номер провадження справи 15/69/24
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.07.2024 Справа № 908/1152/24

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Горохова І.С., розглянувши матеріали

за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», 03117, м. Київ, пр. Берестейський, 65

до відповідача Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо», 69068, м. Запоріжжя, пр. Моторобудівників, буд. 3

про стягнення коштів

без повідомлення (виклику) учасників справи

суть спору

16.04.2024 до Господарського суду Запорізької області через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» до відповідача Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» про відшкодування шкоди в порядку суброгації в розмірі 12 748,24 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.04.2024 справу № 908/1152/24 передано на розгляд судді Горохову І.С.

Ухвалою суду від 24.04.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/1152/24 в порядку спрощеного позовного провадження. Присвоєно справі номер провадження 15/69/24. Постановлено здійснювати розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи. Розгляд справи по суті розпочнеться через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі № 908/1152/24.

Запропоновано відповідачу надати у строк до 24.05.2024, відповідно до ст. 165 ГПК України, відзив на позовну заяву разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача або визнання позовних вимог, якщо такі докази не надані позивачем. Копію зазначеного документа направити на адресу позивача, докази направлення надіслати суду.

Запропоновано позивачу у строк до 07.06.2024 у разі отримання відзиву на позов надати суду відповідь на відзив, оформлену згідно вимог ст. 166 ГПК України разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтується відповідь позивача, якщо такі докази не надані відповідачем, а також надіслати на адресу суду докази, що підтверджують надіслання відповіді на відзив і доданих до нього доказів відповідачу.

Запропоновано відповідачу надати у строк до 24.06.2024, відповідно до ст. 167 ГПК України, надати заперечення на відповідь на відзив позивача разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтується заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем.

Підставою для звернення позивача з позовом до суду зазначено невиконання відповідачем зобов`язань з виплати страхового відшкодування за шкоду, завдану транспортному засобу, який спричинив ДТП. Оскільки позивач відповідно до Закону здійснив відшкодування шкоди за водія транспортного засобу, просить стягнути з відповідача страхове відшкодування в порядку суборгації в розмірі 12 748,24 грн. Обґрунтовуючи позов, посилається на ст. 993 Цивільного кодексу України, ст. 27 Закону України «Про страхування». Судові витрати у справі зі сплати судового збору в розмірі 3028,00 грн просить покласти на відповідача.

04.07.2024 через систему «Електронний суд» надійшов відзив відповідача. До відзиву додано платіжне доручення №7517 від 14.05.2024 про сплату страхового відшкодування в розмірі 12 573,90 грн згідно з актом 3013599-1, поліс №ЕР-214474555. Сплата вказаної суми страхового відшкодування обґрунтована самостійним розрахунком ТОВ «СК «Кредо» коефіцієнту фізичного зносу пошкодженого авто SKODA RAPID на підставі розрахунків ринкової вартості та коефіцієнта фізичного зносу ТОВ «Южтрансінвест» (сертифікат суб`єкта оціночної діяльності № 476/18 від 07.06.2018) № 20838 СПР ЕЗ3013599 від 02.01.2024.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 252 ГПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі, крім випадків, передбачених статтею 252-1 цього Кодексу.

Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно з ч. ч. 1, 3, 4 ст. 80 ГПК України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (ч. 8 ст. 80 ГПК України).

За приписами ч. ч. 1, 2 ст. 161 ГПК України при розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.

Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Відповідно до ч. 6 ст. 165 ГПК до відзиву додаються:

1) докази, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем;

2) документи, що підтверджують надсилання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

Відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі (ч. 8 ст. 165 ГПК України).

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 9 ст. 165 ГПК України).

Відповідно до ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений судом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Ухвалою суду від 24.04.2024 про відкриття провадження у справі запропоновано відповідачу подати відзив до 24.05.2024.

Згідно із довідкою про доставку електронного листа - документа в електронному вигляді, ухвала суду від 24.04.2024 у справі № 908/1152/24 про відкриття провадження у справі отримана відповідачем 24.04.2024.

Таким чином відповідачу було надано достатньо часу(місяць) на подання заяви по суті спору - відзиву на позовну заяву.

Відповідачем відзив подано лише 04.07.2024, тобто після закінчення строку розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження.

При цьому відповідачем не заявлено клопотання про поновлення чи продовження процесуального строку на подачу відзиву, не наведено жодних обґрунтувань поважності причин пропуску строку на подання відзиву та подачі доказів.

Отже, ураховуючи не подання відповідачем клопотання про поновлення процесуального строку, встановленого судом на подання відзиву та доказів у справі, з відповідними обґрунтуваннями щодо поважності причин такого пропуску, суд не вбачає правових підстав для прийняття відзиву та поданих до нього доказів.

Разом з тим, враховує часткову сплату відповідачем суми боргу з виплати страхового відшкодування, оскільки ці обставини безпосередньо впливають на ухвалення рішення у справі.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. ч. 5, 7 ст. 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Згідно з ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи приписи ч. ч. 4, 5 ст. 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд установив.

19.06.2023 між Приватним акціонерним товариством «Страхова група «ТАС» (Страховик, позивач у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фарма Старт» (Страхувальник) укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «Правильне Каско» № FA 00279280, предметом якого є майнові інтереси, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом (застрахованим транспортним засобом) - п. 7.2 договору страхування. Строк дії договору встановлено з 20.06.2023 до 19.06.2024 (п. 5 договору страхування).

У Додатку 1 до договору добровільного страхування наземного транспорту «Правильне Каско» № FA 00279280 наведений перелік застрахованих транспортних засобів та застрахованого транспортного обладнання, у тому числі SKODA RAPID, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

01.11.2023 о 07:42 год. у місті Києві по вулиці Олени Телеги, 13/14 сталася дорожньо-транспортна пригода (ДТП) за участю транспортних засобів: «SKODA RAPID», д/н НОМЕР_1 , та «VOLKSWAGEN LT 46», д/н НОМЕР_2 , яким керував водій ОСОБА_1 .

Унаслідок ДТП були заподіяні механічні пошкодження автомобілю марки «SKODA RAPID», д/н НОМЕР_1 .

Дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія ОСОБА_1 , що підтверджується постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 14.12.2023 у справі №761/42228/23, якою названого водія визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля водія ««VOLKSWAGEN LT 46», д/н НОМЕР_2 , на момент ДТП була застрахована ТДВ «СК «Кредо» (відповідач) за договором-полісом №ЕР/214474555, діючий станом на 01.11.2023. Ліміт за шкоду життю та здоров`ю - 320 000,00 грн, ліміт за шкоду майну - 160 000,00 грн, франшиза - 3200,00 грн.

Відповідно до рахунку СТО №2166612 від 11.11.2023 вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «SKODA RAPID», д/н НОМЕР_1 , склала 18 278,32 грн.

На виконання умов договору страхування № FA 00279280 від 19.06.2023, згідно із заявою про настання події від 02.11.2023, на підставі страхового акту № 22810/01/923 від 16.11.2023, рахунку на оплату позивачем здійснено розрахунок суми страхового відшкодування (18 278,32 грн) та проведено виплату страхового відшкодування в розмірі 18 278,32 грн на розрахунковий рахунок СТО (ФОП Воєвода О.В.), який здійснив ремонт пошкодженого авто «SKODA RAPID», д/н НОМЕР_1 , що підтверджується платіжною інструкцією № 376618 від 17.11.2023.

Таким чином позивач виконав свої зобов`язання перед страхувальником згідно з умовами договору страхування.

Після виплати страхового відшкодування позивач звернувся до відповідача, як страховика цивільно-правової відповідальності особи, винної у вчиненні ДТП 01.11.2023 (водія автомобіля «VOLKSWAGEN LT 46», д/н НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 ), із заявою про виплату страхового відшкодування за вих. № 05024/9223 від 05.12.2023 в розмірі 18 278,32 грн.

У зв`язку із невиконанням відповідачем вказаної вище вимоги позивач звернувся до суду із даним позовом.

Позивач звернувся до суду про стягнення з відповідача суми страхового відшкодування в розмірі 12 748,24 грн в порядку суборгації.

Згідно з ч. 1 ст. 16 Закону України «Про страхування» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), яка кореспондується зі статтею 979 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про страхування» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Також згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно з частиною 2 статті 8 Закону України «Про страхування» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Статтею 9 Закону України «Про страхування» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку.

При цьому, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

У частині 1 статті 25 Закону України «Про страхування» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводяться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта, що складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, визначеній страховиком.

Згідно із ст. ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом.

Так, за приписами норм ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), відповідно до яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

У справі, що розглядається, спір виник між двома страховими компаніями щодо розміру відшкодування, оскільки позивач вважає, що відповідач як страховик за договором страхування цивільно-правової відповідальності, має йому відшкодувати повну вартість відновлювального ремонту транспортного засобу, з урахуванням зносу, за вирізуванням франшизи.

Положеннями статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Шкоду, пов`язану із втратою товарної вартості транспортного засобу, страховик не відшкодовує (32.7 статті 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Таким чином, положеннями статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу, розраховуються у порядку, встановленому законодавством, з урахуванням зносу. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах у справі № 910/6094/17 від 02.05.2018, у справі № 910/5001/17 від 12.03.2018, у справі № 910/20199/17 від 01.06.2018, у справі № 910/22886/16 від 01.02.2018, у справі № 910/171/17 від 02.10.2018.

Відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин (пункт 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092).

Отже, застосування коефіцієнту фізичного зносу на складові частини (деталі) пошкодженого автомобіля у даному випадку є обов`язковим.

Розмір (коефіцієнт) зносу розраховується за порядком, передбаченим Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів (КТЗ), затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фондом державного майна України № 142/5/2092 від 24.11.2003.

Відповідно до п. 7.38, п. 7.39 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортник засобів, затвердженої Міністерством юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 N 142/5/2092 (у редакції наказу Міністерства юстиції України, та Фонду державного майна України від 24.07.2009 № 1335/5/1159), далі за текстом - Методика, значення коефіцієнта фізичного зносу, приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД; 7 років - для інших легкових КТЗ; ….

Винятком стосовно використання зазначених вимог є:

а) якщо КТЗ експлуатуються в інтенсивному режимі (фактичний пробіг щонайменше вдвічі більший за нормативний);

б) якщо складові частини кузова, кабіни, рами відновлювали ремонтом або вони мають корозійні руйнування чи пошкодження у вигляді деформації;

в) якщо КТЗ експлуатувалося в умовах, визначених у пункті 4 таблиці 4.1 додатка 4.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу «SKODA RAPID», д/н НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_3 , 2015 року випуску.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку коефіцієнта зносу, на підставі п. 7.38 Методики, коефіцієнт фізичного зносу становить 0,4745.

Відповідно до вимог п. 8.2 Методики вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу транспортного засобу розраховується за формулою: Сврз = Ср + См + Сс х (1 - Ез), де:

Ср - вартість ремонтно-відновлювальних робіт, грн.;

См - вартість необхідних для ремонту матеріалів, грн.;

Сс - вартість нових складників, що підлягають заміні під час ремонту, грн.;

ЕЗ - коефіцієнт фізичного зносу.

Таким чином, підставивши вихідні дані, вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу (Сврз) складає: Сврз = Ср + См + Сс х (1 - Ез)

Сврз = 7967,70 грн + 5400,00 грн + 4910,62 грн х (1 - 0,0,4745) = 15 948,23 грн.

Виходячи з вищезазначеного, враховуючи те, що позивач сплатив відповідачу суму страхового відшкодування, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з ТДВ «СК «КРЕДО» виплаченого страхового відшкодування, з урахуванням зносу та вирахуванням франшизи, в розмірі 12 748,24 грн = (15 948,23 грн (виплачена сума з урахуванням коефіцієнту зносу) - 3200,00 грн (франшиза).

Проте, відповідач навів свій розрахунок вартості відновлювального ренту та коефіцієнту фізичного зносу пошкодженого авто SKODA RAPID на підставі розрахунків ринкової вартості та коефіцієнта фізичного зносу ТОВ «Южтрансінвест» (сертифікат суб`єкта оціночної діяльності № 476/18 від 07.06.2018) № 20838 СПР ЕЗ3013599 від 02.01.2024 в розмірі 12 573,90 грн (при коефіцієнті фізичного зносу 0,51).

Оцінивши подані сторонами в цій частині докази з урахуванням вказаних вимог чинного законодавства, суд відхиляє доводи відповідача про вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля в сумі 12 573,90 грн з посиланням на розрахунок ринкової вартості та коефіцієнт фізичного зносу 0,51, виконаний ТОВ «Южтрансінвест» (сертифікат суб`єкта оціночної діяльності №476/18 від 07.06.2018) №20838 СПР ЕЗ3013599 від 02.01.2024.

Суд не приймає до уваги наданий відповідачем розрахунок коефіцієнту фізичного зносу (0,51), виходячи з того, що відповідачем подано відзив та докази до нього з порушенням строку, встановленого судом, без клопотання про поновлення процесуального строку, встановленого судом на подання відзиву та доказів у справі, з відповідними обґрунтуваннями щодо поважності причин такого пропуску, у зв`язку із чим у суду відсутні правові підстави для прийняття відзиву та поданих до нього доказів, в тому числі розрахунку коефіцієнту фізичного зносу пошкодженого авто SKODA RAPID на підставі розрахунків ринкової вартості та коефіцієнта фізичного зносу, виконаних ТОВ «Южтрансінвест» (сертифікат суб`єкта оціночної діяльності № 476/18 від 07.06.2018) №20838 СПР ЕЗ3013599 від 02.01.2024, які додано відповідачем до відзиву.

Також суд враховує, що наданий позивачем розрахунок коефіцієнту фізичного зносу КТЗ виконаний станом на 01.11.2023, тобто на дату ДТП. З іншого боку, розрахунок відповідача виконаний через два місяці після ДТП - 02.01.2024.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що позивач правильно визначив реальну вартість відновлювального ремонту пошкодженого у ДТП автомобіля, яка склала 12 748,24 грн виплаченого страхового відшкодування, з урахуванням зносу та вирахуванням франшизи: (12 748,24 грн = (15 948,23 грн (виплачена сума з урахуванням коефіцієнту зносу) - 3200,00 грн (франшиза).

Однак, з урахуванням наданих доказів, під час розгляду справи по суті судом установлено, що на час ухвалення рішення у справі, у відповідача частково відсутня заборгованість, яка була заявлена позивачем до стягнення - 12 573,90 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Враховуючи надання доказів часткової сплати відповідачем коштів, заявлених до стягнення, провадження у справі в цій частині необхідно закрити.

З урахуванням наведеного, суд вважає за можливе закрити провадження у справі за відсутності предмета спору в частині стягнення 12 573,90 грн боргу з виплати страхового відшкодування в порядку суборгації.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до статей 76, 77, 78, 79, 80 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Позивачем доведено право вимоги від відповідача в порядку суборгації виплаченого страховиком страхового відшкодування в розмірі 174,34 грн, враховуючи часткову сплату боргу та закриття провадження у справі в цій частині в розмірі 12 573,90 грн.

З урахуванням вищенаведеного, позов підлягає частковому задоволенню.

Враховуючи те, що спір виник внаслідок неправомірних дій відповідача, суд покладає на відповідача витрати зі сплати судового збору повністю (ч. 9 ст. 129 ГПК України).

Керуючись ст. ст. 123, 129, 231, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «КРЕДО» (проспект Моторобудівників, буд. 34, м. Запоріжжя, Запорізька область, 69068, ідентифікаційний код юридичної особи 13622789) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (просп. Берестейський, 65, м. Київ, 03117, ідентифікаційний код юридичної особи 30115243) страхове відшкодування в розмірі 174,34 грн (сто сімдесят чотири гривні 34 коп.). Видати наказ.

Закрити провадження у справі в частині стягнення 12 573,90 грн за відсутності предмета спору.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «КРЕДО» (проспект Моторобудівників, буд. 34, м. Запоріжжя, Запорізька область, 69068, ідентифікаційний код юридичної особи 13622789) на користь (просп. Берестейський, 65, м. Київ, 03117, ідентифікаційний код юридичної особи 30115243) судовий збір у розмірі 3028,00 грн (три тисячі двадцять вісім гривень 00 коп.). Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 08.07.2024.

Суддя І. С. Горохов