УХВАЛА

м. Київ

04.07.2024Справа № 910/2988/24
За позовом Державного підприємства "Дослідне господарство "Миклашів" Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Акріс-захід"

про визнання недійсними договору та товарної аграрної розписки

Суддя: Людмила ШКУРДОВА.

Секретар с/з: Інна ШЕЙГЕЦЬ.

Представники сторін: згідно з протоколом судового засідання.

ВСТАНОВИВ:

Господарським судом міста Києва розглядається справа № 910/2988/24 за позовом Державне підприємство "Дослідне господарство "Миклашів" Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Акріс-захід" про визнання недійсними договору контрактації сільськогосподарської продукції № 15-12/02 від 15.12.2022 та товарної аграрної розписки № 9167 від 15.05.2023.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.04.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

07.05.2024 через відділ діловодства суду від відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі № 910/2988/24 мотивована тим, що об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду переглядається рішення у подібних правовідносинах у справі № 905/20/23.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 228 ГПК України, суд може за заявою учасника справи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Вказана норма встановлює право господарського суду зупинити провадження у справі.

Відповідно до ухвали Верховного суду від 10.01.2024 у справі №905/20/23 колегія суддів вважає за необхідне відступити від висновків, викладених у постанові Верховного Суду у складі судової колегії палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 29.09.2022 у справі № 918/351/21(918/672/21), пункти 74, 76, щодо того, що положення земельного законодавства не надають постійному землекористувачу права надання її в тимчасове користування.

Верховний Суд звертає увагу, що постійний користувач земельної ділянки вправі укласти договір, за яким він надає зобов`язальне право тимчасового користування земельною ділянкою або її частиною без надання користувачу речового права, якщо таке тимчасове користування не суперечить змісту права постійного користування. Таке зобов`язальне право, встановлене договором між постійним і тимчасовим користувачами, не зв`язує власника земельної ділянки і не обмежує його право власності.

Власник або постійний користувач земельної ділянки не позбавлений права укласти договір, за яким лише надає контрагенту дозвіл на тимчасове користування земельною ділянкою або її частиною, але не надає її у володіння контрагенту. Такий договір може бути сконструйований за зразком договору оренди землі, але виключати володіння земельною ділянкою тимчасовим володільцем (а відтак, і виключати державну реєстрацію права користування). До такого зобов`язального договору тимчасового користування земельною ділянкою можуть застосовуватися правила про оренду землі, тобто тією мірою, якою вони відповідають суті правовідносин. Наприклад, не підлягають застосуванню правила про ідентифікацію в договорі об`єкта користування обов`язковою вказівкою на кадастровий номер та площу земельної ділянки (як це передбачено у частині першій статті 15 Закону України "Про оренду землі"), якщо, виходячи із суті правовідносин, земельна ділянка або її частина (якій кадастровий номер взагалі не може бути присвоєний) може бути ідентифікована іншим чином з точністю, достатньою для цілей договору, оскільки зобов`язальне право користування нерухомим майном не підлягає державній реєстрації (потребами якої і зумовлена вимога про зазначення кадастрового номера).

Зазначеною ухвалою Верховного Суду прийнято рішення передати справу № 905/20/23 на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Враховуючи, що у справі № 910/2988/24 позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірний договір контрактації сільськогосподарської продукції є удаваним правочином та містять ознаки договору оренди (щодо земель, які належать державі та перебувають у державного підприємства на праві постійного користування), що суперечить вимогам цивільного та земельного законодавства, та відповідно до положень статей 203, 215, 235 Цивільного кодексу України, є підставою для визнання його недійсними так, і у справі, що передана на розгляд об`єднаної плати КГС ВС (№905/20/23)зазначені аналогічні обґрунтування позовних вимог, а правовідносини у даній справі є релевантними щодо спірних правовідносин.

Суд встановив, що ухвалою об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 09.02.2024 прийнято до розгляду справу № 905/20/23, а тому вважає за необхідне зупинити провадження у справі №910/2988/24 до закінчення касаційного перегляду рішення у подібних правовідносинах у справі № 905/20/23.

Керуючись ст. 228, 234, 235 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Провадження у справі № 910/2988/24 до перегляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду судового рішення у подібній справі № 905/20/23 у касаційному порядку - зупинити.

2. Зобов`язати сторін надати господарському суду відповідне клопотання про поновлення провадження у справі після усунення обставин, що зумовили його зупинення та докази в його обґрунтування.

Дана ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції у встановлені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України строки.

Суддя Людмила ШКУРДОВА