ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2024 року м.Харків Справа № 913/68/24

Провадження №16/913/68/24

За позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк», м.Київ

до відповідача - фізичної особи-підприємця Рубчевської Олени Володимирівни, с.Рудівка Сватівського району Луганської області

про витребування майна та стягнення 464313,54 грн

Суддя Шеліхіна Р.М.

Секретар судового засідання Чуєва М.С.

У засіданні брали участь:

від позивача: представник не прибув;

від відповідача: представник не прибув,

в с т а н о в и в:

Суть спору: Акціонерне товариство Комерційний Банк «Приватбанк» звернулося до Господарського суду Луганської області з позовом до фізичної особи-підприємця Рубчевської Олени Володимирівни про:

- витребування майна, а саме транспортного засобу марки - трактор Беларус, модель - 892.2, серійний номер НОМЕР_1 , рік виробництва - 2021 (вартість предмета лізингу - 560000 грн);

- стягнення лізингових платежів у розмірі 419006,95 грн - несплачене відшкодування частини вартості предмету лізингу;

- стягнення заборгованості за винагородою у сумі 45306,59 грн.

Позов мотивовано тим, що відповідач порушив свої зобов`язання за договором фінансового лізингу від 24.09.2021 №LG26FLOWW0BOX-1, укладеного між сторонами в частині своєчасної сплати лізингових платежів та своєчасного відшкодування вартості майна.

У зв`язку із несплатою відповідачем лізингових платежів, позивач 20.01.2023 надіслав відповідачу на електронну адресу повідомлення про розірвання договору фінансового лізингу на підставі пунктів 10.1, 10.1.1 договору.

Як вказує позивач, у термін до 27.01.2023 лізингоодержувач (відповідач) повинен був повернути лізингове майно, однак транспортний засіб повернуто не було. Таким чином, 23.01.2023 договір фінансового лізингу розірвано позивачем в односторонньому порядку.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.03.2024 позовну заяву передано на розгляд судді Шеліхіній Р.М.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 04.03.2024 суд надіслав запит до Міністерства соціальної політики України про надання інформації із Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб щодо Рубчевської Олени Володимирівни .

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 06.03.2024 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та підготовче судове засідання призначено на 14.03.2024.

У судове засідання 14.03.2024 у режимі відеоконференції прибув повноважний представник позивача та надав усні пояснення у справі.

Для повного, об`єктивного та всебічного розгляду спору по суті, суд відклав підготовче судове засідання на 12.04.2024.

У зв`язку з посиленням інтенсивності ракетних обстрілів м. Харкова, ураженням ворожими силами, зокрема, центральної частини міста, де знаходиться приміщення господарського суду Луганської області, продовженням існування ракетної небезпеки для міста, а також наявністю небезпеки життю та здоров`ю працівників та відвідувачів суду, ухвалою Господарського суду Луганської області від 08.04.2024 суд продовжив строк проведення підготовчого провадження на 30 (тридцять) днів, починаючи з 07.05.2024 по 05.06.2024 (включно) та відклав підготовче судове засідання на 09.05.2024 об 11 год. 00 хв.

Від Міністерства соціальної політики України на запит суду надійшли листи (три з однаковим змістом від 08.04.2024 №8107/0/2-24/3) в яких вказано, що інформація станом на 26.03.2024 щодо Рубчевської Олени Володимирівни в ЄІБД ВПО відсутня.

Згідно з пунктом 1 Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 05.02.2024 №49/2024, затвердженого Законом України від 13.02.2024 №3564-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб.

У зв`язку з триваючими ракетними обстрілами м. Харкова, наявністю небезпеки життю та здоров`ю працівників та відвідувачів суду, ухвалою Господарського суду Луганської області від 07.05.2024 суд переніс підготовче судове засідання на 23.05.2024.

У судове засідання 23.05.2024 в режимі відеоконференції прибув повноважний представник позивача у справі.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 23.05.2024 суд ухвалив закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті; судове засідання з розгляду спору по суті суд призначив на 24.06.2024 об 11 год. 00 хв.

Як вбачається із матеріалів позовної заяви, відповідачем у справі є фізична особа-підприємець Рубчевська Олена Володимирівна. Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (відповідь на запит суду від 04.03.2024 №476176), ФОП Рубчевська О.В. зареєстрована за адресою: 92650, с. Рудівка Сватівського району Луганської області.

Вказана територія наразі є окупованою. За інформацією Акціонерного товариства Укрпошта, розміщеній на офіційному вебсайті (https://offices.ukrposhta.ua) відділення в с.Рудівка Сватівського району Луганської області тимчасово не функціонують, а тому пересилання поштової кореспонденції до вказаного населеного пункту наразі є неможливим.

Судом встановлено, що позивачем на підтвердження надіслання відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї документів надано докази їх надсилання на електронну адресу, вказану самим відповідачем у документах, наданих банку: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Крім цього, у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань міститься номер телефону відповідача - НОМЕР_3.

При цьому, інформація про місцеперебування, місцезнаходження фізичної особи відповідача від Мінсоцполітики не надійшла.

Згідно ч. 10 ст. 176 ГПК України якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі. Подальший виклик такої особи як відповідача у справі здійснюється через оголошення на офіційному вебпорталі судової влади України.

Відповідно до ч. 2 ст. 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» учасники справи, остання відома адреса місця проживання (перебування) чи місцезнаходження яких знаходиться на тимчасово окупованій території і які не мають електронного кабінету, повідомляються про ухвалення відповідного судового рішення шляхом розміщення інформації на офіційному веб-порталі судової влади України з посиланням на веб-адресу такого судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень або шляхом розміщення тексту відповідного судового рішення на офіційному веб-порталі судової влади України з урахуванням вимог, визначених Законом України «Про доступ до судових рішень», у разі обмеження доступу до Єдиного державного реєстру судових рішень. З моменту розміщення такої інформації вважається, що особа отримала судове рішення.

З метою дотримання процесуальних прав відповідача у справі та через неможливість відправлення вихідної кореспонденції засобами поштового зв`язку за його адресою, інформація про дату, час та місце розгляду справи розміщувалася на офіційному вебсайті судової влади України за посиланням: https://lg.arbitr.gov.ua/sud5014/ та була направлена на його електронну адресу, а також здійснено спробу повідомити відповідача про розгляд справи телефонограмою.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що суд повідомив відповідача належним чином про розгляд справи у суді.

Позивачу та представнику позивача процесуальні документи суду доставлялися в їх електронний кабінет у підсистемі «Електронний суд».

Відповідач правом на захист своїх інтересів в суді не скористався, відзив до матеріалів справи не надав.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши у сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

24.09.2021 між АТ КБ «ПриватБанк» (далі - продавець, банк, лізингодавець, позивач) та фізичною особою-підприємцем Рубчевською Оленою Володимирівною (далі - лізингоодержувач, відповідач) укладено договір фінансового лізингу №LG26FLOWW0BOX-1 (далі - договір), відповідно до п. 1.1. якого банк зобов`язується набути у власність у ТОВ ТЕХНОТОРГ-ДОН, місцезнаходження: 54000, Україна, Миколаївська обл., м. Миколаїв, Центральний просп. Героїв України, д. 113/1, код в , (далі - «Продавець») предмет(ти) лізингу (далі - «Майно») відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій (далі - «Додаток № 1»), та передати його в користування лізингоодержувачу на строк, що зазначений в цьому договорі, а лізингоодержувач зобов`язується сплатити банку лізингові платежі в розмірі та порядку, визначеними цим договором.

Згідно п. 1.2. договору строк лізингу - 60 місяців, що обчислюється з дати підписання сторонами акту прийому-передачі майна, та який не може бути меншим одного року з моменту передачі майна лізингоодержувачу.

Загальна вартість майна за цим договором становить 466666,67 грн, ПДВ 93333,33 грн, усього до сплати 560000 грн (п. 2.1. договору).

Як визначено у п. 2.1.1. договору загальна вартість майна за цим договором складається з: авансового платежу лізингоодержувача в рахунок викупу майна, що становить 112000 гривень 0 копійок (з ПДВ) та підлягає сплаті протягом 1 робочих днів з моменту підписання цього договору (пп. 2.1.1.1. договору); загальної суми лізингових платежів у частині, що йде на викуп переданого лізингоодержувачу майна, 448000 гривень 0 копійок (з ПДВ), згідно з додатком № 2 до цього договору (пп. 2.1.1.2. договору).

Відповідно до п. 2.2 договору розмір, структура, строки сплати лізингових платежів встановлюються цим договором та додатком №2 до нього, та включають:

- Винагороди, що підлягають сплаті одноразово у день укладення цього договору:

- винагорода за відкриття рахунку «Фінансовий лізинг (оренда)» у розмірі 50 гривень 00 копійок.

- винагорода за обслуговування операції фінансового лізингу у розмірі 0,5 % від суми, зазначеної в п. 2.1.1.2 цього договору, що становить суму 2240 гривень 0 копійок (п.2.2.1. договору);

- Винагороду за користування майном у розмірі 11 % річних від суми залишку несплаченої вартості майна, виходячи з фактичної кількості днів користування майном, та 360 днів у році, на дату сплати чергового лізингового платежу згідно додатку №2 (п. 2.2.2. договору);

- У випадку порушення лізингоодержувачем зобов`язань по сплаті лізингових платежів, передбачених цим договором, винагорода за користування майном складає розмір 22 % річних від суми залишку несплаченої вчасно частини вартості майна, згідно з додатком № 2 до договору (п. 2.2.3. договору);

- Платежі в рахунок викупу майна, що підлягають сплаті згідно з цим договором та додатком № 2 до нього (п. 2.2.4. договору);

- Інші документально підтверджені витрати банку, безпосередньо передбачені та пов`язані з виконанням цього договору, що відшкодовуються лізингоодержувачем на підставі окремих рахунків протягом 3 банківських днів від дати рахунку, якщо договором або домовленістю сторін не встановлено іншого (п. 2.2.5. договору).

Пунктом 3.3. договору передбачено що, майно повинне бути передане лізингоодержувачу згідно з актом прийому-передачі майна протягом 10 календарних днів після сплати авансового платежу відповідно до умов цього договору, але не раніше дати підписання акту приймання-передачі майна.

Відповідно до п. 4.1. договору протягом усього строку цього договору майно є власністю банка. Майно переходить у власність лізингоодержувача після сплати банку всієї суми лізингових та інших платежів за цим договором, але не раніше одного року з моменту передачі майна лізингоодержувачу.

Банк має право вимагати повернення майна у випадках, передбачених п. 10.1 та п. 10.2 цього договору (п. 6.1.3. договору).

Банк має право достроково розірвати цей договір та вимагати погашення заборгованості згідно з умовами цього договору (п. 6.1.7. договору).

Умовами пп. 7.2.8 п. 7.2 договору передбачено, що лізингоодержувач зобов`язується повернути майно банку у випадках, передбачених п. 10.1 та п. 10.2 цього договору, у стані, в якому воно було отримано з урахуванням нормального зносу, сплативши при цьому банку заборгованість по лізингових платежах на поточну дату, інших платежах за цим договором, а також відшкодувавши заподіяні цим збитки, в строк не пізніше дати розірвання цього договору.

Лізингоодержувач зобов`язується здійснювати лізингові платежі в розмірі та строки, що зазначені в додатку 2, не зменшувати суму лізингових платежів, а також не затримувати виплату чергового лізингового платежу, якщо дані зміни не погоджені сторонами та не передбачені договорами про внесення змін до цього договору (пп. 7.2.13 п. 7.2 договору).

Відповідно до пп. 10.1.2. п. 10.1. договору цей договір може бути достроково розірваний за ініціативою банка в односторонньому порядку шляхом письмового повідомлення про це лізингоодержувача за 3 робочі дні у випадку повної або часткової несплати лізингового платежу або страхової премії лізингоодержувачем згідно з умовами цього договору, якщо прострочення сплати становить більше 30 календарних днів.

Згідно з п. 10.4. договору у випадку дострокового розірвання цього договору, якщо лізингоодержувач не скористався правом дострокового викупу майна згідно з п. 7.1.4 цього договору, майно повинне бути повернуте протягом 3 робочих днів по акту прийому-передачі майна в тому стані, в якому воно було отримано з урахуванням нормального зносу, крім випадку коли майно знищене, пошкоджене та не може бути відновлене.

У п. 10.5. договору сторони дійшли згоди, що у випадку ухвалення рішення про дострокове розірвання цього договору, сторони зобов`язуються за 3 робочі дні письмово повідомити одна одну про це із зазначенням причин дострокового розірвання цього договору. При цьому, для розірвання цього договору додаткових угод сторони не укладають.

Цей Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання сторонами всіх зобов`язань за ним (п. 11.1 договору).

Відповідно до п. 11.3. договору додаток № 1 (специфікація майна), додаток № 2 (графік лізингових платежів), додаток № 3 (тарифи за оформлення документів), додаток № 4 (акт прийому-передачі майна), додаток № 5 (акт прийому майна на відповідальне зберігання) є невід`ємними частинами цього договору.

Цей договір підписано із використанням кваліфікованого електронного підпису в порядку, передбаченому Законами України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги» (п. 11.5. договору).

Специфікацією майна, яка є додатком № 1 до договору фінансового лізингу від 24.09.2021 №LG26FLOWW0BOX-1, визначена характеристика предмету лізингу, а саме: марка - Трактор Беларус, модель - 892.2, серійний номер - НОМЕР_1, рік виробництва - 2021, вартістю 560000,00 грн.

Згідно з графіком лізингових платежів, який є додатком № 2 до договору фінансового лізингу від 24.09.2021 №LG26FLOWW0BOX-1, загальна сума лізингових платежів, яка включає суму кредиту та суму % до погашення, складає 586482,18 грн та підлягає сплаті в період з 24.10.2021 по 23.09.2026.

Відповідно до акту прийому-передачі майна на відповідальне зберігання від 27.09.2021, який є додатком № 5 до договору фінансового лізингу від 24.09.2021 №LG26FLOWW0BOX-1, банк передав, а лізингоодержувач прийняв на відповідальне зберігання майно: марка - Трактор Беларус, модель - 892.2, серійний номер - НОМЕР_1, рік виробництва - 2021, вартістю 560000,00 грн.

Відповідно до акту прийому-передачі майна від 05.10.2021, який є додатком № 4 до договору фінансового лізингу від 24.09.2021 №LG26FLOWW0BOX-1, банк передав, а лізингоодержувач прийняв у лізинг майно: марка - Трактор Беларус, модель - 892.2, серійний номер - НОМЕР_1, рік виробництва - 2021, вартістю 560000,00 грн.

Вказані акти підписано сторонами із використанням кваліфікованого електронного підпису в порядку, передбаченому Законами України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги».

20.12.2022 позивач - АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до фізичної особи-підприємця Рубчевської Олени Володимирівни з листом №E.65.0.0.0/3-221220/9119 від 20.12.2022, у якому повідомив, що у зв`язку з простроченням лізингоодержувачем платежів більше ніж на 60 днів, договір фінансового лізингу від 24.09.2021 №LG26FLOWW0BOX-1 є розірваним з 23.01.2023; у термін до 27.01.2023 за актом приймання-передачі необхідно повернути банку лізингове майно.

Лист від 20.12.2022 №E.65.0.0.0/3-221220/9119 підписано кваліфікованим електронним підписом уповноваженою особою позивача та направлено 20.01.2023 на електронну адресу відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1, що вказана у п. 11.1 договору.

Відповіді від відповідача на зазначений лист позивачем не отримано, заборгованість за договором фінансового лізингу та предмет лізингу не повернуто.

Невиконання відповідачем умов договору фінансового лізингу від 24.09.2021 №LG26FLOWW0BOX-1 в частині сплати лізингових платежів та винагороди, відповідно до графіку, стало підставою для розірвання позивачем вказаного договору в односторонньому порядку, та звернення до суду з відповідним позовом.

Відповідно до частини 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України (далі - ГК України) господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України).

За приписами ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до частини 1 статті 292 Господарського кодексу України лізинг - це господарська діяльність, спрямована на інвестування власних чи залучених фінансових коштів, яка полягає в наданні за договором лізингу однією стороною (лізингодавцем) у виключне користування другій стороні (лізингоодержувачу) на визначений строк майна, що належить лізингодавцю або набувається ним у власність (господарське відання) за дорученням чи погодженням лізингоодержувача у відповідного постачальника (продавця) майна, за умови сплати лізингоодержувачем періодичних лізингових платежів.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 806 Цивільного кодексу України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом.

До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.

Особливості окремих видів і форм лізингу встановлюються законом (ч. 3 ст. 806 ЦК України).

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про фінансовий лізинг» фінансовий лізинг - вид правових відносин, за якими лізингодавець зобов`язується відповідно до договору фінансового лізингу на строк та за плату, визначені таким договором, передати лізингоодержувачу у володіння та користування як об`єкт фінансового лізингу майно, що належить лізингодавцю на праві власності та набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем, або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов, а також які передбачають при цьому додержання принаймні однієї з ознак (умов) фінансового лізингу, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 5 цього Закону.

Частинами 1 та 2 ст. 16 Закону України «Про фінансовий лізинг» визначено, що лізингові платежі, належні до сплати за договором фінансового лізингу, здійснюються в порядку, встановленому договором фінансового лізингу. До складу лізингових платежів включаються: 1) сума, що відшкодовує частину вартості об`єкта фінансового лізингу; 2) винагорода лізингодавцю за отриманий у фінансовий лізинг об`єкт фінансового лізингу; 3) інші складові, зокрема платежі та/або витрати, що безпосередньо пов`язані з виконанням договору фінансового лізингу та передбачені таким договором.

Згідно з ч. 4-7 ст. 17 Закону України «Про фінансовий лізинг» після отримання лізингоодержувачем об`єкта фінансового лізингу лізингодавець має право відмовитися від договору фінансового лізингу в односторонньому порядку, письмово повідомивши про це лізингоодержувача, та/або вимагати повернення об`єкта фінансового лізингу, у тому числі у безспірному порядку, на підставі виконавчого напису нотаріуса: 1) у разі якщо лізингоодержувач не сплатив за договором фінансового лізингу лізинговий платіж частково або в повному обсязі та прострочення становить більше 60 календарних днів; 2) за наявності інших підстав, встановлених договором фінансового лізингу або законом.

Для цілей цієї статті сторона вважається повідомленою про відмову від договору та його розірвання, якщо минуло шість робочих днів (у разі якщо договором не передбачено більший строк) з дня, наступного за днем надсилання іншою стороною відповідного повідомлення на поштову адресу та/або адресу електронної пошти, зазначену в договорі, що розривається.

Договір фінансового лізингу може бути достроково розірваний з інших підстав, встановлених законом або таким договором.

Лізингові платежі, сплачені лізингоодержувачем за договором фінансового лізингу до дати односторонньої відмови лізингодавця від договору фінансового лізингу або його розірвання, не підлягають поверненню лізингоодержувачу, крім випадків, якщо одностороння відмова від договору фінансового лізингу або його розірвання здійснюються до моменту передачі об`єкта фінансового лізингу лізингоодержувачу. Лізингодавець має право стягнути з лізингоодержувача заборгованість із сплати лізингових платежів на дату розірвання договору, неустойку (штраф, пеню), документально підтверджені витрати, у тому числі на оплату ремонту, відшкодування витрат на ремонт об`єкта фінансового лізингу та/або сплати інших платежів, безпосередньо пов`язаних з виконанням договору фінансового лізингу, відповідно до умов такого договору та законодавства, у тому числі витрати, понесені лізингодавцем у зв`язку із вчиненням виконавчого напису нотаріусом.

Приписами ст. 18 Закону України «Про фінансовий лізинг» встановлено, що у разі повернення лізингоодержувачем об`єкта фінансового лізингу, у тому числі з підстав розірвання договору фінансового лізингу та в інших випадках, визначених договором фінансового лізингу та цим Законом, лізингоодержувач зобов`язаний повернути об`єкт фінансового лізингу лізингодавцю у стані, в якому такий об`єкт було отримано від нього, з урахуванням нормального зносу, або у стані, визначеному договором фінансового лізингу та супровідною документацією на об`єкт фінансового лізингу.

Відповідно до п.п. 3-5, 8 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про фінансовий лізинг» лізингодавець, зокрема, має право: у випадках, передбачених законом та/або договором фінансового лізингу, відмовитися від договору фінансового лізингу, стягнути з лізингоодержувача несплачені лізингові платежі, термін сплати яких настав на дату такої відмови, вимагати повернення об`єкта фінансового лізингу та у разі невиконання лізингоодержувачем обов`язку щодо повернення об`єкта фінансового лізингу - сплати неустойки у розмірі, встановленому цим Законом, за володіння та користування об`єктом фінансового лізингу за час прострочення повернення об`єкта фінансового лізингу, якщо інший розмір неустойки не визначений договором фінансового лізингу; стягувати з лізингоодержувача прострочену заборгованість відповідно до умов договору фінансового лізингу та законодавства; вимагати від лізингоодержувача відшкодування збитків, у тому числі оплати ремонту, відшкодування витрат на ремонт об`єкта фінансового лізингу, та/або сплати інших платежів, безпосередньо пов`язаних з виконанням договору фінансового лізингу, відповідно до умов такого договору та законодавства; у разі відмови лізингодавця від договору фінансового лізингу та неповернення лізингоодержувачем об`єкта фінансового лізингу на вимогу лізингодавця у строки, передбачені договором фінансового лізингу, вимагати дострокову сплату розміру всіх майбутніх лізингових платежів у частині оплати вартості об`єкта фінансового лізингу, якщо інше не передбачено договором фінансового лізингу та/або законодавством.

Згідно з п.п. 3, 10 ч. 2 ст. 21 Закону України «Про фінансовий лізинг» лізингоодержувач, зокрема, зобов`язаний: своєчасно сплачувати передбачені договором фінансового лізингу лізингові та інші платежі; у разі закінчення строку, на який лізингоодержувачу передано об`єкт фінансового лізингу у володіння та користування (якщо до лізингоодержувача не переходить право власності на об`єкт фінансового лізингу), а також у разі дострокового розірвання договору фінансового лізингу та в інших випадках дострокового повернення об`єкта фінансового лізингу, повернути об`єкт фінансового лізингу у стані, в якому його було прийнято у володіння та користування, з урахуванням нормального зносу, або у стані, визначеному договором фінансового лізингу та супровідною документацією на об`єкт фінансового лізингу.

Приписами ч. 1 ст. 785 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Статтею 526 Цивільного кодексу України, передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, що відповідачем виконано не було.

За приписами ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим (ч. 3 ст. 651 ЦК України).

Господарським судом встановлено, що на виконання умов укладеного договору фінансового лізингу від 24.09.2021 №LG26FLOWW0BOX-1 між АТ КБ «ПриватБанк» та фізичною особою-підприємцем Рубчевською Оленою Володимирівною, позивач належним чином виконав свої зобов`язання та передав у лізинг відповідачу предмет лізингу, а саме: майно: марка - Трактор Беларус, модель - 892.2, серійний номер - НОМЕР_1, рік виробництва - 2021, вартістю 560000,00 грн, що підтверджується копією акту прийому-передачі майна від 05.10.2021, який підписано сторонами без зауважень із використанням кваліфікованого електронного підпису в порядку, передбаченому Законами України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги».

Проте, всупереч прийнятих на себе зобов`язань, відповідач не здійснює належним чином лізингові платежі, у зв`язку із чим за ним утворилася заборгованість у розмірі 419006,95 грн - несплачене відшкодування частини вартості предмету лізингу за фактичний строк користування за період з 05.10.2021 по 23.01.2023, та 45306,59 грн - заборгованість за винагородою за користування предметом лізингу з 05.10.2021 по 22.01.2023.

Також судом встановлено, що 20.01.2023 позивач надіслав на електрону пошту відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1, лист від 20.12.2022 №E.65.0.0.0/3-221220/9119, підписаний електронним підписом уповноваженою особою банку, в якому повідомив, що у зв`язку з простроченням лізингоодержувачем платежів більше ніж на 60 днів, договір фінансового лізингу від 24.09.2021 №LG26FLOWW0BOX-1 є розірваним з 23.01.2023; у термін до 27.01.2023 за актом приймання-передачі необхідно повернути банку лізингове майно.

Однак вказаний лист залишений відповідачем без відповіді, заборгованість за договором сплачена не була, предмет лізингу повернутий не був. Доказів протилежного відповідачем суду надано не було.

За таких обставин, судом встановлено, що договір фінансового лізингу від 24.09.2021 №LG26FLOWW0BOX-1 є розірваним в односторонньому порядку з 23.01.2023.

Звертаючись до суду із даним позовом, позивач обґрунтовував свої вимоги щодо витребування у відповідача предмету лізингу зокрема ст. 387 Цивільного кодексу України, якою передбачено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним; та ст. 1212 Цивільногокодексу України, якою передбачено, що особа, яка набула майно або зберігала його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Враховуючи, що обраний позивачем спосіб захисту фактично зводиться до повернення йому майна - предмету лізингу, оскільки позивач свій обов`язок щодо передачі предмету лізингу виконав належним чином, в свою чергу відповідач зобов`язання щодо своєчасної оплати лізингових платежів не здійснив, та враховуючи те, що договір фінансового лізингу було розірвано позивачем в односторонньому порядку, господарський суд дійшов висновку про необхідність зобов`язати фізичну особу-підприємця Рубчевську Олену Володимирівну повернути позивачу транспортний засіб - марки - Трактор Беларус, модель - 892.2, серійний номер - НОМЕР_1 , рік виробництва - 2021, вартістю 560000,00 грн.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача несплаченого відшкодування частини вартості предмету лізингу за фактичний строк користування, та заборгованості за винагородою за користування предметом лізингу, господарський суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що лізингові платежі в межах договору складаються з: винагороди за користування майном у розмірі 11 % річних від суми залишку несплаченої вартості майна, виходячи з фактичної кількості днів користування майном, та 360 днів у році, на дату сплати чергового лізингового платежу згідно додатку №2 (п. 2.2.2. договору); у випадку порушення лізингоодержувачем зобов`язань по сплаті лізингових платежів, передбачених цим договором, винагорода за користування майном складає розмір 22 % річних від суми залишку несплаченої вчасно частини вартості майна, згідно з додатком № 2 до договору (п. 2.2.3. договору); платежі в рахунок викупу майна, що підлягають сплаті згідно з цим договором та додатком № 2 до нього (п. 2.2.4. договору); інші документально підтверджені витрати банку, безпосередньо передбачені та пов`язані з виконанням цього договору, що відшкодовуються лізингоодержувачем на підставі окремих рахунків протягом 3 банківських днів від дати рахунку, якщо договором або домовленістю сторін не встановлено іншого (п. 2.2.5. договору).

Також судом встановлено, що умовами пп. 7.2.8 п. 7.2 договору сторони погодили, що лізингоодержувач зобов`язується повернути майно банку у випадках, передбачених п. 10.1 та п. 10.2 цього договору, у стані, в якому воно було отримано з урахуванням нормального зносу, сплативши при цьому банку заборгованість по лізингових платежах на поточну дату, інших платежах за цим договором, а також відшкодувавши заподіяні цим збитки, в строк не пізніше дати розірвання цього договору.

Лізингоодержувач зобов`язується здійснювати лізингові платежі в розмірі та строки, що зазначені в додатку 2, не зменшувати суму лізингових платежів, а також не затримувати виплату чергового лізингового платежу, якщо дані зміни не погоджені сторонами та не передбачені договорами про внесення змін до цього договору (пп. 7.2.13 п. 7.2 договору).

Перевіривши наданий позивачем розрахунок несплаченого відшкодування частини вартості предмету лізингу за фактичний строк користування, враховуючи умови укладеного договору та викладену позицію Верховного Суду у справі № 911/3483/16, та те, що нарахування несплаченого відшкодування частини вартості предмета лізингу позивачем здійснювалось в межах строку дії договору до його розірвання в односторонньому порядку 23.01.2023, господарський суд дійшов висновку, що розрахунок є арифметично вірним, у зв`язку з чим вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за несплачене відшкодування частини вартості предмету лізингу за фактичний строк користування в розмірі 419006,95 грн є законною та обґрунтованою, доведеною належними та допустимими доказами, а тому підлягає задоволенню.

Також, перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості за винагородою за користування предметом лізингу, судом встановлено, що він є арифметично правильним, у зв`язку з чим вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за винагородою за користування предметом лізингу в розмірі 45306,59 грн, є законною, обґрунтованою, доведеною належними та допустимими доказами, а тому підлягає задоволенню.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що вимоги є законними, обґрунтованими, доведеними належними та допустимими доказами, та такими, що підлягають задоволенню повністю, а саме: зобов`язати фізичну особу-підприємця Рубчевську Олену Володимирівну повернути повернути Акціонерному товариству комерційний банк «ПриватБанк» предмет лізингу за договором фінансового лізингу від 24.09.2021 №LG26FLOWW0BOX-1, а саме транспортний засіб: марки - Трактор Беларус, модель - 892.2, серійний номер - НОМЕР_1 , рік виробництва - 2021; стягнути з фізичної особи-підприємця Рубчевської Олени Володимирівни заборгованість за несплачене відшкодування частини вартості предмету лізингу за фактичний строк користування в сумі 419006,95 грн, заборгованість за винагородою за користування предметом лізингу в сумі 45306,59 грн.

Враховуючи викладене позов підлягає задоволенню повністю.

Витрати зі сплати судового збору в сумі 12291,76 грн відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 237, 238, 240, 241 ГПК України, суд -

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Зобов`язати фізичну особу-підприємця Рубчевську Олену Володимирівну ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) повернути Акціонерному товариству комерційний банк «ПриватБанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, ) предмет лізингу за договором фінансового лізингу від 24.09.2021 №LG26FLOWW0BOX-1, а саме транспортний засіб: марки - Трактор Беларус, модель - 892.2, серійний номер - НОМЕР_1 , рік виробництва - 2021.

3. Стягнути з фізичної особи-підприємця Рубчевської Олени Володимирівни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, ) заборгованість за несплачене відшкодування частини вартості предмету лізингу за фактичний строк користування в сумі 419006,95 грн, заборгованість за винагородою за користування предметом лізингу в сумі 45306,59 грн, та витрати зі сплати судового збору в сумі 12 291,76 грн, видати позивачу наказ після набрання рішенням законної сили.

У відповідності до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Східного апеляційного господарського суду у строк, встановлений ст. 256 ГПК України, та в порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано - 03.07.2024.

Суддя Ріта ШЕЛІХІНА