ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.07.2024 м. Івано-ФранківськСправа № 909/418/24

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Горпинюка І.Є., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін справу № 909/418/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КНС-К" до Калуського ліцею № 5 Калуської міської ради Івано-Франківської області про стягнення 68 684,11 грн.

Суть спору.

Товариство з обмеженою відповідальністю "КНС-К" через підсистему Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи "Електронний суд" звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Калуського ліцею № 5 Калуської міської ради Івано-Франківської області про стягнення 68 684,11 грн, з яких: 61 007,40 - основна сума боргу, 734,96 грн - інфляційні втрати, 640,16 грн - три проценти річних, 6301,59 грн - пеня.

Стислий виклад позиції позивача.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем договірних зобов`язань, які виникли між сторонами на підставі договору про надання послуг № 104 від 30 листопада 2023 року.

Відповідач не оплатив надані позивачем послуги, у зв`язку з чим виникла заборгованість в сумі 61 007,40 грн.

За несвоєчасне виконання зобов`язань відповідачу нараховано пеню, три проценти річних та інфляційні втрати.

Стислий виклад заперечень відповідача.

Відповідач відзиву на позов не подав, проти позову не заперечив, доказів погашення заборгованості не надав.

Згідно з ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ч. 9 ст. 165 ГПК України, ч. 2 ст. 178 ГПК України, суд вирішує спір за наявними матеріалами справи.

Процесуальні дії у справі, вирішення заяв та клопотань.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Господарського суду Івано-Франківської області від 02.05.2024 для розгляду справи № 909/418/24 визначено суддю Горпинюка І.Є.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 07.05.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 909/418/24; відповідно до приписів ст. 252 ГПК України, суд ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами; встановив сторонам строки для подання відзиву, відповіді на відзив, заперечення та повідомив, що останні мають право у разі наявності заперечень проти розгляду справи без повідомлення (виклику) сторін, подати суду відповідне обґрунтоване клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін: відповідач - в строк для подання відзиву; позивач - не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Згідно з довідками про доставку електронного листа, копія зазначеної вище ухвали доставлена до електронних кабінетів позивача та відповідача 08.05.2024 о 01:50 год.

Враховуючи те, що клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, та з огляду на відсутність у суду підстав для виклику сторін з власної ініціативи, згідно з ч. 5 ст. 252 ГПК України справа розглядається за наявними у ній матеріалами.

Відповідно до частини 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Фактичні обставини справи встановлені судом. Оцінка доказів. Норми права, які застосував суд та інші мотиви ухваленого рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши відповідно до приписів статті 86 Господарського процесуального кодексу України в сукупності всі докази, які мають значення для вирішення спору по суті, враховуючи вимоги чинного законодавства, суд встановив таке.

30 листопада 2023 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "КНС-К" (позивач, виконавець) та Калуським ліцеєм № 5 Калуської міської ради Івано-Франківської області (відповідач, замовник) укладено договір про надання послуг № 104 (а.с. 9-10).

Зазначений вище договір укладено у письмовій формі, підписано і скріплено печатками сторін, погоджено всі умови договору та досягнуто згоди щодо виконання умов останнього.

Відповідно до п. 1.1 договору, замовник доручає, а виконавець зобов`язується надати такі послуги: ДК 021:2015:90470000-2 - Послуги з чищення каналізаційних колекторів - Гідродинамічне очищення каналізації Калуського ліцею №5 по вулиці Хіміків, 20 в місті Калуш Івано-Франківської області.

Згідно з п. 1.2 договору замовник зобов`язується своєчасно прийняти і оплатити послуги, які визначені у п. 1.1 цього договору.

Пунктом 2.1 договору сторони погодили, що загальна сума договору складає 61 007,40 грн без ПДВ.

Порядок розрахунків визначений у розділі 3 договору.

За надані послуги згідно з п. 1.1 цього договору замовник сплачує виконавцю суму, яка буде визначена актом (актами) здачі прийняття-наданих послуг (п. 3.1).

Оплата здійснюється протягом 10 календарних днів після підписання замовником та виконавцем актів здачі-приймання наданих послуг у безготівковій формі шляхом перерахування замовником грошових коштів на поточний рахунок виконавця (п. 3.2).

Сторони погодились, що кінцевий термін оплати замовником наданих і прийнятих послуг з урахуванням п. 3.2 здійснюється не пізніше 30 листопада 2023 року (п. 3.3).

Відповідно до п. 5.1 договору прийом наданих виконавцем послуг оформляється актом(ми) здачі-приймання наданих послуг та здійснюється замовником протягом 2-х днів з моменту його повідомлення про готовність послуг до приймання. У випадку наявності недоліків або дефектів наданих послуг, замовник зобов`язаний у цей термін вмотивовано письмово повідомити виконавця про відмову від підпису актів.

Пунктом 6.4 договору сторони погодили, що при несвоєчасній оплаті замовником вартості наданих послуг, замовник сплачує виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день перевищення терміну сплати від суми не перерахованих коштів.

Згідно з п. 12.1 договір вступає в силу з моменту його підписання обома сторонами і діє до 31 грудня 2023 року, а в частині виконання взятих на себе зобов`язань - до повного їх виконання сторонами.

Станом на 01.12.2023, позивач належним чином виконав взяте на себе зобов`язання згідно договору про надання послуг № 104 від 30 листопада 2023 року.

На доказ виконання договірних умов, позивачем (виконавцем) надано суду: зведений кошторисний розрахунок вартості об`єкта з розрахунком договірної ціни (а.с. 12-13); локальний кошторис № 02-01-01 (а.с. 14); розрахунок загальновиробничих витрат до локального кошторису № 02-01-01 (а.с. 15); підсумкову відомість ресурсів до локального кошторису № 02-01-01 (а.с. 16); пояснювальну записку (а.с. 17), а також підписані та скріплені печатками сторін довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2023 р. (форма № КБ-3), відповідно до якої вартість виконаних будівельних робіт становить 61 007,40 грн та акт приймання виконаних робіт за грудень 2023 року (за формою КБ-2в) на загальну суму 61 007,40 грн (а.с. 18-20).

12.12.23 позивач надіслав відповідачу вимогу про сплату заборгованості вих. № 24 від 11 грудня 2023 р. (а.с. 21).

З метою досудового врегулювання спору, 13.02.2024, позивачем на адресу відповідача направлено претензію № 11/02-24 (вих. № 11-п від 13.02.2024) щодо погашення заборгованості за надані послуги (а.с. 24-26).

У зазначеній претензії виконавець попереджає замовника, що у разі невиконання заявлених вимог щодо погашення основного боргу у повному обсязі, ТОВ "КНС-К" буде змушене звернутися до Господарського суду за примусовим задоволенням вимог, що призведе до збільшення боргу не тільки на суму штрафних санкцій, але й на встановлений індекс інфляції та трьох процентів річних, розрахованих на день звернення до суду.

Докази направлення претензії та її отримання відповідачем наявні в матеріалах справи (а.с. 26 зворот, а.с. 27-28).

Відтак, вимога щодо оплати заборгованості залишена без відповіді та задоволення, що й стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

У зв`язку з порушенням строків оплати виконаних робіт, на підставі п. 6.4 договору та ст. 625 ЦК України, позивач нарахував відповідачу, за період з 26.12.2024 до 01.05.2024, пеню в сумі 6301,59 грн, три проценти річних в сумі 640,16 грн та інфляційні втрати в сумі 734,96 грн за січень-березень 2024 року.

Виходячи з встановлених обставин, суд при вирішенні спору застосовує норми права, які регулюють правовідносини сторін.

Внаслідок укладення договору про надання послуг № 104 від 30 листопада 2023 р. між сторонами відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов`язки.

Судом встановлено, що зазначений вище договір укладено у письмовій формі, підписано і скріплено печатками сторін, погоджено всі умови договору та досягнуто згоди щодо виконання умов останнього.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (п. 1 ст. 628 ЦК України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами, що встановлено ст. 629 ЦК України.

Аналіз укладеного сторонами договору дозволяє зробити висновок, що хоча сторони і визначили назву укладеного договору як договір про надання послуг, однак за своїм правовим змістом вказаний договір є договором підряду, оскільки передбачає виконання робіт з переданням їх результатів замовнику, а не послуги, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності.

Статтею 837 ЦК України визначено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Для виконання окремих видів робіт, встановлених законом, підрядник (субпідрядник) зобов`язаний одержати спеціальний дозвіл. До окремих видів договорів підряду, встановлених параграфами 2-4 цієї глави, положення цього параграфа застосовуються, якщо інше не встановлено положеннями цього Кодексу про ці види договорів.

У договорі підряду визначається ціна або способи її визначення. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу (ч.ч.1, 3 ст.843 ЦК України).

За змістом статті 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі статтею 202 Господарського кодексу України та статтею 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Приписами ст. 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтями 525, 526 ЦК України унормовано, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Дана норма кореспондується з приписами статті 193 Господарського кодексу України.

Як передбачено ст. 73, 74 ГПК України, доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію ст. 13 ГПК України, згідно з положеннями якої судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до вимог статті 165 ГПК України, у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. Якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідач відзиву проти позову не подав, проти задоволення позовних вимог іншим чином не заперечував.

За встановлених судом обставин, на виконання умов договору про надання послуг № 104 від 30 листопада 2023 р. позивач виконав роботи на загальну суму 61 007,40 грн.

Заборгованість відповідача перед позивачем в сумі 61 007,40 грн на час прийняття рішення не сплачена, розмір вказаної заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується документально та не спростований відповідачем.

Виходячи з усієї сукупності обставин і доказів, з`ясованих та досліджених у ході розгляду даної справи, враховуючи їх вірогідність та взаємозв`язок, у відповідності до ст. 86 ГПК України, зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених норм, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості в сумі 61 007,40 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно із ч. 2 ст. 614 ЦК України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Відповідно до матеріалів справи, заборгованість за договором про надання послуг замовником (відповідачем) не сплачена, тобто має місце прострочення виконання грошового зобов`язання.

За несвоєчасну оплату замовником вартості наданих послуг, на підставі п. 6.4 договору про надання послуг № 104 від 30.11.2023 та ч. 2 ст. 625 ЦК України, позивач нарахував, за період з 26.12.2024 до 01.05.2024, пеню в сумі 6301,59 грн, три проценти річних в сумі 640,16 грн та інфляційні втрати в сумі 734,96 грн за січень-березень 2024 року.

Приписами статей 549, 551, 611 ЦК України унормовано, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із ч. 6 ст. 230 ГК України, штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

У відповідності до ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно зі ст.1 та ст.3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 6.4 договору сторони погодили, що при несвоєчасній оплаті замовником вартості наданих послуг, замовник сплачує виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день перевищення терміну сплати від суми не перерахованих коштів.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачена нормою ч. 2 ст. 625 ЦК України сплата суми боргу за грошовим зобов`язанням з урахуванням встановленого індексу інфляції, а так само трьох процентів річних з простроченої суми, здійснюється незалежно від тієї обставини чи був передбачений договором відповідний захід відповідальності.

За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК нарахування інфляційних втрат на суму боргу та три проценти річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Відтак, з огляду на те, що відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання, нарахування позивачем пені, трьох процентів річних та інфляційних втрат є правомірним.

Суд перевірив розрахунок позивача щодо нарахування пені, трьох процентів річних та інфляційних втрат, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду, та встановив, що розрахунок позивача є арифметично та методологічно правильний.

В контексті наведеного, позов в частині стягнення пені, трьох процентів річних та інфляційних втрат підлягає задоволенню в повному обсязі за розрахунком позивача.

При цьому суд не вбачає підстав для зменшення розміру застосованої до відповідача неустойки (пені) згідно з положеннями ч. 3 статті 551 Цивільного кодексу України та ст. 233 Господарського кодексу України, виходячи з наступного.

Згідно з частиною 3 статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до статті 233 ГК України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язань, причин неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків.

Суд враховує, що відповідач порушив своє зобов`язання з оплати виконаних позивачем робіт, не оплатив їх на час постановлення судом рішення, не навів суду причин, з яких він допустив таке прострочення виконання грошового зобов`язання, не подав клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій та не надав жодних доказів свого майнового стану чи існування інших виняткових обставин, які б були підставою для зменшення розміру неустойки, передбаченого договором. Нарахована позивачем пеня не є надмірною порівняно із сумою основного зобов`язання, так як становить 10,33% від суми основного зобов`язання.

За таких обставин підстав для зменшення розміру передбаченої договором пені немає.

За наведених обставин та правових норм, суд дійшов висновку про задоволення позову ТОВ "КНС-К" в повному обсязі.

Судові витрати.

Згідно з приписами п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України до основних засад (принципів) господарського судочинства віднесено, зокрема, відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

За змістом п. 5 ч. 1 ст. 237 ГПК України, при ухваленні рішення суд вирішує, зокрема, як розподілити між сторонами судові витрати.

Склад та порядок розподілу судових витрат визначено главою 8 розділу I ГПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За подання до Господарського суду Івано-Франківської області даного позову, позивачем сплачено судовий збір в розмірі 3 028,00 грн (1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб), що підтверджується платіжною інструкцією № 1060 від 01 травня 2024 року (а.с. 8).

Як вбачається з матеріалів справи, позовна заява подана через систему "Електронний суд".

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Таким чином, за подання цієї позовної заяви позивач мав сплатити судовий збір у сумі 2 422,40 грн (3 028 грн х 0,8).

Відтак, позивачем зайво сплачено судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом, ухвалою суду сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила.

За наведеного, судовий збір в сумі 605,60 грн, був сплачений в більшому розмірі, ніж встановлений законом, і в цій частині може бути повернутий платнику за його клопотанням згідно п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір".

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи задоволення позову, судовий збір у розмірі 2422,40 грн (3028 грн х 0,8) покладається на відповідача.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України).

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (ч. 1 ст. 124 ГПК України).

При поданні позовної заяви позивач повідомив суд, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат складається із суми сплаченого судового збору та, за умови залучення адвоката для надання професійної правничої допомоги, позивач очікує понесення додаткових судових витрат у розмірі 8500,00 грн.

Остаточний детальний розрахунок судових витрат буде надано суду додатково.

Водночас, серед іншого, у прохальній частині позовної заяви позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача витрати, пов`язані з професійною правничою допомогою адвоката, визначені на підставі детального опису наданих послуг та понесених ним витрат.

Розподіл витрат на професійну правничу допомогу врегульовано статтями 126, 129 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Згідно приписів ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частини восьмої статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За наведеного, розподіл витрат на професійну правничу допомогу здійснюється судом на підставі поданих доказів. Натомість, позивачем до позовної заяви не додано жодних доказів на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу.

Приписами частини восьмої статті 252 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Розгляд справи № 909/418/24 здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, отже її розгляд по суті почався через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі - 07.06.2023.

При цьому, суд звертає увагу позивача, що у позовній заяві не зазначалось, що користуючись правом, яке надано статтею 129 ГПК України, позивач надасть докази про понесені витрати щодо послуг на професійну правничу допомогу протягом п`яти днів після ухвалення рішення у справі. Також відповідна заява не подана позивачем до початку розгляду справи по суті. Позивач не зазначав жодних поважних причин, з яких докази понесення витрат на правничу допомогу адвоката не могли бути подані разом з позовною заявою.

Згідно з ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

В контексті викладеного, зважаючи на те, що позивачем не подано жодних доказів на підтвердження понесення ним судових витрат на професійну правничу допомогу, у суду відсутні підстави для стягнення з відповідача таких витрат.

Керуючись ст. 13, 73, 74, 86, 123, 129, 165, 178, 236, 238, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов Товариства з обмеженою відповідальністю "КНС-К" до Калуського ліцею № 5 Калуської міської ради Івано-Франківської області про стягнення 68684,11 грн задовольнити.

Стягнути з Калуського ліцею № 5 Калуської міської ради Івано-Франківської області (77300, Івано-Франківська обл., м. Калуш, вул. Хіміків, буд. 20 ідентифікаційний код юридичної особи: 23922794) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КНС-К" (03035, м. Київ, Солом`янська площа, буд. 2, офіс 609/2, ідентифікаційний код юридичної особи: 40694074) 61007 (шістдесят одну тисячу сім) грн 40 коп. заборгованості, 6301 (шість тисяч триста одну) грн 59 коп. пені, 640 (шістсот сорок) грн 16 коп. трьох процентів річних, 734 (сімсот тридцять чотири) грн 96 коп. інфляційних втрат та 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Вебадреса, за якою можна знайти текст судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя І.Є. Горпинюк