у зв`язку з виконанням запиту, і не вимагає за це відшкодування.

Водночас, вручення документів на підставі Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних та або комерційних справах 1965 року згідно з інформацією кіпрської сторони, здійснюється після оплати коштів у розмірі 21 Євро.

У разі, якщо оплату не буде здійснено, судові доручення про вручення документів на підставі Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних спорах 1965 року повертаються без опрацювання.

За п. 4 ч. 1 ст. 228 Господарського процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку звернення із судовим дорученням про надання правової допомоги або вручення виклику до суду чи інших документів до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

Провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 4 частини першої статті 228 цього Кодексу - до надходження відповіді від іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави на судове доручення про надання правової допомоги, вручення виклику до суду чи інших документів (п. 8 ч. 1 ст. 229 Господарського процесуального кодексу України).

Оскільки суд повинен належним чином повідомити відповідача-нерезидента про дату, час та місце розгляду справи, а також враховуючи положення Конвенції вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах (Гаага, 15.11.1965), суд дійшов висновку про необхідність зупинення провадження у справі.

Ухвалою суду від 19.12.2024 підготовче засідання у справі призначено на 04.06.2024.

В зв`язку із настанням дати слухання справи суд 04.06.2024 поновив провадження у справі, про що винесено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання.

Суд зауважує, що станом на день розгляду справи в суді 04.06.2024 не отримано від компетентного органу Республіки Кіпр підтвердження про вручення судових документів відповідачу.

Ухвалою суду від 04.06.2024 повідомлено учасників справи про підготовчий розгляд справи, що відбудеться 20.06.2024. Зупинено провадження у справі.

В зв`язку із настанням дати слухання справи суд 20.06.2024 поновив провадження у справі, про що винесено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання.

На визначену дату судом в судове засідання з`явився представник позивача, яким було заявлено усне клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату з огляду на те, що відповідач має намір направити до суду заяву про визнання позову.

За результатами проведеного судового засідання суд дійшов висновку про задоволення клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи, про що винесено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання.

Ухвалою суду 04.06.2024 повідомлено учасників справи про підготовчий розгляд справи, що відбудеться 02.07.2024.

На визначену дату судом в судове засідання з`явився представник позивача.

Уповноважений представник відповідача в судове засідання не з`явився, поряд з цим від останнього засобами поштового зв`язку надійшла заява (вх. № канц. 01-34/6738/24 від 27.06.2024) про визнання позову в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні докази на засадах всебічного, повного і об`єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, судом встановлено наступне.

Як свідчать матеріали справи, 01.04.2023 між ТОВ «ЛВН ЛІМІТЕД» та НЕМІРОФФ ВОДКА ЛІМІТЕД (NEMIROFF VODKA LIMITED) було укладено контракт купівлі-продажу № 01-04-2023/LVN-NVL.

Відповідно до умов контракту Продавець продає, а Експортер купує Товари вироблені Виробником, призначені для їх подальшої реалізації в межах географічних зон всіх держав і державних утворень, якщо Сторони письмово не погодили інше («Територія») (п.1.1. Договору).

Відповідно до п. 1.5.2. контракту Продавець зобов`язується організувати поставку замовленого Експортером Товару до пункту поставки відповідно до умов Контракту.

Пунктом 3.2 контракту визначено умови поставки Товару FCA Немирів Україна згідно Інкотермс 2020, якщо інші умови поставки не вказуються Експортером у Замовленні.

На виконання умов контракту Позивач продав (передав) в відповідач купив (прийняв) Товар, алкогольні напої зазначені в Додатку № 1 до Контракту, виробником яких є позивач.

Відповідно до п. 6.1. контракту оплата кожної партії Товару та Промо матеріалів, якщо такі поставлялися здійснюється Експортером в доларах США (USD) та/або Євро (EUR) на підставі комерційного інвойсу, що виставляється на адресу Експортера, шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на банківський рахунок Продавця протягом 15 (п`ятнадцяти ) календарних днів з дати митного оформлення митної декларації.

Судом встановлено, що станом на дату подання цієї позовної заяви відповідач має перед позивачем заборгованість за поставлений товар у розмірі 1 643 145,85 Євро та 2 725 765,94 Доларів, яка відповідачем визнається.

Пунктом 14.5. контракту сторони передбачили, що контракт підлягає тлумаченню відповідно до матеріального права України та будь-який конфлікт або спір що випливає з контракту, вирішується остаточно відповідно законодавства України.

Доводи позивача зводяться до того, що зважаючи на той факт, що позивач передав відповідачу товар, алкогольні напої зазначені в Додатку № 1 до Контракту, а відповідач їх не оплатив, такі дії відповідача є порушенням умов договору та ЦК України, що в свою чергу є порушенням прав позивача та дає йому право на звернення до суду з позовними вимогами щодо стягнення заборгованості за контрактом.

З`ясувавши вищевикладені обставини на підставі наявних у матеріалах справи доказів, надавши їм належну правову оцінку суд дійшов наступних правових висновків.

За своєю правовою природою спір, який виник між сторонами випливає із контракту купівлі-продажу.

У відповідності до п.1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 662 Цивільного кодексу України ввизначено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Відповідно до ст. 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Стаття 693 Цивільного кодексу України визначено, що якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. На суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати. Договором може бути встановлений обов`язок продавця сплачувати проценти на суму попередньої оплати від дня одержання цієї суми від покупця.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст. 202 Господарського кодексу України, ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання, зокрема, припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Стаття 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених законом або договором.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утримуватися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст. 530 ЦК України).

Згідно зі ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 ЗУ "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи.

Абзацом 10 ч. 1 ст. 1 ЗУ "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" облік передбачено, що первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Відповідно до ст. 1 цього Закону господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному підприємства.

Згідно зі ст. 9 Закону про бухгалтерський облік, підставою для бухгалтерського обліку господарської операції є первинний документ, який фіксує факт здійснення операції. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації, власника, на їх проведення.

З огляду на викладене, всі господарські операції повинні підтверджуватися первинними документами. До таких зокрема належать: видаткова та податкова накладні, рахунок фактура, товарно - транспортна накладна, акт виконаних робіт або акт прийманні виконаних робіт, банківські виписки, платіжні доручення, оборотно - сальдові відомості, касові ордери (прибутковий та видатковий), бухгалтерська довідка.

Саме вказані документи розкривають внутрішню суть господарської операції, її справжність, економічну вигоду, ділову мету. Якщо таких документів немає у матеріалах справи, то тоді неможливо підтвердити реальність та товарність спірної господарської операції.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 86 ГПК України).

Законодавцем у ст.ст. 76-79 ГПК України визначено, що докази за своїми юридичними властивостями мають бути належними, достатніми, допустимими та достовірними.

Необхідно зауважити, що одним із важливих принципів господарського процесу є принцип змагальності, який вказує на те, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Виходячи із змісту даного принципу господарського судочинства головним обов`язком позивача є доведення факту порушення відповідачем його прав і законних інтересів у договірних відносинах та існування заборгованості.

На підтвердження договірних відносин, виконання договірних зобов`язань з боку позивача і невиконання договірних обов`язків з боку відповідача та заявленої до стягнення суми боргу позивачем надано докази (інвойси та митні декларацій). Зокрема, первинні документи на підтвердження проведених між сторонами господарських операцій, розгорнутий розрахунок суми боргу з вказівкою на первинний документ, дату виникнення заборгованості, її розмір.

Згідно з частиною 1 статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Виходячи з викладеного, взявши до уваги визнання відповідачем позову, суд вважає вимогу позивача про стягнення боргу в розмірі 1 643 145,85 Євро та 2 725 765,94 Долара США правомірною та обґрунтованою, з огляду на що задовольняє її в повному обсязі.

Разом з тим, судом при вирішенні спору враховані висновки про можливість ухвалення судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті містяться й у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 761/12665/14-ц (провадження № 14-134цс18), від 16 січня 2019 року у справах № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18), № 464/3790/16-ц (провадження № 14-465цс18) та № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18).

Що стосується можливості і порядку визначення в рішенні суду еквівалента суми боргу в національній валюті, то Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 761/12665/14-ц (провадження № 14-134цс18) вказала, що зазначення судом у своєму рішенні двох грошових сум, які необхідно стягнути з боржника, внесло двозначність до розуміння суті обов`язку боржника, який може бути виконаний примусово. У разі зазначення у судовому рішенні про стягнення суми коштів в іноземній валюті з визначенням еквівалента такої суми у гривні стягувачеві має бути перерахована вказана у резолютивній частині судового рішення сума в іноземній валюті, а не її еквівалент у гривні.

На переконання суду з огляду на порушення відповідачем зобов`язань по контракту яким визначено розрахунок в іноземній валюті, суд вправі присудити стягнення боргу у визначеній позивачем сумі та у валюті.

Відповідно до ст. 129 ГПК України внаслідок задоволення позову судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 7 Кодексу України з процедур банкрутства; ст.ст. 2, 3, 11, 12, 13, 18, 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 202, 210, 232, 236, 238, 240, 241, 242, 256, 326, 327 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з НЕМІРОФФ ВОДКА ЛІМІТЕД (NEMIROFF VODKA LIMITED) (Грегорі Афксентіу 157А Агіос Дометіос, 2369, м. Нікосія, Республіка Кіпр реєстраційний номер НЕ417747) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛВН ЛІМІТЕД" (вул. Миколи Оводова, буд. 38, м. Вінниця, 21050, ) 1 643 145,85 Євро та 2 725 765,94 Доларів США та 939 400,00 грн відшкодування витрат зі сплати судового збору.

3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

4. Згідно з приписами ч.1 ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

5. Згідно з положеннями ч.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

6. Копію рішення суду надіслати позивачу на електронну адресу:.

Повне рішення складено 05 липня 2024 р.

Суддя Яремчук Ю.О.

віддрук. прим.:

1 - до справи