ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2024 року м.Харків Справа №913/94/24

Провадження №19/913/94/24

За позовом Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" (вул. Грушевського, буд. 1Д, м. Київ, 01001)

до Фермерського господарства "Добробут Агро" (вул. Ломоносова, буд. 14, с. Бараниківка, Біловодський район, Луганська область, 92830)

про стягнення 866 528 грн 17 коп. та витребування майна

Суддя Господарського суду Луганської області - Косенко Т.В.

Секретар судового засідання - Шептовицька А.А.

У засіданні брали участь:

від позивача: представник не прибув;

від відповідача: представник не прибув,

С У Т Ь С П О Р У:

Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (далі - АТ КБ "ПриватБанк") 08.03.2024 через систему "Електронний суд" звернулось до Господарського суду Луганської області з позовом до Фермерського господарства "Добробут Агро" (далі - ФГ "Добробут Агро") про стягнення заборгованості за договором фінансового лізингу від 18.10.2021 №LG93FLOWWHW6P-1 за несплачене відшкодування частини вартості предмету лізингу, за фактичний строк користування, в сумі 813 188 грн 09 коп., заборгованості за винагородою за користування предметом лізингу в сумі 596 грн 58 коп., заборгованості за винагородою за обслуговування операції фінансового лізингу в сумі 52 743 грн 50 коп. та витребування у відповідача транспортного засобу: марка - Mitsubishi, модель - Pajero Sport, серійний номер - НОМЕР_1, рік виробництва - 2021.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором фінансового лізингу від 18.10.2021 №LG93FLOWWHW6P-1 у частині оплати відшкодування частини вартості предмету лізингу, винагороди за користування предметом лізингу та винагороди за обслуговування операції фінансового лізингу.

12.01.2023 на адресу електронної пошти лізингоодержувача лізингодавцем було надіслано повідомлення від 20.12.2022 №Е.65.0.0.0/3-221220/26530 про розірвання договору фінансового лізингу.

Позивач зазначив, що з 03.01.2023 договір лізингу розірвано в односторонньому порядку, а майно відповідно до умов договору підлягає поверненню лізингодавцю.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.03.2024 справа передана на розгляд судді Косенко Т.В.

Ухвалою суду від 12.03.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; підготовче засідання призначено на 08.04.2024.

Ухвалою суду від 08.04.2024 відкладено розгляд справи у підготовчому засіданні на 07.05.2024.

Ухвалою суду від 07.05.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 03.06.2024.

Ухвалою суду від 31.05.2024 перенесено розгляд справи на 04.06.2024.

Ухвалою суду від 04.06.2024 оголошено перерву в розгляді справи по суті в судовому засіданні до 25.06.2024.

Представники сторін у судове засідання 25.06.2024 не прибули, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце судового слухання, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідач відзив на позовну заяву не подав, хоча про розгляд справи був повідомлений належним чином, зокрема шляхом направлення електронних примірників ухвал суду у справі на адресу електронної пошти відповідача , яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а також на адресу електронної пошти , яка указана в договорі фінансового лізингу від 18.10.2021 №LG93FL0WWHW6P-1, що підтверджується відповідними роздруківками, та шляхом розміщення повідомлень на сайті судової влади, що підтверджується відповідними роздруківками.

Відповідно до ч.2 ст.121 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" учасники справи, остання відома адреса місця проживання (перебування) чи місцезнаходження яких знаходиться на тимчасово окупованій території і які не мають офіційної електронної адреси, повідомляються про ухвалення відповідного судового рішення шляхом розміщення інформації на офіційному веб-порталі судової влади з посиланням на веб-адресу такого судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень або шляхом розміщення тексту відповідного судового рішення на офіційному веб-порталі судової влади України, з урахуванням вимог, визначених Законом України "Про доступ до судових рішень", у разі обмеження доступу до Єдиного державного реєстру судових рішень. З моменту розміщення такої інформації вважається, що особа отримала судове рішення.

Суд зауважує, що відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням відповідача є: вул. Ломоносова, буд. 14, с. Бараниківка, Біловодський район, Луганська область, 92830.

За інформацією, розміщеною на офіційному вебсайті Акціонерного товариства "Укрпошта" за посиланням https://index.ukrposhta.ua відділення пошти у с. Бараниківка Старобільського району Луганської області тимчасово не функціонує.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 №309 "Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією" затверджений відповідний Перелік, відповідно до якого територія Біловодської селищної громади Старобільського району Луганської області з 24.02.2022 і по теперішній час належить до тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України.

Ураховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи.

Відповідно до ч.4 ст.13 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У судовому засіданні 25.06.2024 суд закінчив з`ясування обставин справи та перевірку їх доказами.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд

В С Т А Н О В И В:

18.10.2021 між АТ КБ "ПриватБанк" (далі - банк, позивач) та ФГ "Добробут Агро" (далі - лізингоодержувач, відповідач) укладено договір фінансового лізингу №LG93FL0WWHW6P-1 (далі - договір), відповідно до п.1.1 якого банк зобов`язується набути у власність у ТОВ "Ньютон Авто Місто", місцезнаходження: 18015, Україна, Черкаська обл., м. Черкаси, вул. Смілявська, буд.131, код в , (далі - продавець) майно, спеціально придбане у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікації(-й) (Додаток №1) та умов (далі - майно або предмет лізингу), та передати його у володіння та користування лізингоодержувачу на строк (строк лізингу), а лізингоодержувач зобов`язується прийняти майно та сплатити банку лізингові платежі в розмірі та порядку, визначеними цим договором.

Строк лізингу - 24 місяці, що обчислюється з дати підписання сторонами акту прийому-передачі майна, та який не може бути меншим одного року з моменту передачі майна лізингоодержувачу (п.1.2 договору).

Вартість майна за цим договором становить 1 187 916 грн 67 коп., ПДВ 237 583 грн 33 коп., усього 1 425 500 грн 00 коп. (п.2.1 договору).

Вартість майна за цим договором складається з: суми авансового платежу лізингоодержувача в рахунок викупу майна, що становить 475 825 грн 00 коп. та підлягає сплаті протягом 1 робочого дня з моменту підписання цього договору; загальної суми лізингових платежів у рахунку викупу переданого в лізинг майна, що сплачується лізингоодержувачем згідно з додатком №2 до цього договору, зокрема:

- залишку суми вартості переданого лізингоодержувачу майна у розмірі 883 675 грн 00 коп.;

- вартості збору на обов`язкове державне пенсійне страхування під час першої державної реєстрації легкових автомобілів у розмірі 64 500 грн 00 коп. на дату укладання цього договору;

- вартості оформлення майна в органах державної реєстрації у розмірі 1 500 грн 00 коп. (пп.2.1.1 п.2.1 договору).

Відповідно до п.2.2 договору розмір, структура, строки сплати лізингових платежів встановлюються цим договором і додатком №2 до нього, та включають:

- разова винагорода за обслуговування операції фінансового лізингу, що входить до складу лізингових платежів по договору у розмірі 1,5% від вартості майна на дату укладення цього договору, зазначеної в п.2.1 договору, що становить 21 382 грн 50 коп. та підлягає сплаті одноразово разом зі сплатою (у день сплати) авансового платежу, передбаченого п.2.1.1.1 цього договору (пп.2.2.1 договору);

- щомісячна винагорода за обслуговування операції фінансового лізингу, що входить до складу лізингових платежів по договору, у розмірі 0,37% від вартості майна, передбаченої п.2.1 цього договору, в дату сплати винагороди, якою є 25-е число кожного поточного місяця (пп.2.2.2 договору);

- винагорода за користування майном у розмірі 0,10% річних від суми залишку несплаченої вартості майна, виходячи з фактичної кількості днів користування майном, та 360 днів у році, в дату сплати винагороди, якою є 25-е число кожного поточного місяця (пп.2.2.3 договору);

- платежі в рахунок викупу майна, у т.ч. аванс, що підлягають сплаті згідно з цим договором та додатком №2 до нього (пп.2.2.4 договору);

- інші складові, зокрема платежі та/або витрати, що безпосередньо пов`язані з виконанням цього договору та передбачені ним (пп.2.2.5 договору);

У випадку виникнення у банка додаткових документально підтверджених витрат, у т.ч. пов`язаних з доставкою, передачею, реєстрацією, проведенням обов`язкових технічних оглядів майна, сплатою податків, зборів, інших платежів, які є обов`язковими до сплати для банку у зв`язку з виконанням цього договору, банк має право включити такі витрати до складу лізингових платежів, а лізингоодержувач зобов`язаний сплатити ці витрати не пізніше дати сплати чергового лізингового платежу, якщо інше не буде погоджено сторонами.

- якщо в процесі виконання цього договору виникне необхідність сплати податку на додану вартість, останній сплачується лізингоодержувачем в розмірі, визначеному чинним законодавством, додатково до чергового періодичного лізингового платежу (пп.2.2.6 договору).

Для здійснення лізингоодержувачем лізингових та інших платежів за цим договором банк відкриває рахунок IBAN UAH НОМЕР_2 НОМЕР_3, отримувач АТ КБ "ПРИВАТБАНК". Лізингові платежі підлягають сплаті лізингоодержувачем на зазначений рахунок, якщо інше прямо не встановлено цим договором або домовленістю сторін (п.2.3 договору).

Майно повинне бути передане лізингоодержувачу протягом 10 (десять) календарних днів після сплати авансового платежу відповідно до умов цього договору. Допускається поставка майна узгодженими сторонами партіями. Строк передачі майна може змінюватись в залежності від дотримання продавцем строку постачання майна за договором купівлі-продажу, укладеного між банком та продавцем, про що банк попередньо повідомляє лізингоодержувача. У такому випадку вважатиметься, що сторони підписанням відповідного акту приймання-передачі погодили новий строк поставки майна, що відповідає даті складання акту приймання-передачі майна, якщо інше не буде встановлено домовленістю сторін (п.3.3 договору).

З моменту фактичного отримання лізингоодержувачем майна і до моменту підписання акту прийому-передачі, майно знаходиться на відповідальному зберіганні у лізингоодержувача. Лізингоодержувач несе повну матеріальну відповідальність за збереження майна, прийнятого ним на відповідальне зберігання. Факт прийому майна на відповідальне зберігання підтверджується підписанням акта прийому майна на відповідальне зберігання (додаток №5). Повернення майна з відповідального зберігання здійснюється згідно з актом прийому-передачі майна (додаток №4), що оформлюється під час передачі майна лізингоодержувачу безпосередньо в лізинг (п.3.4 договору).

3 моменту підписання сторонами акту прийому-передачі до лізингоодержувача переходять всі ризики, пов?язані з користуванням та володінням майном, у т.ч. ризик випадкового знищення або пошкодження, а також невідповідності майна цілям його використання. Банк не несе відповідальності перед третіми особами, в т.ч. за завдані майном смерть, шкоду здоров?ю або псування майна третіх осіб в результаті експлуатації майна (п.3.5 договору).

Протягом усього строку цього договору майно є власністю банка. Майно переходить у власність лізингоодержувача після сплати банку всієї суми лізингових та інших платежів за цим договором, але не раніше одного року з моменту передачі майна лізингоодержувачу (п.4.1 договору).

Банк має право достроково розірвати цей договір, вимагати погашення заборгованості, повернення майна згідно з умовами цього договору (пп.6.1.7 п.6.1 договору).

Лізингоодержувач зобов`язується повернути майно банку у випадках, передбачених договором, у стані, в якому воно було отримано з урахуванням нормального зносу, сплативши при цьому банку заборгованість по лізингових платежах на поточну дату, інших платежах за цим договором, а також відшкодувавши заподіяні цим збитки, в строк не пізніше дати розірвання цього договору (пп.7.2.6 п.7.2 договору).

Лізингоодержувач зобов`язується здійснювати лізингові платежі в розмірі та строки, що зазначені в додатку 2, не зменшувати суму лізингових платежів, а також не затримувати виплату чергового лізингового платежу, якщо такі зміни не погоджені сторонами та не передбачені договорами про внесення змін до цього договору (пп.7.2.9 п.7.2 договору).

Строки позовної давності по вимогах про стягнення лізингових платежів, неустойки (пені, штрафів) за цим договором встановлюються сторонами тривалістю 5 (п`ять) років (п.8.10 договору).

Цей договір може бути достроково розірваний за ініціативою банка в односторонньому порядку шляхом письмового повідомлення про це лізингоодержувача, зокрема у випадку повної або часткової несплати лізингового платежу згідно з умовами цього договору, якщо прострочення сплати становить більше 60 (шістдесяти) календарних днів (пп.9.1.2 п.9.1 договору).

У разі настання події дефолту лізингоодержувач зобов`язаний доставити майно за адресою та в строки, визначені банком у повідомленні про відмову від договору, а в разі відсутності такого повідомлення - самостійно звернутися до банку за телефоном 3700 або направивши банку листа на електронну пошту , з метою одержання вказівок від банка щодо адреси, за якою слід доставити майно. Факт виконання лізингоодержувачем зазначеного зобов`язання фіксується шляхом складання відповідного акта, який підписується сторонами (п.9.1.4 договору).

Якщо майно не було доставлено в порядку, визначеному п.п.9.1.4 статті 9 цього договору та банк самостійно не зміг вилучити предмет лізингу (п.п.9.1.5 статті 9 цього договору), крім того, лізингоодержувач протягом 89 (вісімдесяти дев`яти) календарних днів з моменту виникнення події дефолту (у т.ч. прострочення сплати лізингових платежів повністю або частково) не здійснив врегулювання події дефолту, лізингоодержувач не пізніше 90 (дев`яностого) календарного дня з моменту виникнення події дефолту зобов`язаний погасити у повному обсязі прострочену заборгованість (у тому числі, заборгованість за простроченими лізинговими платежами, нарахованою неустойкою (штрафи, пеня)), а також відшкодувати банку кошти в сумі залишку лізингових платежів згідно з додатком 2 до цього договору, та з наступного дня цей договір вважається розірваним (пп.9.1.7 п.9.1 договору).

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання сторонами всіх зобов`язань за ним. Повідомлення, запити та кореспонденція за цим договором або у зв`язку з ним повинні бути в письмовій формі, можуть передаватися по електронній пошті, за умови, що оригінали юридично важливої кореспонденції і документації повинні передаватися визнаної в Україні кур`єрською службою або вручатися особисто. Будь-яке таке повідомлення повинно бути адресовано одержувачу на його адресу, що вказана нижче, або за іншою адресою, яка за необхідності може повідомлятися в письмовій формі одержувачем відправнику як адреса одержувача. Для доказу вручення повідомлення або документа буде достатнім довести, що доставка була здійснена особисто або що конверт, що містить повідомлення або документ, мав вірно вказану адресу і був відправлений (відповідно до вимог даного пункту, і всі поштові витрати були повністю оплачені), або що повідомлення електронною поштою було відправлено на адресу електронної пошти відповідної сторони. Адреса, згадана для обміну повідомленнями, така: адреса банку: вул. Набережна Перемоги, 50, м. Дніпро, 49094, Україна, електронна пошта: , адреса лізингоодержувача: 92830, Україна, Луганська обл., Біловодський р-н., с. Бараниківка, вул. Ломоносова, б. 14, електронна пошта: (п.10.1 договору).

Додаток №1 (специфікація майна), додаток №2 (графік лізингових платежів), додаток №3 (тарифи за оформлення документів), додаток №4 (акт прийому-передачі майна), додаток №5 (акт прийому майна на відповідальне зберігання) є невід`ємними частинами цього договору (п.10.3 договору).

Цей договір підписано із використання кваліфікованого електронного підпису в порядку, передбаченому Законами України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронні довірчі послуги" (п.10.5 договору).

Специфікацією майна, яка є додатком №1 до договору фінансового лізингу від 18.10.2021 №LG93FL0WWHW6P-1, визначена характеристика майна, а саме: марка - Mitsubishi, модель - Pajero Sport, серійний номер НОМЕР_1, рік виробництва - 2021, вартість майна з урахуванням ПДВ 1 359 500 грн 00 коп. Всього: вартість майна, що постачається, на дату укладення договору становить 1 187 916 грн 67 коп., ПДВ 237 583 грн 33 коп., усього 1 425 500 грн 00 коп., у т.ч. збір на обов`язкове державне пенсійне страхування під час першої державної реєстрації легкових автомобілів у розмірі 64 500 грн 00 коп., у т.ч. оформлення майна в органах державної реєстрації у розмірі 1 500 грн 00 коп., відповідно до умов цього договору.

Додатком №2 до договору фінансового лізингу від 18.10.2021 №LG93FL0WWHW6P-1 є графік лізингових платежів, який складається із графіку відшкодування вартості майна в загальній сумі 949 675 грн 00 коп., що підлягає сплаті в період з 25.11.2021 по 18.10.2023, винагород та платежів у розмірі та порядку сплати згідно з п.п.2.1-2.2 договору.

Відповідно до акту прийому-передачі майна на відповідальне зберігання від 22.10.2021, який є додатком №5 до договору фінансового лізингу від 18.10.2021 №LG93FL0WWHW6P-1, банк передав, а лізингоодержувач прийняв у відповідальне зберігання майно: марка - Mitsubishi, модель - Pajero Sport, серійний номер НОМЕР_1, рік виробництва - 2021, вартість майна з урахуванням ПДВ 1 359 500 грн 00 коп.

Відповідно до акту прийому-передачі майна від 01.11.2021, який є додатком №4 до договору фінансового лізингу від 18.10.2021 №LG93FL0WWHW6P-1, банк передав, а лізингоодержувач прийняв у лізинг майно: марка - Mitsubishi, модель - Pajero Sport, серійний номер НОМЕР_1, рік виробництва - 2021, вартість майна з урахуванням ПДВ 1 359 500 грн 00 коп.; збір на обов`язкове державне пенсійне страхування під час першої державної реєстрації легкових автомобілів у сумі 64 500 грн 00 коп.; оформлення майна в органах державної реєстрації у сумі 1 500 грн 00 коп.

Вказані акти підписано сторонами із використанням кваліфікованого електронного підпису в порядку, передбаченому Законами України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронні довірчі послуги".

Як зазначає позивач, в порушення умов договору лізингоодержувач не здійснював відшкодування вартості майна, починаючи з січня 2022 року, у зв`язку з чим у останнього утворилась прострочена заборгованість зі сплати такого відшкодування. Також, лізингоодержувач не сплачує щомісячну винагороду за користування майном та щомісячну винагороду за обслуговування операції фінансового лізингу, у зв`язку з чим у нього утворилась прострочена заборгованість зі сплати таких винагород/обов`язкових щомісячних платежів. Останній лізинговий платіж лізингоодержувач здійснив 24.12.2021, після цього лізингові платежі відповідачем не вносилися, що підтверджується випискою по рахунку відповідача №0330.

АТ КБ "ПриватБанк" звернулось до ФГ "Добробут Агро" з листом від 20.12.2022 №Е.65.0.0.0/3-221220/26530, у якому з посиланням на п.п.9.1.7, 9.1.8 договору повідомило, що з 03.01.2023 договір від 18.10.2021 №LG93FL0WWHW6P-1 вважається розірваним.

Лист від 20.12.2022 №Е.65.0.0.0/3-221220/26530 підписано кваліфікованим електронним підписом уповноваженою особою позивача та направлено 12.01.2023 на електронну адресу відповідача , що вказана у п.10.1 договору.

Відповіді від відповідача на зазначений лист позивачем не отримано, предмет лізингу не повернуто.

Позивач стверджує, що з 03.01.2023 договір лізингу розірвано позивачем в односторонньому порядку. Станом на час формування позову предмет лізингу лізингоодержувачем не повернуто, місце знаходження транспортного засобу позивачу не відоме, прострочену заборгованість за лізинговими платежами відповідач не сплатив.

Невиконання відповідачем умов договору фінансового лізингу від 18.10.2021 №LG93FL0WWHW6P-1 в частині сплати лізингових платежів, а також невиконання вимоги щодо повернення майна, стало підставою для звернення позивачем до суду з відповідним позовом.

Відповідно до абз.2 п.1 ст.193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі ст.173 ГК України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За правилами ст.11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ч.1 ст.611 ЦК України).

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Так правовідносини сторін у цій справі виникли у зв`язку із невиконанням договору фінансового лізингу.

Відповідно до ч.1 ст.806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у володіння та користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

Частинами 2, 3 ст.806 ЦК України передбачено, що до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Особливості окремих видів і форм лізингу встановлюються законом.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про фінансовий лізинг" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) договір фінансового лізингу - договір, за яким надаються послуги з фінансового лізингу; лізингоодержувач - фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, яка відповідно до договору фінансового лізингу отримує від лізингодавця об`єкт фінансового лізингу у володіння та користування.

Як убачається з матеріалів справи, на виконання умов договору фінансового лізингу від 18.10.2021 №LG93FL0WWHW6P-1, позивач передав відповідачу 01.11.2021 предмет лізингу, що підтверджується актом прийому-передачі майна, який викладений в додатку №4 до договору та є його невід`ємною частиною.

Додатком №2 до договору сторони визначили графік лізингових платежів, який розрахований на період з 25.11.2021 по 18.10.2023.

Частиною 1 ст.16 Закону України "Про фінансовий лізинг" передбачено, що лізингові платежі, належні до сплати за договором фінансового лізингу, здійснюються в порядку, встановленому договором фінансового лізингу.

Згідно з ч.2 ст.16 Закону України "Про фінансовий лізинг" до складу лізингових платежів включаються: 1) сума, що відшкодовує частину вартості об`єкта фінансового лізингу; 2) винагорода лізингодавцю за отриманий у фінансовий лізинг об`єкт фінансового лізингу; 3) інші складові, зокрема платежі та/або витрати, що безпосередньо пов`язані з виконанням договору фінансового лізингу та передбачені таким договором.

Пунктами 3, 7 ч.2 ст.21 Закону України "Про фінансовий лізинг" передбачено, що лізингоодержувач зобов`язаний своєчасно сплачувати передбачені договором фінансового лізингу лізингові та інші платежі; у разі закінчення строку, на який лізингоодержувачу передано об`єкт фінансового лізингу у володіння та користування (якщо до лізингоодержувача не переходить право власності на об`єкт фінансового лізингу), а також у разі дострокового розірвання договору фінансового лізингу та в інших випадках дострокового повернення об`єкта фінансового лізингу, повернути об`єкт фінансового лізингу у стані, в якому його було прийнято у володіння та користування, з урахуванням нормального зносу, або у стані, визначеному договором фінансового лізингу та супровідною документацією на об`єкт фінансового лізингу.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.20 Закону України "Про фінансовий лізинг" лізингодавець має право у випадках, передбачених законом та/або договором фінансового лізингу, відмовитися від договору фінансового лізингу, стягнути з лізингоодержувача несплачені лізингові платежі, термін сплати яких настав на дату такої відмови, вимагати повернення об`єкта фінансового лізингу та у разі невиконання лізингоодержувачем обов`язку щодо повернення об`єкта фінансового лізингу - сплати неустойки у розмірі, встановленому цим Законом, за володіння та користування об`єктом фінансового лізингу за час прострочення повернення об`єкта фінансового лізингу, якщо інший розмір неустойки не визначений договором фінансового лізингу.

Судом встановлено, що відповідач не виконував зобов`язань з оплати лізингових платежів належним чином, що підтверджується виписками по рахунку відповідача за період з 01.01.1999 по 01.03.2024.

Вказане призвело до виникнення заборгованості за договором, у зв`язку із чим позивач скористався своїм правом на розірвання договору та просив погасити заборгованість за договором і повернути предмет лізингу відповідно до умов договору та чинного законодавства.

Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного в постанові від 15.06.2021 у справі №904/5726/19, лізингодавець не може вимагати і повернення об`єкта лізингу, і відшкодування вартості об`єкта лізингу (у межах здійснення лізингових платежів) водночас, тому для вирішення питання щодо стягнення заборгованості слід аналізувати умови договору та структуру лізингових платежів.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 19.09.2023 у справі №905/1065/22, зокрема, зазначив, що вважає слушними доводи скаржника про те, що з урахуванням наведеного вище правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 15.06.2021 у справі №904/5726/19, при вирішенні питання відшкодування вартості об`єкта лізингу (у межах здійснення лізингових платежів) у випадку розірвання договору, слід аналізувати як умови договору так і структуру лізингових платежів. Скаржник з посиланням на закріплений у ст.629 ЦК України принцип обов`язковості договору наголошує на тому, що сторони у пункті 7.2.8 договору передбачили у разі розірвання договору повернення лізингових платежів в цілому, що з урахуванням структури лізингових платежів, передбачених пунктом 2.2 договору та додатком №2 до договору, складається не тільки з винагороди, але і включає вартість майна. Суд апеляційної інстанції, проаналізувавши положення пункту 7.2.8 договору, не звернув уваги на інші умови договору, в тому числі ті, які встановлюють структуру лізингових платежів та дійшов передчасного висновку (належним чином не обґрунтувавши його) про те, що відповідний пункт передбачає обов`язок лізингоодержувача щодо повернення виключно винагороди за користування предметом лізингу.

Аналізуючи умови договору фінансового лізингу від 18.10.2021 №LG93FL0WWHW6P-1, суд зазначає, що відповідно до п.2.2 договору розмір, структура, строки сплати лізингових платежів встановлюються цим договором і додатком №2 до нього, та включають:

- разова винагорода за обслуговування операції фінансового лізингу, що входить до складу лізингових платежів по договору у розмірі 1,5% від вартості майна на дату укладення цього договору, зазначеної в п.2.1 договору, що становить 21 382 грн 50 коп. та підлягає сплаті одноразово разом зі сплатою (у день сплати) авансового платежу, передбаченого п.2.1.1.1 цього договору (пп.2.2.1 договору);

- щомісячна винагорода за обслуговування операції фінансового лізингу, що входить до складу лізингових платежів по договору, у розмірі 0,37% від вартості майна, передбаченої п.2.1 цього договору, в дату сплати винагороди, якою є 25-е число кожного поточного місяця (пп.2.2.2 договору);

- винагорода за користування майном у розмірі 0,10% річних від суми залишку несплаченої вартості майна, виходячи з фактичної кількості днів користування майном, та 360 днів у році, в дату сплати винагороди, якою є 25-е число кожного поточного місяця (пп.2.2.3 договору);

- платежі в рахунок викупу майна, у т.ч. аванс, що підлягають сплаті згідно з цим договором та додатком №2 до нього (пп.2.2.4 договору);

- інші складові, зокрема платежі та/або витрати, що безпосередньо пов`язані з виконанням цього договору та передбачені ним (пп.2.2.5 договору);

- якщо в процесі виконання цього договору виникне необхідність сплати податку на додану вартість, останній сплачується лізингоодержувачем в розмірі, визначеному чинним законодавством, додатково до чергового періодичного лізингового платежу (пп.2.2.6 договору).

Відповідно пп.9.1.2 п.9.1 договору цей договір може бути достроково розірваний за ініціативою банка в односторонньому порядку шляхом письмового повідомлення про це лізингоодержувача, зокрема у випадку повної або часткової несплати лізингового платежу згідно з умовами цього договору, якщо прострочення сплати становить більше 60 (шістдесяти) календарних днів.

Згідно з пп.9.1.4 п.9.1 договору у разі настання події дефолту лізингоодержувач зобов`язаний доставити майно за адресою та в строки, визначені банком у повідомленні про відмову від договору, а в разі відсутності такого повідомлення - самостійно звернутися до банку за телефоном 3700 або направивши банку листа на електронну пошту , з метою одержання вказівок від банка щодо адреси, за якою слід доставити майно. Факт виконання лізингоодержувачем зазначеного зобов`язання фіксується шляхом складання відповідного акта, який підписується сторонами.

За умовами пп.9.1.7 п.9.1 договору якщо майно не було доставлено в порядку, визначеному п.п.9.1.4 статті 9 цього договору, та банк самостійно не зміг вилучити предмет лізингу (п.п.9.1.5 статті 9 цього договору), крім того, лізингоодержувач протягом 89 (вісімдесяти дев`яти) календарних днів з моменту виникнення події дефолту (у т.ч. прострочення сплати лізингових платежів повністю або частково) не здійснив врегулювання події дефолту, лізингоодержувач не пізніше 90 (дев`яностого) календарного дня з моменту виникнення події дефолту зобов`язаний погасити у повному обсязі прострочену заборгованість (у тому числі, заборгованість за простроченими лізинговими платежами, нарахованою неустойкою (штрафи, пеня)), а також відшкодувати банку кошти в сумі залишку лізингових платежів згідно з додатком 2 до цього договору, та з наступного дня цей договір вважається розірваним.

Відповідно до пп.7.2.6 п.7.2 договору лізингоодержувач зобов`язується повернути майно банку у випадках, передбачених договором, у стані, в якому воно було отримано з урахуванням нормального зносу, сплативши при цьому банку заборгованість по лізингових платежах на поточну дату, інших платежах за цим договором, а також відшкодувавши заподіяні цим збитки, в строк не пізніше дати розірвання цього договору.

Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Сторони в договорі фінансового лізингу узгодили, що в разі дострокового розірвання договору, з одночасним поверненням майна банку, лізингоодержувач зобов`язаний сплатити лізингові платежі на поточну дату.

Як убачається з матеріалів справи, заборгованість за лізинговими платежами у розмірі 866 528 грн 17 коп. нарахована до моменту розірвання договору - 03.01.2023.

Докази погашення відповідачем заборгованості за лізинговими платежами в матеріалах справи відсутні.

Перевіривши розрахунок заборгованості за лізинговими платежами, судом встановлено, що він є арифметично вірним, у зв`язку з чим заборгованість за несплачене відшкодування частини вартості предмету лізингу за фактичний строк користування в сумі 813 188 грн 09 коп., заборгованість за винагородою за користування предметом лізингу в сумі 596 грн 58 коп. та заборгованість за винагородою за обслуговування операції фінансового лізингу в сумі 52 743 грн 50 коп. підлягають стягненню з відповідача.

Відтак, позовні вимоги в цій частині є правомірними та підлягають задоволенню.

Також позивач просить витребувати у ФГ "Добробут Агро" транспортний засіб: марка - Mitsubishi, модель - Pajero Sport, серійний номер - НОМЕР_1, рік виробництва - 2021.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Як убачається з матеріалів справи, лізингоодержувач не виконував зобов`язань з оплати лізингових платежів належним чином, у зв`язку із чим позивач скористався своїм правом на розірвання договору фінансового лізингу в односторонньому порядку та просив повернути предмет лізингу.

Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

За приписами ч.1 ст.316 ЦК України право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч.1 ст.319 ЦК України).

Відповідно до умов п.4.1 договору протягом усього строку цього договору майно є власністю банка. Майно переходить у власність лізингоодержувача після сплати банку всієї суми лізингових та інших платежів за цим договором, але не раніше одного року з моменту передачі майна лізингоодержувачу.

Відповідно до ст.387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Загальна умова ч.1 ст.1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, бо отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі цієї статті тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним.

Тобто в разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, положення ст.1212 ЦК України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 23.01.2020 у справі №910/3395/19, від 23.04.2019 у справі №918/47/18, від 01.04.2019 у справі №904/2444/18.

У постанові Верховного Суду від 06.02.2020 у справі №910/13271/18 роз`яснено, що якщо поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, ст.1212 ЦК України може застосовуватись тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена або припинена, у тому числі у виді розірвання договору (п.9.12).

Як убачається з матеріалів справи, 12.01.2023 банк на адресу електронної пошти відповідача, яка зазначена у договорі, направив повідомлення від 20.12.2022 №Е.65.0.0.0/3-221220/26530 про розірвання договору фінансового лізингу №LG93FL0WWHW6P-1, у якому з посиланням про настання події дефолту, а саме: повної або часткової несплати лізингового платежу згідно з умовами цього договору, якщо прострочення сплати становить більше 60 (шістдесяти) календарних днів, та з посиланням на п.п.9.1.7, 9.1.8 договору повідомив, що з 03.01.2023 договір від 18.10.2021 №LG93FL0WWHW6P-1 вважається розірваним.

Як уже зазначалося судом, за умовами пп.9.1.4 п.9.1 договору у разі настання події дефолту лізингоодержувач зобов`язаний доставити майно за адресою та в строки, визначені банком у повідомленні про відмову від договору, а в разі відсутності такого повідомлення - самостійно звернутися до банку за телефоном 3700 або направивши банку листа на електронну пошту , з метою одержання вказівок від банка щодо адреси, за якою слід доставити майно. Факт виконання лізингоодержувачем зазначеного зобов`язання фіксується шляхом складання відповідного акта, який підписується сторонами.

Пунктом 10.1 договору визначено, що цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання сторонами всіх зобов`язань за ним. Повідомлення, запити та кореспонденція за цим договором або у зв`язку з ним повинні бути в письмовій формі, можуть передаватися по електронній пошті, за умови, що оригінали юридично важливої кореспонденції і документації повинні передаватися визнаної в Україні кур`єрською службою або вручатися особисто. Будь-яке таке повідомлення повинно бути адресовано одержувачу на його адресу, що вказана нижче, або за іншою адресою, яка за необхідності може повідомлятися в письмовій формі одержувачем відправнику як адреса одержувача. Для доказу вручення повідомлення або документа буде достатнім довести, що доставка була здійснена особисто або що конверт, що містить повідомлення або документ, мав вірно вказану адресу і був відправлений (відповідно до вимог даного пункту, і всі поштові витрати були повністю оплачені), або що повідомлення електронною поштою було відправлено на адресу електронної пошти відповідної сторони. Адреса, згадана для обміну повідомленнями, така: адреса банку: вул. Набережна Перемоги, 50, м. Дніпро, 49094, Україна, електронна пошта: , адреса лізингоодержувача: 92830, Україна, Луганська обл., Біловодський р-н., с. Бараниківка, вул. Ломоносова, б. 14, електронна пошта: .

Відтак сторони погодили, що направлення будь-якої кореспонденції за договором або у зв`язку з ним може передаватись по електронній пошті та доказом її доставки є відправлення на адресу електронної пошти.

Повідомлення від 20.12.2022 №Е.65.0.0.0/3-221220/26530 підписано кваліфікованим електронним підписом представника банку та 12.01.2023 направлено на електронну адресу відповідача, зазначену в договорі в якості обміну повідомленнями, у зв`язку з чим відповідач є таким, що належним чином повідомлений про розірвання договору лізингу від 18.10.2021 №LG93FL0WWHW6P-1 з 03.01.2023.

Таким чином, після розірвання договору фінансового лізингу у позивача виникло право вимагати повернення майна як безпідставно набутого, у відповідності до вимог ч.1 ст.1212 ЦК України, а тому вимога позивача про витребування у відповідача транспортного засобу: марка - Mitsubishi, модель - Pajero Sport, серійний номер - НОМЕР_1, рік виробництва - 2021, є обґрунтованою та такою що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.13 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ст.74 ГПК України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідач позов не оспорив, доказів відсутності боргу та повернення предмету лізингу суду не подав.

Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ст.129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст.129, 232, 233, 236 - 238, 240 ГПК України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до Фермерського господарства "Добробут Агро" про стягнення 866 528 грн 17 коп. та витребування майна задовольнити повністю.

2. Витребувати у Фермерського господарства "Добробут Агро" (вул. Ломоносова, буд. 14, с. Бараниківка, Біловодський район, Луганська область, 92830, ідентифікаційний код 34895173) на користь Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" (вул. Грушевського, буд. 1Д, м. Київ, 01001, ідентифікаційний код 14360570) транспортний засіб: марка - Mitsubishi, модель - Pajero Sport, серійний номер НОМЕР_1, рік виробництва - 2021, про що видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. Стягнути з Фермерського господарства "Добробут Агро" (вул. Ломоносова, буд. 14, с. Бараниківка, Біловодський район, Луганська область, 92830, ідентифікаційний код 34895173) на користь Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" (вул. Грушевського, буд. 1Д, м. Київ, 01001, ідентифікаційний код 14360570) заборгованість за несплачене відшкодування частини вартості предмету лізингу, за фактичний строк користування у сумі 813 188 грн 09 коп., заборгованість за винагородою за користування предметом лізингу в сумі 596 грн 58 коп., заборгованість за винагородою за обслуговування операції фінансового лізингу в сумі 52 743 грн 50 коп., судовий збір у розмірі 27 504 грн 34 коп., про що видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Учасники справи:

Позивач: Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк", вул. Грушевського, буд. 1Д, м. Київ, 01001, ідентифікаційний код 14360570.

Відповідач: Фермерське господарство "Добробут Агро", вул. Ломоносова, буд. 14, с. Бараниківка, Біловодський район, Луганська область, 92830, ідентифікаційний код 34895173.

Відповідно до ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції у строки, передбачені ст.256 ГПК України та порядку, визначеному ст.257 ГПК України.

Повне рішення складено 05.07.2024.

Суддя Тетяна КОСЕНКО