ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
"28" червня 2024 р. Справа № 924/390/24
Господарський суд Хмельницької області у складі судді Музики М.В., за участю секретаря судового засідання Буй К.В., розглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення у справі
за позовом фізичної особи-підприємця Лущика Сергія Леонідовича, с. Бережки Дубровицього району Рівненської області
до фермерського господарства "ГВМ-Агро", с. Іванівка Хмельницького району Хмельницької області
про стягнення 39 839,38 грн. заборгованості за договором №020123 оренди майна (сільськогосподарської техніки) від 02.01.2023 року,
представники сторін:
позивача: не з`явився;
відповідача: не з`явився;
рішенням Господарського суду Хмельницької області від 13.06.2024 року частково задоволено позов у справі №924/390/24.

Позивачем у позовній заяві та представником в судовому засіданні 13.06.2024 року заявлено про подання доказів понесення витрат на правничу допомогу протягом 5 днів після ухвалення судового рішення.

17.06.2024 року від представника позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення із доданими доказами.

Ухвалою суду від 18.06.2024 року розгляд заяви призначено в судовому засіданні на 28.06.2024 року.

Сторони не скористались правом участі своїх представників в судовому засіданні 28.06.2024 року, жодних клопотань від них не надходило. Належним чином повідомлені про час та місце розгляду заяви, що підтверджується довідками про доставку ухвали від 18.06.2024 року в електронний кабінет позивача та ФГ «ГВМ-Агро» в ЄСІТС.

Зважаючи на те, що відповідно до ч. 4 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України) неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви, суд вважає за можливе розглянути заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення в цьому судовому засіданні.

За результатами розгляду заяви позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу судом враховується та встановлено наступне.

Відповідно до пункту 12 частини третьої статті 2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема є: відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Відповідно до статті 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

Стаття 16 ГПК України вказує, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

За пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" представництво - це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

У частинах першій, другій статті 126 ГПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з частинами третьою-п`ятою статті 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

За змістом пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (така ж позиція викладена у постановах Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі № 910/906/18).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина четверта статті 126 ГПК України).

Згідно з частиною п`ятою статті 129 ГПК під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

У разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 ГПК України щодо співмірності господарському суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, за клопотанням іншої сторони.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 126 ГПК України).

Верховний Суд, застосовуючи частину шосту статті 126 ГПК України, неодноразово зазначав, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц, постанови Верховного Суду від 09.04.2019 у справі №826/2689/15; від 03.10.2019 у справі №922/445/19).

Отже, під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд:

1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині четвертій статті 126 ГПК України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;

2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 ГПК України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення або чи заявлення неспівмірно нижчою суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).

Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 19.04.2024 року у справі №916/101/23 зазначив, що відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 ГПК України): подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК України).

Відповідачем не подано клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката. При цьому, матеріалами справи стверджується, що позивачем у позовній заяві визначено орієнтовну суму витрат на правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн.

На підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу надано наступні докази.

12.04.2024 року між адвокатським бюро «Євгена Оніщука» та ФОП Лущиком С.Л. укладено договір №108 про надання правничої (правової) допомоги (далі договір), за умовами якого клієнт доручає, а адвокатське бюро приймає на себе зобов`язання надавати йому правничу (правову) допомогу стосовно питань, пов`язаних із поточною господарською діяльністю клієнта, в обсязі та на умовах, передбачених даним договором та додатками до договору.

Згідно п. 2.7. договору для надання правничої (правової) допомоги клієнту, адвокатське бюро призначає адвоката Оніщука Євгена Олександровича.

Пунктом 4.1. договору передбачено, що правову допомогу, що надається адвокатським бюро, клієнт оплачує у формі гонорару в розмірі, вказаному у додатках до договору шляхом здійснення попередньої оплати, якщо інше не домовлено сторонами.

Пунктом 4.2. договору передбачено, що при розрахунку вартості правової допомоги, враховується час, витрачений адвокатським бюро. Адвокатське бюро надає правову допомогу, передбачену умовами даного договору клієнту в робочий час. Під робочим часом у цьому випадку розуміється, час: з 9-00 по 18-00 год. у робочі дні, визначені згідно чинного законодавства. У разі надання адвокатським бюро правничої допомоги, на вимогу клієнта, в неробочий час, адвокатське бюро має право на оплату такої правової допомоги на підставі окремого рахунку, за тарифами вказаними на прайс-листі адвокатського бюро.

За результатами надання правничої допомоги адвокатським бюро складається акт наданих послуг, що підписується сторонами. У акті наданих послуг вказується обсяг наданої адвокатським бюро правничої допомоги і її вартість. В акті наданих послуг сторони можуть визначити інший порядок оплати та/чи вартість правничої допомоги. В цьому випадку сторони керуються умовами акта наданих послуг (виконаних робіт) (п. 4.3. договору).

У пункті 4.5. договору сторони узгодили, що кошти вказані в п. 4.1. Договору та в Актах наданих послуг (виконаних робіт), у разі їх складення є гонораром адвокатського бюро за надання правової допомоги та поверненню не підлягають.

Пунктом 4.6. договору передбачено, що гонорар сплачується шляхом перерахунку коштів на розрахунковий рахунок адвокатського бюро.

За положеннями п. 7.1. договору він укладений на строк до 31.12.2025 року та набирає чинності з моменту його підписання.

Договір підписано сторонами та скріплено їхніми печатками.

12.04.2024 року між ФОП Лущиком С.Л. та Адвокатським бюро «Євгена Оніщука» укладено Додаток №2 до договору №108 про надання правничої допомоги, за умовами якого сторони погодили, що гонорар адвокатського бюро за надання правової допомоги стосовно стягнення з ФГ «ГМВ-Агро» на користь Лущика С.Л. заборгованості за договором №020123 оренди майна (сільськогосподарської техніки) від 02.01.2023 року становить: в суді першої інстанції 5000,00 грн. без ПДВ, що включає роботу адвоката при підготовці процесуальних документів (позовної заяви про стягнення боргу, відповіді на відзив, додаткових пояснень, клопотань, заяв. Інших необхідних процесуальних документів), участь в судових засіданнях Господарського суду Хмельницької області, підготовки та направлення адвокатських запитів, ознайомлення з матеріалами справи через систему Електронний Суд, які клієнт зобов`язаний сплатити адвокатському бюро не пізніше 10 банківських днів після подання позову.

На виконання умов додаткової угоди ФОП Лущиком С.Л. перераховано адвокатському бюро 5000,00 грн. згідно платіжної інструкції №323 від 24.04.2024 року.

Відповідно до акту (звіту) №1 надання послуг (виконаних робіт) від 13.06.2024 року, адвокатом Оніщуком Є.О. надано клієнту юридичні послуги за договором №108 про надання правової (правничої) допомоги з додатком №2, на суму 5000,00 грн.

До виду правової допомоги віднесено: підготовка та подання через систему Електронний суд до Господарського суду Хмельницької області позовної заяви про стягнення з ФГ «ГВМ-Агро» на користь клієнта коштів в сумі 39 839,38 грн. за договором №020123 оренди майна (с/г техніки) від 02.01.2023 року; прибуття до Господарського суду Хмельницької області та участь в судових засіданнях 28.05.2024 року та 13.06.2024 року.

Акт (звіт) №1 підписано ФОП Лущиком С.Л. та Оніщуком Є.О.

Суд враховує, що згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 вказаного вище Закону).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини.

У постанові від 20.11.2020 р. у справі № 910/13071/19 Верховний Суд вказав про те, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої статті 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 Цивільного кодексу України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України.

Так, чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Таким чином, вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.

Такі докази, відповідно до частини першої статті 86 ГПК України, суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При цьому згідно з статтею 74 ГПК України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Подані на підтвердження таких витрат докази мають окремо та у сукупності відповідати вимогам статей 75-79 ГПК України.

Надання адвокатом Оніщуком Є.О. правової допомоги згідно акту №1 від 13.06.2024 року підтверджується матеріалами справи. При цьому, витрати на правову допомогу у розмірі 5 000,00 грн. не є завищеними в даному випадку.

З огляду на наведене, оцінивши доводи заяви про ухвалення додаткового рішення, виходячи з вищенаведених критеріїв їх оцінки, суд дійшов висновку про обґрунтованість витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн., що відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), критеріям пропорційності, справедливості, необхідності та розумності їхнього розміру, і ці витрати є співрозмірними з наданою правничою допомогою у Господарському суді Хмельницької області.

Позаяк позов у справі №924/390/24 задоволено частково, на відповідача слід покласти пропорційно до задоволених позовних вимог понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу у справі №924/390/24 в розмірі 4 962,38 грн. (39 539,66 х 5 000 / 39 839,38). Вказане має наслідком часткове задоволення заяви ФОП Лущика С.Л. від 17.06.2024 року про ухвалення додаткового рішення у справі №924/390/24.

Керуючись ст. 123, 129, 233, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

заяву фізичної особи-підприємця Лущика С.Л. від 17.06.2024 року про ухвалення додаткового рішення у справі №924/390/24 задовольнити частково.

Стягнути з фермерського господарства «ГВМ-Агро» (32140, Хмельницька область, Хмельницький район, с. Іванівка, вул. Шевченка, буд. 62, код 37852640) на користь фізичної особи-підприємця Лущика Сергія Леонідовича ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) 4 962,38 грн. (чотири тисячі дев`ятсот шістдесят дві грн. 38 коп.) витрат на професійну правничу допомогу.

Видати наказ.

В задоволенні решти заяви відмовити.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додаткового судового рішення складено 28.06.2024 року

Суддя М.В. Музика

Віддрук. у 1 прим.: 1 - до справи; сторонам в електронні кабінети