СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2024 року м. Харків Справа № 917/1738/23

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Стойка О.В., суддя Істоміна О.А. , суддя Медуниця О.Є.

за участю секретаря судового засідання Склярук С.І.,

та представників учасників справи:

від Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" (кредитор)Головіна О.І.- адвокат;

від інших учасників справи не з`явились;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім "Білогір`я молокопродукт" та Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім "Техмолпрод" на ухвалу господарського суду Полтавської області від "23" січня 2024 р. у справі № 917/1738/23

за заявою Приватного підприємства "Транзитекспо", вул. Комарова, буд. 10, кім. 7, м.Полтава, Полтавська область,

до Приватного підприємства "Сільськогосподарське приватне підприємство "РВД-Агро", вул.Пушкіна, буд. 42, офіс 106, м. Полтава, Полтавська область,

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

В провадженні господарського суду Харківської області знаходиться справа №922/1738/23 про банкрутство Приватного підприємства «Сільськогосподарське приватне підприємство «РВД-Агро» (Боржник, Банкрут) у зв`язку із наявною та непогашеною заборгованістю.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 10.10.2023 відкрито провадження у справі №917/1738/23 про банкрутство Боржника; визнано кредиторські вимоги Приватного підприємства «Транзитекспо» до Приватного підприємства «Сільськогосподарське приватне підприємство «РВД-Агро» в розмірі 14 264 437,61грн - основного боргу, 26 840,00грн - судового збору, сплаченого при поданні заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство; введено процедуру розпорядження майном; розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Васіна Євгена Євгеновича.

З метою виявлення конкурсних кредиторів 10.10.2023 Господарським судом Полтавської області оприлюднено повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство Приватного підприємства «Сільськогосподарське приватне підприємство «РВД-Агро» (вул. Пушкіна, буд. 42, офіс 106, м. Полтава, Полтавська область, 36039, ).

В тридцятиденний термін від дня офіційного оприлюднення на офіційному веб- сайті Вищого господарського суду України оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство Боржника до суду надійшли заяви про визнання кредиторських вимог до боржника по справі №917/1738/23, зокрема від:

- Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Техмолпрод» (вул. Будька, 47, м.Гадяч, Полтавська область, 37300; ) в сумі 1 046 520,00грн основного боргу за Договором поставки №01/11-20 від 01.11.2020 (вхід. №2121/23 від 02.11.2023);

- Товариства з обмеженою відповідальністю «Сімекс Альянс України» (вул. Гостинна, 13, м.Переяслав-Хмельницький, Київська область, 08401; ) в сумі 997 205,42грн (вхід. №2156/23 від 07.11.2023);

- Товариства з обмеженою відповідальністю «Грін Ленд Індастрі» (вул. Пушкіна, 42, офіс. 106, м.Полтава, Полтавська область, 36039, ) в сумі 29 093 956,40грн основного боргу (вхід. №2163/23 від 08.11.2023);

- Товариства з обмеженою відповідальністю» Виробничо-комерційна компанія «Гадячсир» (вул. Будька, 47, м.Гадяч, Полтавська область, 37300, )

в сумі 44 020 209,70грн (вхід. №2168/23 від 08.11.2023);

- Головного управляння ДПС у Черкаській області (вул. Хрещатик, 235, м.Черкаси, 18002, код ЄДРПОУ ВП 44131663) в сумі 1 394 813,12грн (вхід. №2180/23 від 10.11.2023);

- Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Білогір`я молокопродукт» (вул. Будька, 47, м.Гадяч, Полтавська область, 37300, ) в сумі 43 654 561,42грн (вхід. №2175/23 від 09.11.2023);

- Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» (вул. Антоновича, 127, м.Київ, 03150; ) в сумі 123 570 297,98грн (вхід. №2196/23 від 13.11.2023).

Означені заяви, окрім кредиторських вимог Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України», було розглянуто судом першої інстанції 14.12.2023р. та визнано грошові вимоги до боржника.

Розгляд кредиторських вимог Акціонерного товариства «Державний експортно- імпортний банк України» було відкладено на 23.01.2024р.

Відповідно до заяви АТ «Державний експортно-імпортний банк України» (з урахуванням уточнень) просив суд: визнати вимоги Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до СПП «РВД-АГРО» в розмірі 114 932 121,28грн та включити до реєстру вимог кредиторів СПП «РВД-АГРО» грошові вимоги на означену суму у наступній черговості:

- 5 368,00грн - перша черга вимог кредиторів (витрати, пов`язані з провадженням у справі про банкрутство (судовий збір);

- 13 644 878,55грн - конкурсні, четверта черга вимог кредиторів (які виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство), а саме заборгованість СПП «РВД- АГРО» за Кредитним договором №6415К1/2557 від 06.07.2015 (за виключенням вимог за пенею та штрафами);

- 2 744 066,04 грн. - шоста черга вимог кредиторів (вимоги за пенею та штрафами нараховані Боржнику);

- 98 537 808,69грн - позачергово (забезпечені заставою майна Боржника вимоги, які виникли у зв`язку із невиконанням ТОВ «Техмолпром» зобов`язань за Кредитним договором №6414К4/SL-59-EXIM від 30.07.2014 укладеним в рамках Генеральної угоди №6412N1/2542 від 11.10.2012).

За результатами розгляду означеної заяви, ухвалою господарського суду Полтавської області від 23.01.2024 р. у справі № 917/1738/23 :

- визнано грошові вимоги Акціонерного товариства «Державний експортно- імпортний банк України» до Боржника в розмірі 114 932 121,28грн, з яких: 13 644 878,55грн заборгованість СПП «РВД-АГРО» за Кредитним договором №6415К1/2557 від 06.07.2015, 2 744 066,04 грн. пеня та штраф, 98 537 808,69грн - вимоги забезпечені заставою, які виникли у зв`язку із невиконанням ТОВ «Техмолпром» зобов`язань за Кредитним договором №6414К4/SL-59-EXIM від 30.07.2014 укладеного в рамках Генеральної угоди №6412N1/2542 від 11.10.2012 та 5 368,00грн - судовий збір за подання кредиторської вимоги.

- зобов`язано розпорядника майна внести визнані судом грошові вимоги до реєстру вимог кредиторів боржника в порядку черговості, встановленої Кодексом України з процедур банкрутства.

-завершено попереднє судове засідання у справі про банкрутство СПП «РВД- Агро», вул.Пушкіна, буд. 42, офіс 106, м. Полтава, Полтавська область, 36039, ).

-зобов`язано розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Васіна Є.Є. протягом 10 днів з дня постановлення ухвали за результатами проведення попереднього засідання відповідно до ст. 48 Кодексу України з процедур банкрутства повідомити кредиторів згідно з реєстром вимог кредиторів, уповноважену особу працівників боржника та уповноважену особу засновників (учасників, акціонерів) боржника про місце і час проведення зборів кредиторів та організувати їх проведення - 11.04.2024.

- зобов`язано розпорядника майна арбітражного керуючого Васіна Є.Є. надати до дати підсумкового судового засідання до Господарського суду Полтавської області протокол зборів кредиторів щодо подальшої судової процедури відносно боржника, висновок щодо фінансового та майнового становища боржника, баланс боржника на останню звітну дату.

- підсумкове засідання суду, на якому буде вирішено питання про санацію боржника, чи про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, чи закриття провадження у справі про банкрутство призначено на 23.04.2024 на 09:10год.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням та вважаючи його таким, що постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, Товариство з обмеженою відповідальністю Торговий дім «Білогір`я молокопродукт» звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати в частині визнання кредиторських вимог Акціонерного товариства «Державний експортно- імпортний банк України» до СПП «РВД-АГРО» в розмірі 114 932 121,28грн, ухваливши нове рішення, яким у задоволенні означених вимог в частині штрафних санкцій та забезпечених заставою грошових вимог відмовити у повному обсязі. Також просив скасувати ухвалу господарського суду Полтавської області від 23.01.2024 р. в частині закриття підготовчого засідання та призначення підсумкового засідання.

За доводами апеляційної скарги зазначав, що:

- розрахунок кредиторських вимог виконано невірно, його складено в односторонньому порядку і такий розрахунок викликає сумнів, оскільки задля його перевірки необхідні спеціальні( експертні) знання, а Договорами застави вже забезпечені усі вимоги за Генеральним договором кредиту;

- судом першої інстанції не було враховано положення ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства та безпідставно включено до кредиторських вимог неустойку та інші фінансові санкції;

- оскаржувана ухвала не містить відомостей про розмір та перелік усіх кредиторських вимог.

Товариство з обмеженою відповідальністю Торговий дім «Техмолпрод» також не погодилось з ухвалою господарського суду Полтавської області від 23.01.2024 р. та звернулось до суду з апеляційною скаргою про її скасування в частині закриття підготовчого засідання та призначення підсумкового засідання, оскільки оскаржувана ухвала не містить відомостей про розмір та перелік усіх кредиторських вимог.

Ухвалами Східного апеляційного господарського суду від 27.05.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційними скаргами апелянтів на ухвалу господарського суду Полтавської області від 23.01.2024 у справі №917/1738/23, об`єднано апеляційні скарги в одне апеляційне провадження та призначено до розгляду на 24.06.2024р. об 11:15.

Від АТ «Державний експортно-імпортний банк України» надійшов відзив на апеляційні скарги, відповідно до якого кредитор заперечував проти їх доводів, ухвалу господарського суду просив залишити без змін.

Зокрема, зазначав, що приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції діяв відповідно до вимог чинного законодавства та обґрунтовано включив вимоги щодо стягнення пені та штрафу, в порядку черговості, визначеної Кодексом України з процедур банкрутства, обґрунтованість вимог за Кредитними Договорами підтверджені рішенням суду. Вважав, що ухвала суду в частині закриття провадження не підлягає оскарженню в силу вимог Кодексом України з процедур банкрутства.

У судовому засіданні 24.06.2024р. представник АТ «Державний експортно імпортний банк України» заперечував проти доводів апеляційних скарг, просив ухвалу суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення з підстав, викладених у відзиві.

Представники апелянтів та інші учасники справи у судове засідання не з`явились, але були повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, тому судова колегія приходить до висновку про можливість розгляду справи у їх відсутності, оскільки вони не скористались своїми правами, передбаченими статтею 42 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім «Білогір`я молокопродукт» в частині розгляду кредиторських вимог не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

За визначенням, наведеним у статті 1 КУзПБ кредитор - це юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до Закону України «Про ринки капіталу та організовані товарні ринки» діє в інтересах власників облігацій, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника. Зокрема, забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника.

У силу приписів частини 14 статті 39 КУзПБ з моменту відкриття провадження у справі про банкрутство пред`явлення конкурсними та забезпеченими кредиторами вимог до боржника та їх задоволення можуть здійснюватися лише у порядку, передбаченому цим Кодексом, та в межах провадження у справі.

Забезпечені кредитори зобов`язані подати заяву з грошовими вимогами до боржника під час провадження у справі про банкрутство в частині вимог, що є незабезпеченими, або за умови відмови від забезпечення. Забезпечені кредитори можуть повністю або частково відмовитися від забезпечення. Якщо вартості застави недостатньо для покриття всієї вимоги, кредитор повинен розглядатися як забезпечений лише в частині вартості предмета застави. Залишок вимог вважається незабезпеченим (частина 2 статті 45 КУзПБ).

Заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, подані в межах 30-денного строку, визначеного частиною 1 статті 45 КУзПБ, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні суду.

Крім того, розпорядник майна зобов`язаний окремо повідомити господарський суд про вимоги кредиторів, які забезпечені заставою майна боржника, згідно з їхніми заявами, а за відсутності таких заяв - згідно з даними обліку боржника, а також внести окремо до реєстру відомості про майно боржника, яке є предметом застави згідно з відповідним державним реєстром (частина 8 статті 45 КУзПБ).

З аналізу наведених приписів КУзПБ вбачається, що законодавець не встановив обов`язку забезпеченого кредитора подати заяву про визнання його грошових вимог, забезпечених заставою майна боржника, для їх задоволення у справі про банкрутство, проте передбачив для забезпеченого кредитора можливість подати таку заяву стосовно забезпечених вимог, а також право на заявлення грошових вимог, які незабезпечені заставою або за відмови від забезпечення, що у цих двох випадках мають бути заявлені кредитором та розглянуті судом за загальними правилами для конкурсних або поточних вимог до боржника.

Водночас у разі подання такої заяви забезпеченим кредитором саме ухвала про визнання його грошових вимог, забезпечених заставою майна боржника, є підставою для внесення остаточних відомостей щодо розміру цих вимог та предмета забезпечення до реєстру вимог кредиторів боржника, адже за змістом абзаців 4, 5 частини 6 статті 45 КУзПБ спеціальний закон, за загальним правилом, пов`язує внесення відомостей до реєстру вимог кредиторів саме з ухвалою про визнання (повністю або частково) вимог кредиторів за результатами розгляду їх заяв. Подібний за змістом висновок викладений, зокрема, у постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 23.09.2021 у справі №904/4455/19.

При цьому відповідно до усталеної практики Верховного Суду (зокрема, викладеної в постановах від 26.02.2019 у справі №908/710/18, від 15.10.2019 у справі №908/2189/17) у справі про банкрутство господарський суд не розглядає по суті спори стосовно заявлених до боржника грошових вимог, а лише встановлює наявність або відсутність відповідного грошового зобов`язання боржника шляхом дослідження первинних документів (договорів, накладних, актів тощо) та (або) рішення юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення відповідного спору.

Заявник сам визначає докази, які на його думку підтверджують заявлені вимоги.

Проте обов`язок надання правового аналізу поданих кредиторських вимог, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог, покладений на господарський суд, який здійснює розгляд справи про банкрутство вимоги.

Під час розгляду заявлених грошових вимог суд користується правами та повноваженнями, наданими йому процесуальним законом. Суд самостійно розглядає кожну заявлену грошову вимогу, перевіряє її відповідність чинному законодавству та за результатами такого розгляду визнає або відхиляє частково чи повністю грошові вимоги кредитора.

Як вбачається зі змісту встановлених господарським судом обставин, між Публічним акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» (скорочена назва -АТ «Укрексімбанк»; банк), Товариством з обмеженою відповідальністю «Техмолпром» (Позичальник - 1) та Сільськогосподарським приватним підприємством «РВД-Агро» (Позичальник - 2) укладено Генеральну кредитну угоду №6412N1/2542 від 11.10.2012 із змінами і доповненнями внесеними додатковими угодами, метою якої є визначення загальних умов фінансування інвестиційної, торгово-закупівельної, виробничої та іншої діяльності позичальників шляхом укладення Кредитних договорів. Додатком 1 до Генеральної угоди сторонами було визначено перелік кредитних договорів, укладених між Банком та Позичальниками, які є такими, що діятимуть у рамках Генеральної угоди, і є Додатками до неї.

Зокрема в рамках Генеральної угоди укладені та діють наступні кредитні договори:

- Кредитний договір №6414K4/SL-59-EXIM від 30.07.2014, укладений між Банком та ТОВ «Техмолпром», із змінами та доповненнями та додатковими угодами (далі - Кредитний договір-1);

- Кредитний договір №6415К1/2557 від 06.07.2015, укладений між Банком та СПП «РВД-АГРО», із змінами та доповненнями та додатковими угодами (далі Кредитний договір - 2).

Відповідно до умов Кредитного договору №6414K4/SL-59-EXIM від 30.07.2014 (далі - Кредитний договір - 1) Банк надав ТОВ «Техмолпром» кредит (далі - Кредит- 1), а ТОВ «Техмолпром» зобов`язався повернути Кредит-1 та сплатити проценти за Кредитом-1, комісії та інші платежі за цим Договором. Кредит-1 надається ТОВ «Техмолпром» шляхом відкриття невідновлюваної кредитної лінії (п.2.1. та 2.2., ст.2 Кредитного договору - 1).

Підпунктом 2.3.1. п. 2.3 ст. 2 Кредитного договору-1 передбачено ліміт кредитної лінії: 2 000 000,00 доларів США.

Після укладення Кредитного договору-1 ліміт кредитної лінії, а також кінцевий термін погашення Кредиту-1 сторонами змінювався відповідно до укладених додаткових договорів.

Відповідно до додаткового договору №6414K4-0013/SL-59-EXIM від 08.08.2019 до Кредитного договору-1 сторони обумовили, що кінцевий термін погашення Кредиту-1: 24 січня 2020 року (включно).

Положеннями п. 6.3. ст. 6 Кредитного договору-1 визначено, що погашення Кредиту-1 протягом дії договору здійснюється ТОВ «Техмолпром» згідно з Графіком зміни ліміту заборгованості. Графік зміни ліміту заборгованості був встановлений Додатком 1 до Кредитного договору-1.

Відповідно до п. 2.6. ст. 2 Кредитного договору-1, ТОВ «Техмолпром» сплачує Банкові проценти за користування Кредитом-1, комісію за відкриття кредитної лінії, комісію за управління кредитною лінією та інші комісії/плати за цим Кредитним договором-1, у розмірах та на умовах цього Кредитного договору-1.

Тип процентної ставки за користування Кредитом-1 - змінювана (плаваюча). Розмір процентної ставки за Кредитом-1 відповідно до п.п.3.1.2. п.3.1. ст.3 Кредитного договору- 1, сторони обумовили таким чином: Базова ставка LIBOR для доларів США (індекс) +7,00%, але не менше ніж 7,34% та не більше 16% річних.

Такі проценти нараховуються протягом усього строку користування Кредитом-1 на залишок основного боргу на кінець календарного дня за кожний день користування Кредитом-1 на основі банківського року.

В подальшому процентна ставка за Кредитом-1, а також строки сплати процентів змінювались на підставі укладених додаткових договорів.

Відповідно до додаткового договору №6414K4-0014/SL-59-EXIM від 12.08.2019 до Кредитного договору-1 сторони обумовили наступне:

- проценти за Кредитом-1, що нараховані та несплачені за лютий 2016 року - травень 2019 року, сплачуються в строк по 24.01.2020 року (включно);

- проценти за Кредитом-1, що нараховані та будуть нараховані за червень 2019 року - грудень 2019 року, підлягають сплаті наступним чином - до 19.08.2019 року 5 018,16 грн., з вересня 2019 року - щомісячно в розмірі 2 509,08грн;

- залишок по 24.01.2020 року (включно).

Відповідно до ст. 3 Кредитного договору-1, ТОВ «Техмолпром» взяв на себе зобов`язання сплачувати комісії, зокрема, за управління Кредитом-1. Комісія за управління відповідно до п.п. 3.2.2.3. п.3.2. ст.3 Кредитного договору-1 нараховується починаючи з дати набуття чинності Кредитним договором-1 відповідно до п.п.14.1.1. і закінчується датою повного виконання зобов`язань з погашення Кредиту-1 (включно), але не більше 90 днів з дати повного погашення Кредиту-1, визначеної згідно з пунктом 6.4 цього договору.

Розмір ставки комісії за управління, відповідно до п.п. 3.2.2.1. п.3.2. ст.3 Кредитного договору-1 сторони обумовили на рівні 0,011% від ліміту кредитної лінії, зазначеного у підпункті 2.3.1. Кредитного договору-1.

В подальшому строки сплати такої комісії змінювалися на підставі укладених додаткових договорів.

Відповідно до додаткового договору №6414K4-0013/SL-59-EXIM від 08.08.2019 до Кредитного договору-1 сторони обумовили наступне:

- Комісія за управління, що нарахована та несплачена за лютий 2016 року-травень 2019 року сплачується в строк до 24.01.2020 року (включно);

- Комісія за управління, що нарахована та буде нарахована за червень 2019року- грудень 2019 року, сплачується наступним чином: до 19.08.2019 (включно) - 1000,00грн, з вересня 2019 року щомісячно у розмірі 500,00грн;

- залишок по 24.01.2020 року (включно).

Згідно з п.п. 10.2, ст. 10 Кредитного договору-1 (із врахуванням змін встановлених додатковим договором №6414K4-0014/SL-59-EXIM від 12.08.2019) у випадку невиконання (несвоєчасного виконання) ТОВ «Техмолпром» будь-яких грошових зобов`язань, визначених Кредитним договором-1, ТОВ «Техмолпром» сплачує Банку пеню, що нараховується на суму невиконаних (неналежним чином виконаних) зобов`язань з розрахунку фактичної кількості прострочених днів у розмірі облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, за кожен день прострочення, включаючи день виконання відповідних грошових зобов`язань. 12.08.2019 до Кредитного договору-1 були внесені зміни додатковим договором №6414K4-0014/SL-59-EXIM, відповідно до яких, зокрема, сторони Кредитного договору-1 домовились, що Банк здійснює переведення заборгованості ТОВ «Техмолпром» у доларах США за Кредитним договором-1 у національну валюту України (гривню) за офіційним курсом Національного банку України на дату такого переведення (станом на 12.08.2019 офіційний курс Національного банку України - 25,090813 гривень за 1 долар США) у т.ч.: за основним боргом - у сумі 2 000 000,00 дол. США, а також за нарахованими та несплаченими процентами в розмірі 387 715,13 дол. США.

Також додатковим договором №6414K4-0014/SL-59-EXIM сторони встановили ліміт кредитної лінії в розмірі 50 181 626,00грн, передбачили розмір процентної ставки за Кредитом на рівні 19,87% річних, а також внесли зміни до Графіку зміни ліміту заборгованості.

Відповідно до умов Кредитного договору №6415К1/2557 від 06.07.2015 (далі - Кредитний договір - 2) Банк надав Позичальнику - СПП «РВД-АГРО» кредит (далі - Кредит-2), а останній зобов`язався повернути Кредит-2 та сплатити проценти за Кредитом-2, комісії та інші платежі за цим Договором. Кредит-2 надається СПП «РВД-АГРО» шляхом відкриття відновлюваної кредитної лінії (п.2.1. та 2.2., ст. 2 Кредитного договору-

2). Підпунктом 2.3.1. п. 2.3 ст. 2 Кредитного договору-2 передбачено ліміт кредитної лінії: 9 700 000,00грн.

Згідно п. 2.4. ст. 2 Кредитного договору-2 (із врахуванням змін встановлених додатковою угодою №6415К1/2557-0011 від 07.08.2019) кінцевий термін погашення Кредиту: 24.01.2020 року (включно).

Положеннями п. 6.3. ст. 6 Кредитного договору-2 визначено, що Позичальник зобов`язаний погасити Кредит-2 згідно з Графіком зміни ліміту заборгованості.

Відповідно до п. 2.6. ст. 2 Кредитного договору-2, Позичальник сплачує Банкові проценти за Кредитом-2, а також комісії у розмірах та на умовах Кредитного договору-2.

Розмір процентної ставки за Кредитом-2 відповідно до п.п.3.1.2. п.3.1. ст.3 Кредитного договору, сторони обумовили в розмірі 24% річних.

Такі проценти за користування Кредитом-2 нараховуються протягом усього строку користування Кредитом-2 на залишок основного боргу на кінець календарного дня за кожний день користування Кредитом-2 на основі банківського року.

Відповідно до п.6.6. ст.6 Кредитного договору-2 сплата процентів за Кредитом-2 (крім процентів за останній календарний місяць користування Кредитом) здійснюється позичальником з 1 по 7 число кожного місяця (у січні та травні - до 15 числа).

В подальшому процентна ставка за Кредитом-2 змінювалась на підставі укладених додаткових угод.

Відповідно до додаткової угоди №6415К1-3/2557 від 06.06.2016 розмір процентної ставки за Кредитом-2 сторони обумовили в розмірі 20,5% річних, а додатковою угодою №6415К1-9/2557 від 13.11.2017 розмір процентної ставки за Кредитом-2 сторони встановили в розмірі 16,37% річних.

Відповідно до п. 2.6. ст. 2 Кредитного договору-2, СПП «РВД-АГРО» взяв на себе зобов`язання сплачувати комісії, зокрема, за управління Кредитом-2. Комісія за управління відповідно до п.п. 3.2.2.3. п.3.2. ст.3 Кредитного договору-2 нараховується починаючи з дати набуття чинності Кредитним договором-2 і закінчуючи датою повного виконання зобов`язань з погашення Кредиту-2 (включно), але не більше 90 днів з дати повного погашення Кредиту-2. Сплата комісії за управління відповідно до п.6.8. ст.6

Кредитного договору-2 має здійснюватись позичальником з 1 по 7 число кожного місяця розрахунковим (у січні та травні - до 15 числа) у національній валюті України за офіційним курсом Національного банку України на дату останнього банківського дня попереднього місяця.

Розмір ставки комісії за управління, відповідно до п.п. 3.2.2.1. п.3.2. ст.3 Кредитного договору-2 сторони обумовили в розмірі 0,036% від ліміту заборгованості, зазначеного у Графіку зміни Ліміту заборгованості.

Згідно з п. 10.2, ст. 10 Кредитного договору - 2 (із врахуванням змін встановлених додатковою угодою №6415К1-1/2557 від 22.02.2016) у випадку невиконання (несвоєчасного виконання) СПП «РВД-АГРО» будь-яких грошових зобов`язань, визначених Кредитним договором-2, СПП «РВД-АГРО» сплачує Банку пеню, що нараховується на суму невиконаних (неналежним чином виконаних) зобов`язань з розрахунку фактичної кількості прострочених днів у розмірі облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, за кожен день прострочення, включаючи день виконання відповідних грошових зобов`язань.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за Генеральною угодою, були укладені наступні договори застави та іпотеки (із змінами та доповненнями) за якими заставодавцем/іпотекодавцем виступає СПП «РВД-Агро» :

- Іпотечний договір №6412Z9/2542 від 11.10.2012 року (із змінами та доповненнями), заставною вартістю предмету іпотеки - 43 361 388,00грн (далі Іпотечний договір №6412Z9/2542 від 11.10.2012);

- Договір застави №6412Z10/2542 від 11.10.2012року (із змінами та доповненнями), заставною вартістю предмету застави - 4 188 355,90грн (далі - Договір застави №6412Z10/2542 від 11.10.2012);

- Договір застави №6412Zll/2542 від 11.10.2012 (із змінами та доповненнями), заставною вартістю предмету застави - 1 984 307,70грн (далі - Договір застави №6412Zll/2542 від 11.10.2012);

- Договір застави №6412Z12/2542 від 11.10.2012 (із змінами та доповненнями), заставною вартістю предмету застави - 1 504 516,04грн (далі - Договір застави

№6412Z12/2542 від 11.10.2012);

- Договір застави №6412Z14/2542 від 11.10.2012 (із змінами та доповненнями),заставною вартістю предмету застави - 811 639,80грн (далі - Договір застави №6412Z14/2542 від 11.10.2012);

- Договір застави №6412Z15/2542 від 11.10.2012 (із змінами та доповненнями), заставною вартістю предмету застави - 135 142,40грн (далі - Договір застави №6412Z15/2542 від 11.10.2012).

Згідно з положеннями вищезазначеного Іпотечного договору, а також Договорів застави у випадку невиконання або неналежного виконання ТОВ «Техмолпром» та/або СПП «РВД-АГРО» умов Генеральної угоди (в тому числі Кредитних договорів, які укладені в рамках такої Генеральної угоди) Банк має право отримати задоволення своїх вимог за рахунок предмету застави/іпотеки переважно перед іншими кредиторами.

Умовами вищезазначених Іпотечного договору, а також Договорів застави передбачено, що Банк має право за рахунок предмета іпотеки/застави задовольнити в повному обсязі вимоги, що випливають з Генеральної угоди (в тому числі Кредитних договорів, які укладені в рамках такої Генеральної угоди) на момент фактичного

задоволення, включаючи проценти, неустойку, пеню; витрати, пов`язані з пред`явленням вимоги за основним зобов`язанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки; витрати на утримання, збереження предмета іпотеки та страхування предмета іпотеки, а також інші збитки, завдані порушенням основного зобов`язання чи умов цього Договору.

Прийняті на себе зобов`язання щодо погашення заборгованості СПП «РВД-АГРО» за Кредитним договором-2 та ТОВ «Техмолпром» за Кредитним договором-1, не виконані.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 16.02.2023 по справі №925/735/22 встановлено факт неналежного виконання СПП «РВД-АГРО» та ТОВ «Техмолпром» кредитних договорів №6415К1/2557 від 06.07.2015 та №6414К4/SL-59- EXIM від 30.07.2014 укладеним в рамках Генеральної угоди №6412N1/2542 від 11.10.2012.

Стягнуто з Сільськогосподарського приватного підприємства «РВД-АГРО» на користь акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» заборгованість за Кредитним договором №6415К1/2557 від 06.07.2015 у розмірі 14 585 674,52 (в т.ч.: 9 700 000,00 грн. - сума простроченої заборгованості за Кредитом (основним боргом); 2 143 651,51 грн. - проценти за користування кредитом; 13 230,64 грн. - комісія за управління кредитом; 144 798,55 грн. - пеня за прострочення зобов`язань;

675 440,80 грн. - 3 % річних згідно зі ст. 625 ЦК України за прострочення зобов`язань; 1 908 553,02 грн. - втрати від інфляції, а також 218 785,12 грн. витрат по сплаті судового збору.

Таким чином, фактичні обставини (в частині, що стосуються надання Кредитором та отримання ТОВ «РВД-АГРО» кредиту, а також невиконання Боржником взятих на себе за договором зобов`язань), як такі, що в силу імперативних вимог ст. 75 ГПК України мають преюдиціальне значення для даної справи, встановлені рішенням Господарського суду Полтавської області у справі №925/735/22 за позовом Банку до Боржника про стягнення заборгованості за кредитним договором-2, яке набрало законної сили.

Так за даними кредитора, станом на 09.10.2023 заборгованість СПП «РВД-АГРО» (в тому числі як і до поручителя) перед Банком за кредитними договорами укладеними в рамках Генеральної угоди, складала:

За Кредитним договором-1 у розмірі - 105 776 719,54 грн., в т. ч.:

- 50 181 626,00грн - сума простроченої заборгованості за Кредитом (основний борг);

- 35 524 565,99грн - проценти за користування кредитом;

- 288 028,38грн - комісія за управління кредитом;

- 951 222,44грн - пеня за прострочення зобов`язань;

- 4 641 140,40грн - 3 % річних згідно зі ст. 625 ЦК України за прострочення зобов`язань;

-14 190 136,33грн - втрати від інфляції.

За Кредитним договором-2 у розмірі 14 827 357,83 грн., в т. ч.:

- 9 700 000,00грн. - сума простроченої заборгованості за Кредитом (основний борг);

- 2 143 651,50грн - проценти за користування кредитом;

- 13 230,64 грн. - комісія за управління кредитом;

- 144 798,55 грн. - пеня за прострочення зобов`язань;

- 696 880,28грн - 3 % річних згідно зі ст. 625 ЦК України за прострочення зобов`язань;

- 2 128 796,86грн - втрати від інфляції.

Як встановлено судом першої інстанції, в забезпечення виконання зобов`язань як СПП «РВД-Агро» так і ТОВ «Техмолпром» за Генеральною угодою були укладені Іпотечний договір №6412Z9/2542 від 11.10.2012 та Договори застави №6412Z10/2542 від 11.10.2012, №6412Z11/2542 від 11.10.2012, №6412Z12/2542 від 11.10.2012, №6412Z14/2542 від 11.10.2012, №6412Z15/2542 від 11.10.2012 за яким заставодавцем/іпотекодавцем наразі є СПП «РВД-Агро».

Враховуючи наведене, а також те що АТ «Державний експортно-імпортний банк України» заяву про відмову від забезпечення до суду не подавало, заявлені ним вимоги в сумі 98 537 808,69грн, що виникли за кредитним договором - 1 (укладеним із ТОВ «Техмолпром»), за яким СПП «РВД-АГРО» виступив майновим поручителем, суд першої інстанції обґрунтовано погодився з твердженнями кредитора, що в цій частині вимоги є забезпечені заставою.

При цьому колегія суддів наголошує, що предметом розгляду у справі про банкрутство не є певні спори, які стосуються заявлених до боржника грошових вимог, виникли між ним і кредитором або іншими особами та підлягають вирішенню в порядку позовного провадження. Господарський суд у справі про банкрутство встановлює обставини щодо обґрунтованості грошових вимог до боржника на підставі дослідження наданих кредитором доказів, зокрема, судових рішень, якими вирішено відповідні спори.

Стосовно доводів апеляційної скарги про безпідставне включення судом першої інстанції до кредиторських вимог пені та штрафу, судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до ч3 ст.34 Кодексу України з процедур банкрутства заява кредитора, крім відомостей, передбачених частиною першою цієї статті, повинна містити відомості про розмір вимог кредитора до боржника із зазначенням окремо розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає сплаті.

Згідно абз. 6-8 ст. 47 Кодексу України з процедур банкрутства неустойка (штраф, пеня) враховується в реєстрі вимог кредиторів окремо від основних зобов`язань у шосту чергу.

Погашення неустойки (штрафу, пені) у справі про банкрутство можливе лише в ліквідаційній процедурі.

Ухвала попереднього засідання є підставою для визначення кількості голосів, які належать кожному конкурсному кредитору під час прийняття рішення на зборах (комітеті) кредиторів. Для визначення кількості голосів для участі у представницьких органах кредиторів зі складу вимог конкурсних кредиторів виключається неустойка (штраф, пеня).

Вищезазначені норми Кодексу України з процедур банкрутства чітко визначають право кредитора заявлення в своїх кредиторських вимогах розміру неустойки (штрафу, пені), а також встановлюють процедуру їх подальшого погашення.

Зазначені норми спростовують твердження Апелянта про нібито допущені судом першої інстанції порушення вимог Кодексу України з процедур банкрутства в частині визнання вимог Банку до Боржника із нарахування неустойки (штрафу, пені), оскільки такі вимоги включені судом першої інстанції до складу кредиторських вимог, але в порядку черговості (шоста черга), як цього і вимагає діюче законодаство.

Враховуючи наведене, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про визнання кредиторських вимог Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до СПП «РВД-АГРО» в розмірі 114 932 121,28грн, з яких: 13 644 878,55грн заборгованість СПП «РВД-АГРО» за Кредитним договором №6415К1/2557 від 06.07.2015, 2 744 066,04 грн. пеня та штраф, 98 537 808,69 грн. вимоги забезпечені заставою, які виникли у зв`язку із невиконанням ТОВ «Техмолпром» зобов`язань за Кредитним договором №6414К4/SL-59-EXIM від 30.07.2014 укладеного в рамках Генеральної угоди №6412N1/2542 від 11.10.2012 та 5 368,00грн - судовий збір за подання кредиторської вимоги.

Товариство з обмеженою відповідальністю Торговий дім «Білогір`я молокопродукт» не скористалось своїм правом на подання свого(альтернативного) розрахунку розміру кредиторських вимог, як і не скористалось правом на подання клопотання про призначення експертизи.

Що стосується вимог апеляційних скарг Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім «Білогір`я молокопродукт» та Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім «Техмолпрод» на ухвалу господарського суду Полтавської області від 23.01.2024 р. у справі № 917/1738/23 в частині закриття підготовчого засідання та призначення підсумкового засідання, судова колегія дійшла висновку про закритття апеляційного провадження у справі №917/1738/23 в цій частині з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Аналогічні положення містяться у ст. 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Отже, кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.

Право на оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій є складовою конституційного права особи на судовий захист. Воно гарантується визначеними Конституцією України основними засадами судочинства, які є обов`язковими для всіх форм судочинства та всіх судових інстанцій, зокрема забезпеченням апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом (пункт 8 частини третьої статті 129) (пункт 3.2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 11 грудня 2007 року № 11-рп/2007).

Відтак, конституційний принцип забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду гарантує право звернення до суду зі скаргою в апеляційному чи в касаційному порядку, яке має бути реалізоване, за винятком встановленої законом заборони на таке оскарження, а реалізація конституційного права на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення ставиться у залежність від положень процесуального закону.

Поряд з цим, попри визначені основні засади судочинства, що полягають у забезпеченні права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення, суд зазначає, що право на доступ до суду, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, не є абсолютним і може підлягати обмеженню; такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави. Суд повинен переконатися, що застосовані обмеження не звужують чи не зменшують залишені особі можливості доступу до суду в такий спосіб або до такої міри, що це може спотворити саму суть цього права (рішення ЄСПЛ від 12.07.2001 у справі «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини»).

Тобто, Господарський процесуальний кодекс України повинен містити імперативні норми про те, в яких випадках учасники судового процесу та інші особи мають право на апеляційне та касаційне оскарження ухвали суду першої інстанції.

Ухвали суду першої інстанції оскаржуються в апеляційному порядку окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених ст. 255 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені ст. 255 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Нормами ч. 1 ст. 255 ГПК України визначено перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 3 ст. 47 Кодексу України з процедур банкрутства, ухвала господарського суду, постановлена за результатами попереднього засідання, може бути оскаржена стороною у справі про банкрутство лише в частині конкретних вимог кредиторів.

Згідно з ч. 2 ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури/процедури погашення боргів, усі ухвали місцевого господарського суду, прийняті у справі про банкрутство (неплатоспроможність), крім випадків, передбачених Господарським процесуальним кодексом України та цим Кодексом.

Отже, за змістом наведених норм, ухвала господарського суду від 23.01.2024р. в частині закриття підготовчого засідання та призначення підсумкового засідання, не включена до переліку ухвал, які можуть бути оскаржені окремо від рішення суду, згідно з приписами ч. 1 ст. 255 ГПК України, судова колегія вважає, що апеляційне провадження за апеляційними скаргами в цій частині підлягає закриттю.

Інші доводи апеляційних скарг також не спростовують висновок суду першої інстанції.

На підставі вищевикладеного, ухвала господарського суду Полтавської області від « 23» січня 2024 р. у справі № 917/1738/23 в частині апеляційних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім «Білогір`я молокопродукт» щодо визнання кредиторських вимог Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

В частині апеляційних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім «Білогір`я молокопродукт» та Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім «Техмолпрод» на ухвалу господарського суду Полтавської області від 23.01.2024 р. у справі № 917/1738/23 щодо закриття підготовчого засідання та призначення підсумкового засідання апеляційне провадження у справі №917/1738/23 підлягає закриттю.

Відповідно до вимог ст. 129 ГПК України судові витрати по розгляду апеляційних cкарг відносяться на заявників апеляційних скарг, про відшкодування інших судових витрат не заявлено.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 271, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім "Білогір`я молокопродукт" на ухвалу господарського суду Полтавської області від "23" січня 2024 р. у справі № 917/1738/23 в частині апеляційних вимог щодо визнання кредиторських вимог Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" залишити без задоволення

Ухвалу господарського суду Полтавської області від 23.01.2024 р. у справі № 917/1738/23 в зазначеній частині залишити без змін.

В частині апеляційних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім "Білогір`я молокопродукт" та Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім "Техмолпрод" на ухвалу господарського суду Полтавської області від 23.01.2024 р. у справі № 917/1738/23 щодо закриття підготовчого засідання та призначення підсумкового засідання закрити апеляційне провадження у справі №917/1738/23.

Постанову може бути оскаржено до Верховного Суду у касаційному порядку через Східний апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня проголошення судового рішення або складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено та підписано 05.07.2024

Головуючий суддя О.В. Стойка

Суддя О.А. Істоміна

Суддя О.Є. Медуниця