ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2024 рокуСправа № 912/1332/24

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Бестаченко О.Л., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження справу № 912/1332/24

за позовом Фізичної особи-підприємця Янкового Ігоря Миколайовича

до Приватного сільськогосподарського підприємства "Мир"

про стягнення 57 155,69 грн.

Без виклику сторін.

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Фізичної особи-підприємця Янкового Ігоря Миколайовича, яка містить вимоги до Приватного сільськогосподарського підприємства "Мир" про стягнення 57 155,69 грн, з яких: 54 790,19 грн боргу, 925,86 грн 3% річних та 1 439,64 грн інфляційних втрат, з покладанням на відповідача судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про неналежне виконання відповідачем умов Договору про надання послуг по перевезенню вантажів автотранспортом від 01.10.2023 № 19-М в частині повної та своєчасної оплати отриманих послуг з перевезення вантажу.

Ухвалою від 29.05.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 912/1332/24. Постановлено справу № 912/1332/24 розглядати за правилами спрощеного позовного провадження; розгляд справи 912/1332/24 здійснювати без повідомлення учасників справи за наявними матеріалами; розпочати розгляд справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Позивач та відповідач належним чином повідомленні про відкриття провадження у даній справі.

Так, згідно ч. 11 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи (п. 2 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно довідки Господарського суду Кіровоградської області дата отримання судом підтвердження про отримання відповідачем ухвали від 29.05.2024 - 29.05.24 14:38.

У межах встановленого законом строку відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позов та не повідомив суд про наявність заперечень щодо заявлених позовних вимог.

Згідно положень ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

За ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази, господарський суд встановив наступні обставини, які є предметом доказування у справі.

01.10.2023 між Фізичною особою-підприємцем Янковим Ігорем Миколайовичем (далі - Позивач, Перевізник) та Приватним сільськогосподарським підприємством "Мир" (далі - Відповідач, Замовник) було укладено Договір № 19-М про надання послуг по перевезенню вантажів автотранспортом (далі - Договір, а.с. 13-14).

Відповідно до п. 1.1. Договору Перевізник бере на себе зобов`язання доставити автомобільним транспортом і видати вантаж уповноваженій на одержання вантажу особі, а Замовник бере на себе зобов`язання сплатити плату за перевезення вантажів, на умовах встановлених даним Договором.

Пунктом 2 Договору передбачено наступні обов`язки Перевізника:

2.1. Визначити типи та кількість автомобілів, необхідних для перевезення вантажу, визначеного цим Договором.

2.2. Забезпечити своєчасне подання придатного у час відправлення автотранспорту для навантаження вантажу, розпочати перевезення у час відправлення ватажу та дотримувати визначений цим Договором строк доставки вантажу.

2.3. Забезпечити збереження вантажу з моменту його прийняття для перевезення і до моменту видачі вантажоодержувачу.

2.4. Надати Замовнику акт наданих послуг.

Відповідно до п. 4.1., 4.2. Договору розрахунки між Перевізником та Замовником здійснюється на підставі наданого Перевізником Замовнику рахунку шляхом переказу грошових коштів на поточний рахунок Перевізника. Розрахунок здійснюється Замовником Перевізнику по факту за надані послуги, на підставі Актів приймання-передачі надання послуг на виконання транспортних перевезень, підписаних уповноваженими представниками Сторін, протягом 10 (десяти) банківських днів з дня їх підписання.

Відповідно до п. 4.3. Договору вартість послуг перевезення вантажу вказується Перевізником в рахунках на оплату за тарифами, погодженими уповноваженими особами Перевізника та Замовника до початку здійснення перевезень вантажу, з розрахунку фактично виконаного пробігу та ваги перевезеного вантажу. Одиниця виміру в рахунках на оплату-тонно-кілометр перевезеного вантажу. Ціна перевезення тонно-кілометра вантажу заокруглюється в межах двох знаків після коми для коректного заповнення та реєстрації податкових накладних.

У випадку порушення Договору Сторона несе відповідальність, визначену цим Договором та (або) чинним законодавством України (п. 5.1. Договору).

Відповідно до положень п. 5.2. Договору порушенням умов Договору є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом цього Договору.

Цей Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та скріплення печатками Сторін (п. 7.1. Договору).

Договір підписано уповноваженими представниками сторін.

Додатком № 1 до Договору сторони погодили вартість послуг по перевезенню вантажів (а.с. 15).

На виконання умов Договору, Позивачем в період з 11.10.2023 по 12.10.2023 було перевезено та доставлено вантаж Відповідача на загальну суму 54 790,19 грн.

22.10.2023 Фізичною особою-підприємцем Янковим Ігорем Миколайовичем було сформовано Рахунок № 3 на оплату послуг.

Окрім того, 22.10.2023 між Сторонами було складено Акт здачі-приймання робіт (наданих послуг) № 3. До вказаного Акта також було сформовано та узгоджено реєстр товарно-транспортних накладних, в якому зокрема, зазначено про державний номер автомобіля, на якому здійснювалося перевезення вантажу, номер ТТН, дата завантаження, місце завантаження, номенклатура, відстань, вага вивантаженого товару, тарифи та сума, яка підлягає оплаті Замовником (а.с. 17-18).

Відповідно до вищевказаного Акта, Замовник претензій по об`єкту, якості та строкам виконання робіт (надання послуг) не має.

За твердженням Позивача, після підписання сторонами Акта № 3 від 22.10.2023 Відповідач в межах 10 банківських днів, що відповідає п. 4.2. Договору, кошти не сплатив, що підтверджується Заключною випискою по рахунку Позивача за період з 01.10.2023 по 16.05.2024 (а.с. 19).

Фізична особа-підприємець Янковий Ігор Миколайович зазначає, що станом на день подання позовної заяви Приватне сільськогосподарське підприємство "Мир" з ним не розрахувалось за надані послуги, що й стало підставою для звернення з даним позовом до суду.

Вирішуючи спір, господарський суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Як встановлено судом та підтверджується поданими Позивачем доказами, між сторонами виникли господарські відносини, які за своєю правовою природою відносяться до договорів перевезення вантажу і регулюються главою 32 Господарського кодексу України та главою 64 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення.

За приписами ч. 1 ст. 307 Господарського кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 Господарського кодексу України договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі.

За перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти стягується провізна плата у розмірі, що визначається за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами. Якщо розмір провізної плати не визначений, стягується розумна плата (ч.1 ст. 916 Цивільного кодексу України).

З матеріалів справи вбачається, що Позивач належним чином виконав умови укладеного Договору та надав Відповідачу послуги з перевезення вантажу у відповідності до умов Договору, що підтверджується Актом здачі-приймання робіт (наданих послуг), підписаним сторонами у справі без доповнень та зауважень.

В силу загальної норми, передбаченої у ст. 599 Цивільного кодексу України, та спеціальної норми, визначеної у ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як встановлено судом з наявних матеріалів справи, Відповідач прийняті на себе зобов`язання за Договором щодо своєчасної та повної плати у загальному розмірі 54 790,19 грн не виконав.

Відповідно до положень ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

З урахуванням вищевикладеного, а також приймаючи до уваги те, що Відповідач не спростував доводи Позивача, не надав докази на підтвердження того, що ним сплачено заявлену до стягнення суму боргу у цій справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з Приватного сільськогосподарського підприємства "Мир" суми боргу за Договором від 01.10.2023 № 19-М є обґрунтованими, доведеними, заснованими на законі, договорі та такими, що підлягають задоволенню у розмірі 54 790,19 грн.

Крім того Фізичною особою-підприємцем Янковим Ігорем Миколайовичем заявлено до стягнення з Приватного сільськогосподарського підприємства "Мир" 925,86 грн - 3% річних та 1 439,64 грн - інфляційних втрат.

Відповідно до ч. 2 ст. 217 Господарського кодексу України у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Відповідно до ст. 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. За погодженням сторін можуть застосовуватися передбачені законом або такі, що йому не суперечать, види забезпечення виконання зобов`язань, які звичайно застосовуються у господарському (діловому) обігу. До відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

З урахуванням приписів ст. 549, ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України та ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", правовими наслідками порушення грошового зобов`язання, тобто зобов`язання сплатити гроші, є обов`язок сплатити не лише суму основного боргу, а й неустойку (якщо її стягнення передбачене договором або актами законодавства), інфляційні нарахування, що обраховуються як різниця добутку суми основного боргу на індекс (індекси) інфляції, та проценти річних від простроченої суми основного боргу.

За загальним правилом, закріпленим у ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання через відсутність у нього необхідних коштів, оскільки згадане правило обумовлено замінністю грошей як їх юридичною властивістю.

Згідно ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Вказана норма є спеціальним видом цивільно-правової відповідальності за прострочення грошового зобов`язання. Сплата трьох процентів від простроченої суми (якщо інший розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним утримуваними коштами, належними до сплати кредиторові.

Враховуючи встановлений судом факт неналежного виконання Приватним сільськогосподарським підприємством "Мир" договірних зобов`язань щодо своєчасної та повної оплати вартості наданих послуг, суд вважає обґрунтованими, правомірними вимоги щодо стягнення з Відповідача 3 % річних та інфляційних втрат.

Розрахунок 3 % річних на суму боргу 54 790,19 за період з 04.11.2023 до 27.05.2024 у розмірі 925,86 грн та інфляційних втрат за період з листопада 2023 року до квітня 2024 року в розмірі 1439,64 грн є арифметично правильним.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи встановлені обставини, Приватне сільськогосподарське підприємство "Мир" свої зобов`язання не виконало, чим порушило вимоги ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України, якою передбачено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Отже, на підставі повного, всебічного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів, встановивши усі обставини справи, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги Фізичної особи-підприємця Янкового Ігоря Миколайовича про стягнення з Приватного сільськогосподарського підприємства "Мир" 57 155,69 грн, з яких: 54 790,19 грн боргу, 925,86 грн 3% річних та 1 439,64 грн інфляційних втрат, з покладанням на відповідача судових витрат піддягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Також Позивач заявляє про понесення ним судових витрат на професійну правову допомогу в розмірі 9 600,00 грн.

Положеннями ст. 123 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 1-4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи, 17.05.2024 між Адвокатом Поліщуком Максимом Дмитровичем (далі - Адвокат) та Фізичною особою-підприємцем Янковим Ігорем Миколайовичем (далі - Клієнт) укладено Договір про надання правової допомоги № 11/24 (надалі Договір від 18.05.2024, а.с. 22)), відповідно до п.1.1. якого в порядку та на умовах, визначених цим Договором Клієнт доручає, а Адвокат відповідно до чинного в Україні законодавства приймає на себе обов`язки здійснювати представницькі повноваження, захищати права і законні інтереси Клієнта в усіх судових і адміністративних органах, органах державної виконавчої служби та приватних виконавців, органах фіскальної служби України, органах ДАІ, органах Міністерства Внутрішніх Справ, органах Прокуратури, Службі Безпеки України, органах Міністерства Охорони здоров`я, органах Міністерства Закордонних Справ, прикордонних органах, органах нотаріату, органах державної влади та місцевого самоврядування, у т.ч. у державній адміністрації, органах статистики, органах пенсійного фонду, фонді зайнятості, фонді соціального страхування від нещасних випадків на виробництві, фонді соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, установах, державних та недержавних організаціях, перед посадовими та фізичними особами, банках і т.д., надавати іншу правову допомогу в обсязі і на умовах, встановлених цим Договором.

В межах цього Договору Клієнт наділяє Адвоката повноваженнями передбаченими Цивільним процесуальним кодексом України, Господарським процесуальним кодексом, Кримінальним процесуальним кодексом України, Кодексом адміністративного судочинства України, Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законами для сторони в процесі, в тому числі правом подавати заяви, позовні заяви, скарги, зокрема апеляційні та касаційні, клопотання, укладати мирові угоди, визнавати позов, відмовлятися повністю або частково від позовних вимог, змінювати предмет позову, оскаржувати рішення, ухвали, постанови суду, отримувати виконавчі листи (накази) та пред`являти їх до органів державної виконавчої служби, право одержувати майно та кошти з метою передачі їх Клієнту, в ході виконання рішення суду (п. 2 Договору від 17.05.2024).

Відповідно до положень п. 4 Договору від 17.05.2024 оплата за надані послуги Адвоката встановлюється відповідно до кількості потраченого часу Адвокатом на надання правової допомоги Клієнту.

Вартість однієї години робочого часу Адвоката, становить 800 грн (вісімсот гривень) (п. 4.1. Договору від 17.05.2024).

Згідно п. 4.2. Договору від 17.05.2024 за результатами надання юридичної допомоги складається акт, що підписується Сторонами. В акті вказується обсяг наданої Адвокатом правової допомоги, кількість потрачених годин та її вартість

Відповідно до п. 4.3., 4.4. Договору від 17.05.2024 оплата вартості послуг Адвоката здійснюється Клієнтом шляхом переказу коштів на банківський рахунок Адвоката, або готівкою, в такому разі Адвокат надає квитанцію про оплату. Крім гонорару Клієнт сплачує всі витрати пов`язані з виконанням його доручення.

У випадку порушення зобов`язання, що виникає з цього Договору (надалі іменується "порушення Договору"), Сторони несуть відповідальність, визначену цим Договором та чинним в Україні законодавством (п. 5 Договору від 17.05.2024).

Відповідно до п. 7, 11 Договору від 17.05.2024 цей Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та діє до 31 грудня 2025 року, або його розірвання Сторонами на умовах вказаних у даному Договорі.

Договір від 17.05.2024 підписано уповноваженими представниками Сторін.

На підтвердження надання послуг з правової допомоги підписано Акт приймання наданих послуг за Договором № 11/24 від 17.05.2024 (далі - Акт, а.с.20), відповідно до якого Сторони підтверджують, що Адвокат надав Клієнту наступні послуги:

- Правова (юридична) консультація Клієнта щодо питання не виконання умов Договору №19-М від 01.10.2023р. - 1 год - 800 грн.

- Ознайомлення з матеріалами (документами) які були надані Клієнтом щодо питання не виконання умов Договору №19-М від 01.10.2023р. - 2 год - 1 600 грн.

- Розробка стратегії та визначення правової позиції щодо захисту прав Клієнта в органах Судової влади України, щодо питання не виконання умов Договору №19-М від 01.10.2023р. - 1 год - 800 грн.

- Написання позовної заяви про стягнення заборгованості за договором №19-М від 01.10.2023р. та подання її до Господарського суду Кіровоградської області - 8 год - 6 400 грн.

- Усього - 12 год - 9 600 грн.

Відповідно до п. 2 Акта Клієнт підтверджує, що послуги Адвокатом надані в повному обсязі і належної якості.

Вартість послуг, вказаних в п. 1 Акту становить 9 600 (дев`ять тисяч шістсот) гривень (п. 3 Акту).

Згідно п. 4, 5 Акта Клієнт не має претензій до наданої правової допомоги (юридичних послуг), зазначених у п. І. даного Акту. Клієнт зобов`язаний сплатити вартість послуг Адвоката протягом 3 календарних днів з моменту підписання даного акт.

Акт підписано уповноваженими представниками сторін.

Матеріалами справи підтверджується факт отримання Позивачем послуг адвоката та понесення ним витрат в суді першої інстанції, а саме представником позивача складено та підписано позовну заяву від 27.05.2024.

У матеріалах справи міститься Квитанція про оплату послуг Адвоката від 27.05.2024 № 1, відповідно до якої Фізичною особою-підприємцем Янковим Ігорем Миколайовичем було сплачено на користь Адвоката Поліщука Максима Дмитровича 9 600 гривень (дев`ять тисяч шістсот гривень). Підстава: оплата юридичних послуг (наданої правничої допомоги) згідно договору про надання правової допомоги № 11/24 від 17.05.2024 року (Акт приймання наданих послуг від 27.05.2024 р.) (а.с. 21).

Крім того, в матеріалах справи міститься ордер серії АА від 22.05.2024 (а.с. 8) та копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія КВ № 001130 від 09.03.2021 на Поліщука М.Д.

Частиною 2 ст. 126 Господарського кодексу України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір сум, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

У відповідності до ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, згідно із приписами ч. 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Такі висновки, зокрема, викладено у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19 (провадження № 12-94гс20).

Разом з тим обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката. Таку правову позицію щодо права суду зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони, викладено в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

Таким чином, зважаючи на відсутність відповідних клопотань та заперечень Відповідача щодо розміру заявленої до стягнення суми грошових коштів, з огляду на предмет позову та розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу, враховуючи ступінь складності справи та обсяг наданих послуг, суд вважає, що витрати позивача на професійну правову допомогу в розмірі 9 600,00 грн документально доведені, є співмірними з предметом позову, змістом та обсягом наданих послуг.

Враховуючи викладене, у відповідності до ч. 4. ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати позивача на професійну правову допомогу покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного сільськогосподарського підприємства "Мир" (26608, Кіровоградська область, Голованівський район, с. Станкувате; ) на користь Фізичної особи-підприємця Янкового Ігоря Миколайовича ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) 57 155,69 грн, з яких: 54 790,19 грн боргу, 925,86 грн 3% річних, 1 439,64 грн інфляційних втрат, а також 2 422,40 грн судового збору та 9 600,00 грн витрат на правничу допомогу.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень можна за його вебадресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення надіслати представнику Фізичної особи-підприємця Янкового Ігоря Миколайовича, адвокату Поліщуку М.Д. та Приватному сільськогосподарському підприємству "Мир" до електронних кабінетів у системі "Електронний суд".

Повне рішення складено 04.07.2024.

Суддя О.Л. Бестаченко