номер провадження справи 5/72/24
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.06.2024 Справа № 908/1076/24

м. Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі: судді Проскурякова К.В., при секретарі судового засідання Соколові А.А., розглянувши матеріали справи

За позовом: Запорізької міської ради (електронна пошта: ; ; пр. Соборний, буд. 206, м. Запоріжжя, 69105; )

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Інвестбудперспектив (електронна адреса: невідома; вул. Святого Миколая, буд. 53-А, м. Запоріжжя, 69063; )

про стягнення недоотриманої орендної плати за землю у розмірі 156 901,05 грн.

Без участі представників сторін

СУТНІСТЬ СПОРУ:

10.04.2024 до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Запорізької міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю Інвестбудперспектив про стягнення недоотриманої орендної плати за землю у розмірі 156 901,05 грн.

10.04.2024 автоматизованою системою документообігу господарського суду Запорізької області здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, справу розподілено судді Проскурякову К.В.

Ухвалою суду від 22.04.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 908/1076/24 в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та без повідомлення (виклику) учасників справи. Розгляд справи по суті розпочато з 21.05.2024, запропоновано сторонам здійснити відповідні процесуальні дії та подати усі наявні в них докази, які стосуються предмету спору.

Відповідно до ч. 3 ст. 222 ГПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Хід судового процесу фіксувався шляхом складання протоколу судового засідання, який долучений до матеріалів справи.

Згідно з ч. 13 ст. 8 ГПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Статтею 248 ГПК України визначено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

У судовому засіданні 21.06.2024 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Як вбачається з позовної заяви в обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що ТОВ «Інвестбудперспектив» належить нерухоме майно на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 09.04.2021, розташоване на земельній ділянці, загальною площею 0,5404 га, за кадастровим номером :04:036:0029, за адресою: м. Запоріжжя вул. Добролюбова, буд. 19. Власником земельної ділянки загальною площею 0, 5404 га, кадастровий номер: :04:036:0029 за адресою: м. Запоріжжя вул. Добролюбова, буд. 19 (далі - земельна ділянка) є Запорізька міська рада, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 369631200 від 13.03.2024. На вказаній земельній ділянці розташовувалось нерухоме майно, що належить ТОВ «Інвестбудперспектив» на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 03.04.2021, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 369642894 від 13.03.2024. Поряд із цим, договір оренди земельної ділянки станом на момент пред`явлення позову з ТОВ «Інвестбудперспектив» не укладений. Згідно інформації Головного управління ДПС у Запорізькій області № 1085/5/08-01-04-07 від 08.02.2023 року, за земельну ділянку з кадастровим номером :04:036:0029, за адресою: м. Запоріжжя, вул. Добролюбова, 19, площею 0,5404 га, ТОВ «Інвестбудперспектив» не звітують та плату за землю не сплачують. За зазначеним розрахунком розмір недоотриманих доходів склав: за 2022 рік з 01.01.2022 по 11.03.2022- 156 901,05 грн. На підставі викладеного, позивач просить суд позов задовольнити та стягнути з відповідача суму недоотриманої орендної плати за землю у період з 01.01.2022 по 11.03.2022 у розмірі 156 901,05 грн.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 11 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Відповідно до даних Діловодство спеціалізованого суду Господарського суду Запорізької області у Товариства з обмеженою відповідальністю Інвестбудперспектив () наявний зареєстрований кабінет.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, копія ухвали суду від 22.04.2024 про відкриття провадження у справі № 908/1076/24 доставлено до його електронного кабінету 22.04.2024, про що свідчить наявна в матеріалах справи довідка про доставку електронного листа.

Станом на 21.06.2024 відповідач запропонований ухвалою суду від 22.04.2024 про відкриття провадження у справі № 908/1076/24 письмовий відзив на позовну заяву та додані до нього документи, на адресу суду не надіслав, а також й доказів повної або часткової оплати суми, заявленої позивачем до стягнення, отже своїми правами, передбаченими статтями 42, 46 ГПК України, не скористався.

Частиною 1 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Згідно ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Наявні матеріали справи дозволяють розглянути справу по суті.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 13.03.2024 № 369642894 Товариству з обмеженою відповідальністю Інвестбудперспектив (відповідач) на підставі договору купівлі-продажу від 09.04.2021 належить на праві власності нерухоме майно площею 0,5404 га, розташоване на земельній ділянці у м. Запоріжжя, вул. Добролюбова, буд. 19, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 369642894 від 13.03.2024.

Земельна ділянка по вул. Добролюбова, буд. 19, м. Запоріжжя, на якій розташоване вищевказане майно, має кадастровий номер :04:036:0029 та належить на праві власності територіальній громаді міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради (позивач), що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 369631200 від 13.03.2024.

Поряд із цим, станом на час звернення до суду з вказаною позовною заявою договір оренди земельної ділянки кадастровий номер :04:036:0029 з ТОВ «Інвестбудперспектив» не укладений.

Згідно інформації Головного управління ДПС у Запорізькій області № 1085/5/08-01-04-07 від 08.02.2023 року, за земельну ділянку з кадастровим номером :04:036:0029, за адресою: м. Запоріжжя, вул. Добролюбова, 19, площею 0,5404 га, ТОВ «Інвестбудперспектив» не звітує та плату за землю не сплачує.

Базова вартість одного квадратного метра земель міста Запоріжжя станом на 01.01.2013 в розмірі 239,50 грн. та з урахуванням коефіцієнта індексації з 2014 рік 299,14 грн., коефіцієнти місцерозташування та впливу локальних факторів затверджені рішенням Запорізької міської ради від 30.06.2015 №7 Про затвердження нормативно грошової оцінки земель міста Запоріжжя. Ставки орендної плати затверджені рішенням Запорізької міської ради від 28.11.2018 №26 Про встановлення розміру орендної плати за землю. Зокрема, для інших земельних ділянок міста Запоріжжя розмір орендної плати становить 3% від їх нормативної грошової оцінки. Відповідно до вказаних рішень нормативна оцінка землі та ставки орендної плати введені в дію 01.01.2016.

Позивачем виконано розрахунок недоотриманих доходів за фактичне користування відповідачем земельною ділянкою площею 0,5404 га, розташованої за адресою: м. Запоріжжя, вул. Добролюбова, 19, без оформлення правовстановлюючого документу, що посвідчує право оренди (користування) за період з 01.01.2022 по 11.03.2022 у розмірі 156 901,05 грн., виходячи з річного розміру орендної плати 1 199 325,50 грн. Річна орендна плата розрахована за ставкою 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, визначеної у витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області в розмірі 39 977 516,66 грн. (3% х 39 977 516,66 грн. = 1 199 325,50 грн.).

З урахуванням викладеного, розмір орендної плати за землю у період з 01.01.2022 по 11.03.2022 становить 235 351,47 грн.

Матеріали справи також свідчать про те, що відповідачем частково здійснено оплату за землю у вищевказаний період користування в розмірі 78 450,42 грн.

Таким чином, предметом розгляду справи є стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Інвестбудперспектив на користь Запорізької міської ради недоотриманої орендної плати за землю у період з 01.01.2022 по 11.03.2022 на суму 156 901,05 грн.

Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, додаткові пояснення, проаналізувавши норми чинного законодавства суд при прийнятті рішення враховує наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 Земельного кодексу України (в редакції на момент набуття відповідачем нерухомого майна) в разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Відповідно до пп. 265.1.3 п. 265.1 ст. 265 Податкового кодексу України, податок на майно складається з плати за землю.

Статтею 10 Податкового кодексу України встановлено, що податок на майно є місцевим податком. Місцеві ради обов`язково установлюють єдиний податок та податок на майно (в частині транспортного податку та плати за землю).

Згідно з 288.5.1 п. 288.5 ст. 288 Податкового кодексу України розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою за розмір земельного податку: для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, - у розмірі не більше 3 відсотків їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки.

За приписами підпункту 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляться у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Згідно положень ст. 21 Закону України «Про оренду землі» та підпункту 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Запорізька міська рада відповідно до вимог пунктів 3, 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» та ч. 1 ст. 122 Земельного кодексу України є органом, який від імені територіальної громади здійснює права власника, щодо спірної земельної ділянки.

Крім того, відповідно до вимог ст. ст. 2, 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» Запорізька міська рада є органом, через який територіальною громадою міста Запоріжжя безпосередньо здійснюється місцеве самоврядування.

Статтею 125 Земельного кодексу України встановлено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно з. ч. 3 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Як, визначено ст. 79 Земельного кодексу України, земельна ділянка це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами (ч. 1).

Право власності на земельну ділянку поширюється в її межах на поверхневий (ґрунтовий) шар, а також на водні об`єкти, ліси і багаторічні насадження, які на ній знаходяться, якщо інше не встановлено законом та не порушує прав інших осіб. Право власності на земельну ділянку розповсюджується на простір, що знаходиться над та під поверхнею ділянки на висоту і на глибину, необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд (ч. 2).

У відповідності до ч.ч. 1, 3-5 ст. 79-1 Земельного кодексу України, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру (ч. 1). Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі (ч. 3). Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера (ч. 4). Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок (ч. 5).

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, станом на час звернення до суду з вказаною позовною заявою (10.04.2024) договір оренди земельної ділянки кадастровий номер :04:036:0029 з ТОВ «Інвестбудперспектив» не укладений.

Згідно інформації Головного управління ДПС у Запорізькій області № 1085/5/08-01-04-07 від 08.02.2023 року, за земельну ділянку з кадастровим номером :04:036:0029, за адресою: м. Запоріжжя, вул. Добролюбова, 19, площею 0,5404 га, ТОВ «Інвестбудперспектив» не звітує та плату за землю не сплачує.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події

Статтею 1213 ЦК України встановлено, що набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Розрахунок позивача здійснений на підставі Рішення Запорізької міської ради від 30.06.2015 №7 «Про затвердження нормативно грошової оцінки земель міста Запоріжжя, Рішення Запорізької міської ради від 28.11.2018 № 26 «Про встановлення розміру орендної плати за землю», витяг НГО від 19.10.2021 № 1836/372-21, лист управління оподаткування юридичних осіб ГУ ДПС у Запорізькій області № 1085/5/08-01-04-07 від 08.02.2023.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, розмір орендної плати за землю у період з 01.01.2022 по 11.03.2022 становить 235 351,47 грн.

Відповідачем частково здійснено оплату за землю у вищевказаний період користування на загальну суму 78 450,42 грн.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок суми недоотриманої орендної плати за землю у період з 01.01.2022 по 11.03.2022 у розмірі 156 901,05 грн. суд приходить до висновку, що розмір недоотриманих грошових коштів розрахований позивачем у встановленому порядку відповідно до затверджених рішень, підтверджений матеріалами справи, відповідає вимогам чинного законодавства, а тому вказані вимоги позивача є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідач проти арифметичних розрахунків не заперечив, контррозрахунку як і доказів сплати суми боргу у повному обсязі суду не надав.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 11 ГПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права (ч. 1). Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно із ст. 1291 Конституції України, ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна Сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст. ст. 13 та 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на Сторони. Кожна Сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не Стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 78 ГПК України визначено, що доСтовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 86 ГПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, доСтовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які Сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Також у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" Європейський суд з прав людини в вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Підсумовуючи викладене, оцінивши надані докази, проаналізувавши норми чинного законодавства України, враховуючи предмет та визначені позивачем підстави позову, принципи диспозитивності, змагальності та рівності Сторін перед законом і судом, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи, належними, допустимими, достовірними, достатніми та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно зі ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 129, 233, 237, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Інвестбудперспектив (вул. Святого Миколая, буд. 53-А, м. Запоріжжя, 69063; ) на користь Запорізької міської ради (пр. Соборний, буд. 206, м. Запоріжжя, 69105; ) суму недоотриманої орендної плати за землю у період з 01.01.2022 по 11.03.2022 на суму 156 901 (сто п`ятдесят шість тисяч дев`ятсот одна) грн. 05 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп. Видати наказ після набрання рішенням чинності.

Повний текст рішення складено та підписано 26.06.2024.

Суддя К.В.Проскуряков

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.