ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.07.2024 року м.Дніпро Справа № 904/6605/23

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Дарміна М.О.

суддів: Чус О.В., Мороза В.Ф.

розглянувши в порядку письмового провадження без виклику (повідомлення) сторін апеляційну скаргу Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.03.2024 (суддя Дупляк С.А.) у справі №904/6605/23

за позовом Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль"

до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)

про стягнення грошових коштів

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції:

Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль" (далі - позивач) звернулося до господарського суду з позовною заявою від 19.12.2023 за вих. №10586/09 до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі - відповідач) про стягнення 64 967,86 грн, з яких: 45 146,90грн основної заборгованості за надання послуги з постачання теплової енергії, 14,04 грн плату за абонентське обслуговування, 3 156,72 грн пені, 2 594,56 грн 3% річних, 14 055,64 грн інфляційних втрат.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 05.03.2024 у справі №904/6605/23 в частині позовних вимог про стягнення 45 160,94грн. основної заборгованості провадження у справі закрито.

Позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на користь Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" 2593,00 грн (дві тисячі п`ятсот дев`яносто три грн 00 коп.) 3% річних, 14 055,64 грн (чотирнадцять тисяч п`ятдесят п`ять грн. 64 коп.) інфляційних втрат, 687,91 грн (шістсот вісімдесят сім грн 91 коп.) судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог (про стягнення пені у розмірі 3156,72 грн. та 3% річних у розмірі 1,56 грн.) відмовлено.

Задовольняючи позовні вимоги частково, та стягуючи на користь позивача 2 593,00 грн 3% річних та 14 055,64 грн. інфляційних втрат, господарський суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем належним чином не виконані зобов`язання в частині своєчасної оплати за послуги постачання теплової енергії за договором.

Підстави, з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи апеляційної скарги:

Не погодившись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати в повному обсязі та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Узагальнення доводів апеляційної скарги:

Апеляційна скарга обгрунтована наступним:

01.11.2021 між Акціонерним товариством «Криворізька теплоцентраль» та Південно-Східним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Дніпро) Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії №1287/жб/1 не укладався. Крім того, після реорганізації Південно-Східного міжрегіонального управлінням Міністерства юстиції (м. Дніпро) до правонаступника Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Типовий індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії від 01.11.2021 № 1287/жб/1, а саме до відділу бухгалтерського обліку та звітності не надходив, а також не надходили від Позивача документи щодо досудового врегулювання спору.

Нарахування та стягнення 3 % річних та інфляційних втрат на суму боргу, який виник у період карантину та/або воєнного стану, порушує норми матеріального права, оскільки в такі періоди санкції не нараховуються відповідно до імперативної вказівки описаних вище нормативних актів, тому зазначені вимоги Позивача задоволенню не підлягають.

Таким чином, Відповідач вважає, що вимоги Позивача є безпідставними, незаконними та такими, що не відповідають вимогам законності. Суд першої інстанції не врахував норми вищевказаної постанови, що призвело до винесення рішення Господарського суду Дніпропетровської області суду від 05.03.2024 у справі № 904/6605/23, яке не відповідає вимогам законності та обґрунтованості судового рішення.

При ухваленні рішення по даній справі, суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, а саме не застосував норми пункту першого постанови Кабінету Міністрів України № 206 від 05.03.2022 "Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану та неправильно застосував норми процесуального права, а саме частину 5 статті 236 ГПК України, що в сукупності призвело до неправильного вирішення даної справи по суті та ухвалення необгрунтованого та незаконного рішення.

Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі:

Від Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач не погоджується з доводами апеляційної скарги, вважає її безпідставною і необґрунтованою та просить апеляційний суд в задоволенні апеляційної скарги відмовити, рішення господарського суду Дніпропетровської області від 05.03.2024 року по справі 904/6605/23 залишити без змін.

Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді:

Згідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.03.2024 у даній справі визначена колегія суддів у складі: головуючий, доповідач суддя Дармін М.О., судді: Чус О.В., Мороз В.Ф.

Ухвалою суду від 29.03.2024 відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження до Центрального апеляційного господарського суду матеріалів справи № 904/6605/23. Доручено Господарському суду Дніпропетровської області надіслати до Центрального апеляційного господарського суду матеріали справи №904/6605/23.

03.04.2024 до Центрального апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 904/6605/23

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 05.04.2024 апеляційну скаргу залишено без руху; встановлений строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання ухвали, а саме оригіналу платіжного документа про сплату судового збору у сумі 4 026 грн. за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.03.2024 у справі №904/6605/23.

12.04.2024 до канцелярії суду апеляційної інстанції від скаржника надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою апеляційного господарського суду від 17.04.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.03.2024 у справі №904/6605/23. Призначено розгляд апеляційної скарги у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, в порядку письмового провадження.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, підтверджено матеріалами справи і не оспорюється сторонами спору:

Державне підприємство "Криворізька теплоцентраль" 16.03.2017 перетворено у Публічне Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль", про що внесено відомості до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до ч. 2 ст. 108 Цивільного кодексу України Публічне Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль" є правонаступником Державного підприємства "Криворізька теплоцентраль".

У зв`язку з проведенням державної реєстрації змінено тип товариства з Публічного акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" на Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль" про що 14.05.2018 внесено відомості до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль" є теплопостачальною організацією у розумінні Закону України "Про теплопостачання" як суб`єкт господарської діяльності, який має у користуванні теплогенеруюче обладнання та постачає споживачам теплову енергію.

Відповідно до Рішення Виконавчого комітету Криворізької міської ради від 12.03.2008 року № 233 Про дозвіл на передачу окремих приміщень на балансовий облік Головного управління юстиції у Дніпропетровській області передано в оперативне управління та на балансовий облік Головному управлінню юстиції у Дніпропетровській області приміщення у будівлі на вул. Ватутіна (після перейменування Федора Караманиць), 35. (Жовтневий відділ РАЦ Криворізького МУЮ, площа 292,3 кв.м).

Відповідно до Постанови Кабінету міністрів України від 09.10.2019 №870 територіальні органи Міністерства юстиції ліквідовані та утворені міжрегіональні органи Міністерства юстиції які є правонаступниками територіальних органів Міністерства юстиції України. Таким чином утворене Південно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

Відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 22.09.2022 №4011/5 Про реорганізацію міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції реорганізовано Південно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) шляхом його приєднання до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м. Одеса).

Акціонерним товариством "Криворізька теплоцентраль" як виконавцем послуг 01.10.2021 на своєму офіційному сайті було розміщено Типовий індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії, який є публічним договором приєднання.

Таким чином, з 01.11.2021 між Акціонерним товариством "Криворізька теплоцентраль" (позивач, виконавець) та Південно-Східним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Дніпро) (після реорганізації) Південним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Одеса) (відповідач, споживач) укладено типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії.

Договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови надання послуги з постачання теплової енергії для потреб опалення або на індивідуальний тепловий пункт для потреб опалення та приготування гарячої води індивідуальному споживачу. Договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України (пункт 1 договору).

Даний договір є публічним договором приєднання, який набирає чинності через 30 днів з моменту розміщення на офіційному веб-сайті виконавця (пункт 2 договору).

Згідно з пунктом 4 договору фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунку за надані послуги, факт отримання послуг.

Відповідно до пункту 5 договору виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, визначеними цим договором.

Відповідно до пункту 30 вказаного договору плата за послуги постачання теплової енергії складається з:

- плати за послугу, визначеної відповідно до Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №830,

- в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08.09.2021 №1022, та Методики розрахунку, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом та обсягу її споживання;

- плати за абонентське обслуговування в розмірі, визначеному виконавцем, але не вище граничного розміру, визначеного Кабінетом Міністрів України, інформація про яку розміщується на веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця.

Пунктом 32 договору визначено, що розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць. Плата за абонентське обслуговування нараховується щомісяця. У разі застосування двоставкових тарифів умовно-постійна частина тарифу нараховується щомісяця.

Початок і закінчення розрахункового періоду для розрахунку за платою за абонентське обслуговування завжди збігаються з початком і закінченням календарного місяця відповідно.

Пунктом 34 договору передбачено, що споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу.

Частиною 3 пункту 41 договору Споживач зобов`язаний оплачувати надану послугу за ціною/тарифом, встановленими відповідно до законодавства, а також вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені цим договором.

Згідно з пунктом 47 договору оформлення претензій споживача щодо ненадання послуги, надання її не в повному обсязі або надання послуги неналежної якості здійснюється в порядку, визначеному статтею 27 Закону України Про житлово-комунальні послуги.

Цей договір набирає чинності з моменту акцептування його споживачем, але не раніше ніж через 30 днів з моменту опублікування і діє протягом одного року з дати набрання чинності (п. 51 договору).

Якщо за один місяць до закінчення строку дії цього договору жодна із сторін не повідомить письмово іншій стороні про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк (п. 52 договору).

Факт поставки теплової енергії за період листопад-грудень 2021 підтверджується актами подачі та припинення подачі теплоносія на житловий будинок АДРЕСА_1 , а саме: акт №б/м від 27.10.2021 про подачу теплоносія в будівлю житлового будинку та акт від 01.04.2022 №193 про припинення подачі теплоносія.

Подача ти припинення подачі теплоносія здійснюється на виконання рішень Виконкому Криворізької міської ради про початок та закінчення опалювального сезону. Рішенням Виконкому Криворізької міської ради від 22.09.2021 №490 Про початок опалювального сезону 2021-2022 років. Рішенням Виконкому Криворізької міської ради від 23.03.2022 №158 Про закінчення опалювального сезот 2021 -2022 років.додаються).

В будинку АДРЕСА_1 встановлено комерційний прилад обліку теплової енергії, що підтверджується актом введення в експлуатацію вузла обліку теплової енергії від 02.04.2019 №б/н та актом технічного огляду приладів обліку теплової енергії від 31.08.2022 №б/н та свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 04.08.2022.

Прилад-розподілювач теплової енергії в зазначеному будинку не встановлено, тому розподіл обсягу спожитої енергії по будинку здійснюється з урахуванням приладу комерційного обліку і пропорційно опалювальній площі приміщення.

Таким чином, з урахуванням приладу комерційного обліку в період за листопад-грудень 2021 року, відповідачем за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Ватутіна (Федора Караманиць) буд. 35 було спожито теплову енергію на загальну суму 45 160,94 грн.

Відповідно до актів передачі-прийняття теплової енергії (надання послуг) відповідачу було поставлено теплову енергію:

- № 6280 від 30.11.2021 відповідачу у листопаді 2021 року поставлено 4,88 Гкал теплової енергії на суму 15 841,02 грн. та надано послугу з абонентського обслуговування на суму 5,85 грн. (разом на суму 19 016,24 грн з ПДВ);

- № 9668 від 31.12.2021 відповідачу у грудні 2021 року поставлено 6,71 Гкал теплової енергії на суму 21 781,40 грн. та надано послугу з абонентського обслуговування на суму 5,85 грн. (разом на суму 26.144,70 грн з ПДВ);

Отже, відповідно до зазначених актів відповідачем було спожито теплової енергії за період з листопада по грудень 2021 року разом з нарахуваннями за абонентське обслуговування на загальну суму 45 160,94 грн.

Позивач зазначає, що всі акти разом з рахунками-фактури були надіслані на адресу відповідач, однак жоден з актів відповідачем не підписані.

Таким чином згідно долучених до матеріалів справи актів передачі-прийняття теплової енергії (надання послуг) та актів надання послуг з абонентського обслуговування, загальна сума заборгованості, як стверджує позивач, становить 45 160,94 грн.

15 серпня 2023 року позивачем на адресу відповідача було направлено претензію №6424/30 про сплату заборгованості за спожиту теплову енергію у розмірі 45 160,94 грн. протягом 7 днів з дня її отримання. Також долучено докази направлення, однак відповіді на претензію матеріали справи не містять.

Відповідачем під час розгляду справи було сплачено суму основної заборгованості, у розмірі 45 160,94 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 23.12.2023 №8363 на загальну суму 34 761,33 грн та платіжним доручення від 23.12.2023 №8361 на загальну суму 173 806,63 грн. Відповідно до довідок стосовно відображення оплати в регістрах бухгалтерського обліку АТ Криворізька теплоцентраль від 02.01.2024 №2, №3, отримані кошти зокрема зараховані за період 01.11.2021 - 31.12.2021 на суму 24 654,62 грн, та за період 31.12.2021 на суму 20 506,32 грн, а тому станом на час розгляду спору заборгованість відповідача відсутня, що визнається позивачем (відповідно до ч. 1 ст. 75 ГПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню).

Однак, заборгованість у сумі 45 160,94 грн, що є предметом розгляду у справі, сплачена відповідно до зазначених вище платіжних доручень вже під час судового розгляду даної справи.

Позивач вважає, що враховуючи той факт, що відповідач сплатив основний борг та плату за абонентське обслуговування в загальній сумі 45 160,94 грн вже після звернення позивача з позовною заявою до суду, то нараховані на суму заборгованості штрафні санкції та сплачений при зверненні до суду судовий збір підлягає стягненню у повному обсязі.

Обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції та оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників провадження у справі і висновків суду першої інстанції:

Заслухавши доповідь судді-доповідача щодо змісту судового рішення, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази у справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду встановила, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в силу наступного:

З урахуванням доводів і вимоги апеляційної скарги, колегією суддів не перевіряється правильність висновків суду першої інстанції в частині того, що з 01.11.2021 між Акціонерним товариством "Криворізька теплоцентраль" (позивач, виконавець) та Південно-Східним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Дніпро) (після реорганізації) Південним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Одеса) (відповідач, споживач) укладено типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії; Відповідачем під час розгляду справи було сплачено суму основної заборгованості, у розмірі 45 160,94 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 23.12.2023 №8363 на загальну суму 34 761,33 грн та платіжним доручення від 23.12.2023 №8361 на загальну суму 173 806,63 грн.; оскільки в Україні постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу Covid-19" введено карантин, який діяв до 30.06.2023 (день по який нарахована пеню), підстави для нарахування відповідачу заявленої до стягнення пені відсутні.

Щодо твердження апелянта стосовно того, що Типовий індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії від 01.11.2021 № 1287/жб/1 між Акціонерним товариством «Криворізька теплоцентраль» та Південним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Одеса) не укладався, колегія суддів зазначає наступне.

Типовий індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови надання послуги з постачання теплової енергії для потреб опалення або на індивідуальний тепловий пункт для потреб опалення та приготування гарячої води індивідуальному споживачу. Договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України (пункт 1 договору).

Даний договір є публічним договором приєднання, який набирає чинності через 30 днів з моменту розміщення на офіційному веб-сайті виконавця (пункт 2 договору).

Згідно з пунктом 4 договору фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунку за надані послуги, факт отримання послуг.

Як вбачається з матеріалів справи, Відповідачем було сплачено суму основної заборгованості, у розмірі 45 160,94 грн, що підтверджується платіжним дорученням №23/12/2023 №8363 на загальну суму 34 761,33 грн та платіжним доручення №23/12/2023 №8361 на загальну суму 173 806,63 грн. (а.с. 105-106). Відповідно до довідок стосовно відображення оплати в регістрах бухгалтерського обліку АТ «Криворізька теплоцентраль» від 02.01.2024 №2, №3, отримані кошти зокрема зараховані за період 01.11.2021 - 31.12.2021 на суму 24 654,62 грн, та за період 31.12.2021 на суму 20506,32 грн, таким чином Відповідач визнав договір укладеним та погодився з заборгованістю, яка виникла за несплату поставленої Позивачем теплової енергії.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором про надання послуг, а відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст. 599 ЦК України, ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Згідно ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець комунальної послуги суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору; житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Згідно ст. 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.

Відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022 (затвердженого Законом № 2102-ІХ від 24.02.2022) введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Указами Президента України строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався, і станом на момент звернення позивача до господарського суду з відповідним позовом по даній справі триває.

Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2022р. № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» визначено, що в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні», до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги; припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг населенню у разі їх не оплати або оплати не в повному обсязі.

Пунктом 11 постанови Кабінету Міністрів України № 206 від 05.03.2022 визначено, що дія абзаців першого та третього пункту 1 цієї постанови поширюється на юридичних осіб, яким належить на праві власності або іншому речовому праві житлове та/або нежитлове приміщення, будинок, в яких розміщуються та є кінцевими споживачами комунальних послуг внутрішньо переміщені особи, у разі, коли такі юридичні особи не мають права на отримання компенсації за спожиті комунальні послуги під час розміщення внутрішньо переміщених осіб у будівлях (приміщеннях) об`єктів державної, комунальної та приватної власності у період воєнного стану.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що: «…..Судом не враховано норми постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 № 206 "Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану" відповідно до яких визначено, що в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року N 64 "Про введення воєнного стану в Україні", до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги; припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг населенню у разі їх не оплати або оплати не в повному обсязі.

Постановою Кабінету Міністрів України № 206 від 05.03.2022 "Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану" визначено, що в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 р. N 64 "Про введення воєнного стану в Україні", до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги. Вказана постанова набрала чинності з дня її опублікування і застосовується з 24 лютого 2022 року.

Нарахування та стягнення 3 % річних та інфляційних втрат на суму боргу, який виник у період карантину та/або воєнного стану, порушує норми матеріального права, оскільки в такі періоди санкції не нараховуються відповідно до імперативної вказівки описаних вище нормативних актів, тому зазначені вимоги Позивача задоволенню не підлягають.

Таким чином, Відповідач вважає, що вимоги Позивача є безпідставними, незаконними та такими, що не відповідають вимогам законності. Суд першої інстанції не врахував норми вищевказаної постанови, що призвело до винесення рішення Господарського суду Дніпропетровської області суду від 05.03.2024 у справі № 904/6605/23, яке не відповідає вимогам законності та обґрунтованості судового рішення...

…При ухваленні рішення по даній справі, суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, а саме не застосував норми пункту першого постанови Кабінету Міністрів України № 206 від 05.03.2022 "Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану та неправильно застосував норми процесуального права, а саме частину 5 статті 236 ГПК України, що в сукупності призвело до неправильного вирішення даної справи по суті та ухвалення необгрунтованого та незаконного рішення…» колегія суддів відхиляє як необґрунтовані, оскільки дана постанова встановлює заборону для нарахування інфляційних втрат та 3 % річних нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або не повне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням, а не юридичними особами.

Відповідачем під час розгляду справи не надано доказів того, що у приміщенні, до якого подавалась теплова енергія, розміщуються та є кінцевими споживачами комунальних послуг внутрішньо переміщені особи, а відповідач не має право на отримання компенсації за спожиті комунальні послуги під час розміщення внутрішньо переміщених осіб у будівлях (приміщеннях) об`єктів державної, комунальної та приватної власності у період воєнного стану.

Враховуючи вищевказане, положення постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 за №206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» не можуть застосовуватися у даній справі.

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку 3% річних, судом першої інстанції встановлено помилки у визначенні кількості днів прострочення. Зробивши перерахунок, господарський суд встановив, що до стягнення з відповідача на користь позивача підлягають 3% річних у розмірі 2 593,00 грн.

Перевіривши наданий Позивачем розрахунок інфляційних втрат за загальний період прострочення з січня 2022 року до грудень 2023 року на загальну суму 14 055,64 грн, суд першої інстанції визнав його арифметично вірним.

Апеляційним суд перевіривши розрахунки 3 % річних та інфляційних втрат присуджених до стягнення відповідно до оскаржуваного рішення, дійшов висновку, що судом першої інстанції правомірно та обґрунтовано стягнуто вказані суми.

В свою чергу слід зазначити, що відповідачем контррозрахунку 3% річних та інфляційних втрат не надано.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.275 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права

Відповідно до частин 1, 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Під час розгляду справи, колегією суддів не встановлено порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення та неправильного застосування норм матеріального права.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі апеляційний суд дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції, викладених в суду першої інстанції, яке є предметом апеляційного оскарження.

З урахуванням вищевикладеного, рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.03.2024 у справі №904/6605/23 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на нього, відповідно, підлягає залишенню без задоволення.

Розподіл судових витрат:

У відповідності до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати за подання апеляційної скарги у сумі 4026 грн. покладаються на особу, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273, 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.03.2024 у справі №904/6605/23 - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.03.2024 у справі №904/6605/23 залишити без змін.

Вирати за подання апеляційної скарги у розмірі 4026,00 грн покласти на Південно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса)

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу.

Головуючий суддя М.О. Дармін

Суддя О.В. Чус

Суддя В.Ф. Мороз