ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"25" червня 2024 р. м. Київ Справа № 911/3289/23

Суддя Господарського суду Київської області Подоляк Ю.В., за участю секретаря судового засідання Руденко Н.В. розглянувши в порядку загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Державної екологічної інспекції Столичного округу
доКомунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства «Бориспільводоканал»
простягнення 416795,03 грн.
за участю представників:

позивача:не з`явились
відповідача:Пегза К.К. адвокат, ордер від 12.09.2023 серія ВІ № 1184395
встановив:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Державної екологічної інспекції Столичного округу (далі позивач) до Комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства «Бориспільводоканал» (далі відповідач) про стягнення 416795,03 грн. збитків.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що Державною екологічною інспекцією Столичного округу у період з 29.11.2021 по 06.12.2021 під час проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання відповідачем вимог природоохоронного законодавства по вул. Бежівка, 10, м. Бориспіль, Київська обл., виявлено, що відповідачем зі свердловини № 2 здійснюється забір підземних вод без спеціального дозволу на користування надрами, що є порушенням вимог Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», що призвело до заподіянню збитків державі в розмірі заявленої до стягнення суми.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 23.11.2023 у даній справі прийнято вказану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати у порядку загальному позовного провадження. Призначено у даній справі підготовче судове засідання. Встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позовну заяву та інші документи, що підтверджують заперечення проти позову до 09.01.2024.

У встановлений судом строк відповідач подав до суду відзив на позовну заяву від 11.12.2023 (вх. № суду 22957/23 від 13.12.2023), в якому він заперечує проти позовних вимог, з підстав, які зводяться до того, що позивач при розрахунку розміру заявлених до стягнення збитків посилається на недіючу редакцію Методики; відповідач здійснює діяльність на підставі діючого дозволу на спеціальне водокористування від 21.12.2017 № 161/КВ/49Д-17 та без перевищення встановлених у ньому лімітів; позивачем не враховано, що відповідач в розумінні п. 2 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» та п.п. 14.1.59, п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України є надавачем житлово-комунальних послуг, яке діє як житлово-комунальне підприємство, для яких п. 255.7 ст. 255 Податкового кодексу України передбачено застосування до ставок рентної плати коефіцієнта 0,3; дозвіл на спеціальне водокористування від 21.12.2017 № 161/КВ/49Д-17 містить ліміт по забору води з підземних джерел у розмірі 4214,99 тис.м3. Державна служба геології та надр України (Держгеонадра) у своєму листі від 20.12.2017 № 30921/10/10-17 також підтвердила можливість надання дозволу на термін п`ять років з метою забору підземних вод у обсязі 12199,34 м3/добу (4214,99 тис.м3/рік). Також відповідач звертає увагу, що земельна ділянка з кадастровим номером :10:017:0011, площею 1,6660 га за адресою: вул. Гоголя, 6-а, м. Бориспіль, де безпосередньо знаходиться спірна свердловина № 2, належить відповідачу на праві постійного користування, тобто відповідач є законним землекористувачем зазначеної земельної ділянки. Відповідач протягом усього періоду сплачувало рентну плату за спеціальне користування надрами, в тому числі, за земельну ділянку з кадастровим номером :10:017:0011, де знаходиться свердловина № 2. За вказаних обставин, покладення на відповідача обов`язку відшкодовувати екологічні збитки за користування надрами без спеціального дозволу має ознаки подвійного стягнення за одне й те ж порушення, що суперечить приписам ст. 61 Конституції України. З огляду на викладене, відповідач просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Позивач своїм правом на подачу відповіді на відзив на позовну заяву не скористався, відповідь на відзив на позовну заяву до суду не надав.

Протокольною ухвалою Господарського суду Київської області від 19.03.2024, яка відображена в протоколі судового засідання від 19.03.2024, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 23.04.2024 об 11:20.

Протокольною ухвалою Господарського суду Київської області від 23.04.2024, яка відображена в протоколі судового засідання від 23.04.2024, оголошено перерву в судовому засіданні до 28.05.2024 об 11:40, з огляду на неможливість вирішити спір у даному судовому засіданні, позаяк позивач не підтвердив доказами здійснений ним розрахунок збитків за спірний період та надання йому можливості надати суду відповідні докази, які підтверджують здійснений ним розрахунок збитків за спірний період.

Через систему «Електронний суд» відповідач подав суду додаткові пояснення від 14.05.2024 та клопотання від 21.05.2024.

Позивач в судове засідання призначене на 28.05.2024 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце проведення судового засідання його представник повідомлений на минулому судовому засіданні під підпис на бланку-повідомлення про перерву. Докази, які підтверджують здійснений ним розрахунок збитків суду не надав. Про поважність причин неподання таких доказів суд не повідомив.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 28.05.2024 у даній справі оголошено перерву у судовому засіданні до 25.06.2024 об 10:40. Зобов`язано позивача надати суду докази, які підтверджують здійснений ним розрахунок збитків, зокрема, але не виключно: журнал обліку водоспоживання водовимірювальними приладами та обладнанням КП ВКГ «Бориспільводоканал» щодо водозабірного вузла № 1, артсвердловина № 2 за адресою вул. Гоголя, 6-а, м. Бориспіль за спірний період. Роз`яснено Державній екологічній інспекції Столичного округу, що в разі неявки в судове засідання її уповноваженого представника та неповідомлення суду про причини такої неявки, а також не подання без поважних причин витребуваних судом доказів необхідних для вирішення спору, суд на підставі ч. 4 ст. 202 та п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України має право залишити позов без розгляду.

Позивач витребувані судом докази суду не надав, про причини неможливості їх надання суд не повідомив, в судове засідання, призначене на 25.06.2024 представник позивача вдруге не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату та час судового засідання повідомлений шляхом направлення до електронного кабінету позивача електронної копії ухвали від 28.05.2024, про що свідчить довідка про доставку електронного листа.

В судовому засіданні, призначеному на 25.06.2024 взяв участь в режимі відеоконференції представник відповідача.

Розглянувши матеріали справи суд зазначає таке.

Частиною 2 ст. 195 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

За змістом рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011 у справі 1-9/2011 вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі.

Європейський суд з прав людини дотримується позиції, що проявляти ініціативу щодо своєчасного розгляду справи повинен саме позивач.

У рішеннях від 28 жовтня 1998 у справі «Осман проти Сполученого королівства» та від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Вказаними рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Правосуддя має бути швидким. Тривала невиправдана затримка процесу практично рівнозначна відмові в правосудді (Рішення Суду у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України»).

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях. Відтак в кожному випадку заявник при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Положення ч. 1, 2 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України визначають, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з ч. 2, 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 2 ст. 42 Господарського процесуального кодексу України учасники справи зобов`язані: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Згідно з ч. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Частиною 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 8 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

У разі неподання учасником справи витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання та яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання таких доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду (ч. 10 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України).

У відповідності до ч. 4 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не з`явився у підготовче засідання чи у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до сталої позиції Верховного Суду, що сформульована, зокрема в постановах від 18.03.2021 у справі № 911/802/20, від 12.09.2019 у справі № 910/498/18, від 23.06.2021 у справі № 917/531/19, від 19.01.2022 у справі № 907/153/21, залишення позову без розгляду на підставі пункту 4 частини першої статті 226 ГПК України можливе за умови, якщо суд позбавлений можливості вирішити спір по суті з вини позивача, який не подав без поважних причин витребувані згідно з ухвалами суду докази, необхідні для вирішення спору, або його представник не з`явився на виклик у засідання господарського суду чи не повідомив про причини неявки і його нез`явлення перешкоджає вирішенню спору.

Верховний Суд наголосив, що у цьому випадку йдеться про ігнорування позивачем своїх процесуальних обов`язків і вимог суду, що унеможливлює розгляд господарським судом і вирішення спору по суті заявлених позовних вимог.

Частинами 1, 5 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Суд враховує, що представник позивача в судові засідання призначені на 28.05.2024 та 25.06.2024 не з`являвся. При цьому позивач жодного раду не повідомив суд про причини неявки в судові засідання, не надав суду підтвердження того, що представник позивача не може прибути в судові засідання. Позивач також не звертався до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності.

Суд розглядаючи справу в судовому засіданні, яке відбувалось 23.04.2024 зробив перерву в розгляді справи до 28.05.2024 об 11:40 з огляду на неможливість вирішити спір у даному судовому засіданні, позаяк позивач не підтвердив доказами здійснений ним розрахунок збитків за спірний період та надання йому можливості надати суду відповідні докази, які підтверджують здійснений ним розрахунок збитків за спірний період, про що відображено в протоколі судового засідання від 23.04.2024.

Позивач в судове засідання призначене на 28.05.2024 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце проведення судового засідання його представник повідомлений на минулому судовому засіданні під підпис на бланку-повідомлення про перерву. Докази, які підтверджують здійснений ним розрахунок збитків суду не надав. Про поважність причин неподання таких доказів суд не повідомив. Заявою про розгляд справи за його відсутності суду не подав.

З вказаних обставин суд ухвалою Господарського суду Київської області від 28.05.2024 у даній справі оголосив перерву у судовому засіданні до 25.06.2024 об 10:40. Зобов`язав позивача надати суду докази, які підтверджують здійснений ним розрахунок збитків, зокрема, але не виключно: журнал обліку водоспоживання водовимірювальними приладами та обладнанням КП ВКГ «Бориспільводоканал» щодо водозабірного вузла № 1, артсвердловина № 2 за адресою вул. Гоголя, 6-а, м. Бориспіль за спірний період. Роз`яснив Державній екологічній інспекції Столичного округу, що в разі неявки в судове засідання її уповноваженого представника та неповідомлення суду про причини такої неявки, а також не подання без поважних причин витребуваних судом доказів необхідних для вирішення спору, суд на підставі ч. 4 ст. 202 та п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України має право залишити позов без розгляду.

В той же час, вимог суду позивач не виконав, витребувані документи суду не надав, про причини неможливість подати докази, витребувані судом, позивач суд не повідомив, в судові засідання призначені на 28.05.2024 та 25.06.2024 не з`являвся. Пояснень щодо поважності причин неявки в судове засідання позивач не подав, заявою про розгляд справи за його відсутності суду не подав.

За наведених обставин, суд не вбачає в діях позивача зацікавленості в вирішенні спору у даній справі, в тому числі протягом розумного строку, його готовності брати участь на всіх етапах розгляду справи, а також бажання добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Навпаки, поведінка позивача у даній справі не сприяє швидкому та ефективному розгляді справи та свідчить про затягування розгляду справи і перешкоджає вирішенню справи по суті.

Враховуючи, що позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, а за наявними матеріалами справи розгляд справи не вбачається можливим, оскільки, позивач здійснений розрахунок заявленої до стягнення суми збитків у спірному періоді не підтвердив відповідними доказами, та беручи до уваги, що представник позивача двічі не з`явився у судове засідання, не повідомивши про причини неявки, з заявою про розгляд справи за його відсутності до суду не звертався, а також враховуючи обмеження процесуальними строками строк розгляду справи господарським судом, суд залишає позов без розгляду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 226, Господарського процесуального кодексу України, позаяк нез`явлення в судове засідання позивача та не подання позивачем витребуваних судом доказів перешкоджає вирішенню даного спору.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України про залишення позову без розгляду постановляється ухвала, в якій вирішуються питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з бюджету.

Позивач при зверненні до суду з даною позовною заявою сплатив судовий збір у розмірі 6251,94 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 09.12.2022 № 523.

Згідно з 2 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Оскільки позов Державної екологічної інспекції Столичного округу залишено судом без розгляду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з тим, що позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору та двічі не з`явився у судове засідання, не повідомив про причини неявки, то у відповідності до положень п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена позивачем сума судового збору за подання даної позовної заяви поверненню не підлягає.

Частиною 4 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення обставин, що були підставою для залишення позову без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Керуючись п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 226, ст. 232-234 Господарського процесуального кодексу України, суд

постановив:

Залишити позов Державної екологічної інспекції Столичного округу до Комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства «Бориспільводоканал» про стягнення 416795,03 грн. збитків без розгляду.

Дана ухвала набирає законної сили у строк та в порядку передбачених ч. 1 ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена у строк визначений ст. 256 ГПК України в порядку передбаченому ст. 257 ГПК України з врахуванням пп. 17.5 п. 17 ч. 1 розділу ХІ «Перехідні положення» ГПК України.

Дата складання та підписання повного тексту ухвали 05.07.2024.

Суддя Ю.В. Подоляк