РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

05.07.2024Справа № 910/1970/24
За позовом Приватного підприємства "Туристична компанія "Наталка"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТТВК"

про стягнення 84542 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Без виклику представників сторін (судове засідання не проводилось).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указану позовну заяву про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТТВК" (далі - відповідач) на користь Приватного підприємства "Туристична компанія "Наталка" (далі - позивач) боргу за агентським договором по реалізації туристичних продуктів від 14.11.2016, у сумі, що дорівнює вказаній вище ціні позову, а також розірвати агентський договір по реалізації туристичних продуктів від 14.11.2016 укладений між позивачем та відповідачем.

Розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Відповідач не скористався наданим йому законом правом подати письмові заперечення проти позову (відзив), або будь-які інші письмові заперечення чи пояснення по справі та/або заяви процесуального характеру.

До матеріалів справи (до позовної заяви) залучені докази виконання позивачем вимог ст. 172 ГПК України - надіслання відповідачу копії позовної заяви та копій доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Судом також були вчинені всі належні дії для повідомлення відповідача про відкриття судом провадження у справі, оскільки відповідна ухвала суду про відкриття провадження у справі надсилалися на адресу місцезнаходження відповідача, яка вказана у позові та зазначена у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (м. Київ, вул. Велика Васильківська, 72, оф.128).

Із залученого до матеріалів справи конверту, у якому відповідачу направлялася копія ухвали суду про відкриття провадження вбачається, що конверт було повернуто суду поштою із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Верховний Суд у постанові №755/17944/18 (61-185св23) від 10.05.2023 вказав, що довідка поштового відділення із позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду, зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки.

Відтак, відповідач вважається повідомленим про відкриття провадження у справі належним чином, оскільки судом було виконано всі покладені на нього обов`язки, а відповідач, натомість, проявив процесуальну бездіяльність.

За відсутності відзиву у даній справі суд вирішує спір за наявними матеріалами на підставі ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 14.03.2022 №133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 №2119-ІХ, зі змінами, внесеними Указом від 18.04.2022 №259/2022, затвердженим Законом України від 21.04.2022 №2212-ІХ, Указом від 17.05.2022 №341/2022, затвердженим Законом України від 22.05.2022 №2263-ІХ, Указом від 12.08.2022 №573/2022, затвердженим Законом України від 15.08.2022 №2500-ІХ, Указом від 07.11.2022 №757/2022, затвердженим Законом України від 16.11.2022 №2738-ІХ, Указом від 06.02.2023 №58/2023, затвердженим Законом України від 07.02.2023 №2915-IX, Указом від 01.05.2023 №254/2023, затвердженим Законом України від 02.05.2023 №3057-IX, Указом від 26.07.2023 №451/2023, затвердженим Законом України від 27.07.2023 №3275-IX, Указом від 06.11.2023 №734/2023, затвердженим Законом України від 08.11.2023 №3430-IX, Указом від 05.02.2024 №49/2024, затвердженим Законом України від 06.02.2024 №3564-IX, Указом від 06.05.2024 №271/2024, затвердженим Законом України від 08.05.2024 № 3684-IX продовжено строк дії воєнного стану в Україні до 12 серпня 2024 року.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Суду у справах Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, no. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012).

Суд вважає за можливе здійснити розгляд справи у розумний строк, застосувавши ст. ст. 2, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 3 Конституції України та ст.ст. 2, 11 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

14.11.2016 між відповідачем як туроператором та позивачем як турагентом укладено Договір, за умовами якого:

- турагент зобов`язується за винагороду надати туроперагору послуги з реалізації турпродукту туристу та/або окремих характерних та супутніх туристичних послуг та товарів, а саме, але не виключно: страхування, послуги з перевезення, послуги та інші туристичні послуги, не пов`язані х перевезенням і розміщенням (послуги з організації відвідувань об`єктів культури, відпочинку та розваг, реалізації сувенірної продукції, екскурсії, реалізації мобільного зв`язку тощо) туристу шляхом укладення договору про надання туристичного продукту (туристичних послуг) від імені та за дорученням туроператора, а також здійснювати фактичні дії визначені умовами Договору (пункт 2.1 Договору);

- турагент зобов`язаний оплатити замовлені послуги на підставі рахунків туроператора на його р/р або забезпечити оплату вартості реалізованих продуктів туроператора шляхом здійснення оплати за дорученням і від імені туриста (пункт 3.2.7 Договору);

- туроператор письмово через систему бронювання направляє турагенту повідомлення про статус заявки, що означає, заявка прийнята до розгляду. Після отримання відповідних повідомлень від постачальників туристичного продукту (туристичних послуг), туроператор направляє турагенту підтвердження бронювання туристичного продукту (туристичної послуги) і надсилає турагенту через систему бронювання рахунок на оплату туристичного продукту (туристичної послуги) або повідомляє турагента про неможливість надання туристичного продукту згідно заявки на бронювання (пункт 5.5 Договору);

- рахунок на оплату виставляється в письмовій формі автоматично через систему бронювання. Посилання турагента на неотримання ним рахунку не може бути підставою для звільнення від зобов`язань по оплаті туристичного продукту (туристичних послуг) або зміни строку виконання таких зобов`язань. Всі рахунки на оплату відправлені туроператором за допомогою системи бронювання мають чинність рахунків, оформлених письмово (пункт 6.1 Договору);

- фактом виконання турагентом грошового зобов`язання по оплаті вартості туристичного продукту в безготівковій формі вважається зарахування коштів турагента на рахунок туроператора. При цьому ризик затримки здійснення банківських операцій, а також ризик зміни валютних курсів відноситься на турагента (пункт 6.5 Договору);

- оплата туристичного продукту здійснюється турагентом в національній валюті - гривні згідно комерційного курсу, туроператора, встановленого на його офіційному сайті на дату виставлення рахунку (пункт 6.7 Договору);

- розмір агентської винагороди за реалізацію туристичного продукту туроператора становить 10 гривень, включаючи ПДВ за кожне бронювання та перераховується туроператором турагенту після реалізації туру (пункт 6.8 Договору);

- суми, отримані турагентом за продаж туристичного продукту згідно з Договором, не є власністю турагента (пункт 6.10 Договору);

- Договір діє протягом одного року з моменту його укладання. Дія Договору автоматично пролонгується на такий самий строк, якщо жодна зі сторін за 15 календарних днів до закінчення строку дії Договору письмово не повідомить іншу сторону про відмову від продовження його дії. Така сама процедура діє кожен рік необмежену кількість разів. В будь-якому випадку дія цього Договору поширюється на весь період доступу турагента до системи бронювання турів туроператора та триває до моменту здійснення сторонами остаточних взаєморозрахунків (пункт 11.1 Договору).

Договір підписано уповноваженими особами та скріплено печатками. У встановленому порядку Договір не оспорено та не визнано недійсним.

Таким чином, Договір є дійсним, укладеним належним чином та є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною першою статті 901 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Приписами частини 2 цієї статті визначено, що положення глави 63 ЦК України можуть застосовуватись до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Відповідно до статті 5 Закону України "Про туризм":

- туристичні оператори - це юридичні особи, створені згідно із законодавством України, для яких виключною діяльністю є організація та забезпечення створення туристичного продукту, реалізація та надання туристичних послуг, а також посередницька діяльність із надання характерних та супутніх послуг і які в установленому порядку отримали ліцензію на туроператорську діяльність;

- туристичні агенти (далі - турагенти) - це юридичні особи, створені згідно із законодавством України, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, які здійснюють посередницьку діяльність з реалізації туристичного продукту туроператорів та туристичних послуг інших суб`єктів туристичної діяльності, а також посередницьку діяльність щодо реалізації характерних та супутніх послуг.

Відповідно до статті 20 Закону України "Про туризм" за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, який укладає договір безпосередньо або через турагента) зобов`язується надати за замовленням іншої сторони (туриста) комплекс туристичних послуг (туристичний продукт), а турист зобов`язується оплатити його.

До договору на туристичне обслуговування застосовуються загальні положення договору про надання послуг, якщо інше не передбачено законом.

Отже, укладений сторонами Договір за своєю правовою природою є договором стосовно туристичного обслуговування.

Відповідно до частини першої та другої статті 32 Закону України "Про туризм" за неналежне виконання своїх зобов`язань туроператор, турагент, інші суб`єкти туристичної діяльності несуть майнову та іншу відповідальність, визначену у договорі, відповідно до чинного законодавства. Розмір майнової відповідальності туроператора, турагента чи іншого суб`єкта туристичної діяльності не може перевищувати фактично завданих замовнику збитків з їх вини.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

На виконання умов Договору позивач перерахував на рахунок відповідача грошові кошти за туристичні послуги в сумі 84542 грн, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями, копії яких долучені до матеріалів справи.

У свою чергу, відповідачем, оплачені позивачем, туристичні послуги не були надані; доказів протилежного суду не подано.

Відповідно до пункту 8.6 Договору при анулюванні підтвердженого туристичного продукту (туристичної послуги) з вини туроператора (за виключенням відмови у оформленні в`їзних віз) турагенту повертається вся сума вартості туристичного продукту (туристичних послуг), яка була сплачена турагентом.

Позивач зазначає, що за умовами п. 3.1.2 Договору має право на доступ до он-лайн системи бронювання, однак, після початку повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України відповідач засобами електронного зв`язку (електронною поштою, а також із використанням застосунку «Вайбер») спочатку повідомив про неможливість виконання взятих на себе зобов`язань та пропозицію перебронювання заявок на інші дати, а пізніше про анулювання заявок, що підтверджується:

- електронним листом від 24.02.2022, де зазначено «Наразі можливе перебронювання заявки на інші дати та напрями без штрафів, по вартості онлайн»;

- електронним листом від 25.02.2022, де зазначено «У зв`язку з військовим становищем в Україні авіасполучення в країні закрито»;

- електронним листом від 25.02.2022 у якому чітко зазначено про ануляцію туристичної заявки № 5918499;

- повідомленням у застосунку «Вайбер», де зазначено, що - «Лютневі, березневі, квітневі заявки задепоновані (анульовані). Робота з цими заявками буде відновлена після війни»;

У Договорі сторони узгодили умови щодо форс-мажору та порядку повідомлення про такі обставини.

Однак відповідачем не було подано доказів того, що внаслідок припинення авіасполучення він був позбавлений можливості повернути грошові кошти позивачу.

Враховуючи те, що матеріалами справи підтверджується сплата позивачем відповідачу 84542 грн та ненадання оплачених туристичних послуг за Договором, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення з відповідача зазначеної суми є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Також, позивач просить суд розірвати агентський договір по реалізації туристичних продуктів від 14.11.2016, укладений між позивачем та відповідачем.

Згідно зі статтею 188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Відповідно до частин 1, 2 статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

З наведених вище обставин справи вбачається, що відповідачем було істотно порушено умови Договору, оскільки останній фактично перестав виконувати свої обов`язки за Договором, внаслідок чого позивач позбавлений того, на що він розраховував при укладенні Договору.

Частиною 1 статті 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Позивачем, на виконання вимог статей 13, 74 ГПК України обґрунтовано та належними засобами доказування доведено суду свої позовні вимог щодо розірвання Договору. У зв`язку із чим вимога про розірвання Договору підлягає задоволенню.

За приписами статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 233, 236, 237, 240 та 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Розірвати агентський договір по реалізації туристичних продуктів від 14.11.2016 укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "ТТВК" та Приватним підприємством "Туристична компанія "Наталка".

Стягнути Товариства з обмеженою відповідальністю "ТТВК" (ідентифікаційний код: 36285831; вул. Велика Васильківська 72, оф. 128, м. Київ, 03680) на користь Приватного підприємства "Туристична компанія "Наталка" (проспект Героїв Сталінграда, 10-а, м. Київ, 04210; ідентифікаційний код 33496205) 84542 (вісімдесят чотири тисячі п`ятсот сорок дві) грн грошових коштів, а також 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн судового збору.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України, і може бути оскаржено в порядку та строк встановлені статтями 254, 256, 257 ГПК України.

Суддя Сташків Р.Б.