ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" червня 2024 р. Справа№ 910/4618/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Яценко О.В.

суддів: Палія В.В.

Хрипуна О.О.

секретаря судового засідання Вороніної О.С.,

за участю представників учасників справи відповідно до протоколу судового засідання від 20.06.2024

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю «Кіод-1»

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.05.2024

при розгляді скарги б/н від 24.04.2024 року (вх. №07-10/4238/24) Товариства з обмеженою відповідальністю «Кіод-1» на дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лановенко Людмили Олегівни

у справі №910/4618/20

за позовом Заступника керівника Київської місцевої прокуратури № 6

в інтересах держави в особі 1. Київської міської державної адміністрації

2. Київського національного університету технологій та дизайну

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіод-1"

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Блек Сі Хотел Груп"

про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, знесення самовільно збудованих об`єктів

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.08.2020 у справі №910/4618/20, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.12.2021, задоволено повністю позов Заступника керівника Київської місцевої прокуратури № 6 в інтересах держави в особі Київської міської державної адміністрації та Київського національного університету технологій та дизайну до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіод-1" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Блек Сі Хотел Груп" про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, знесення самовільно збудованих об`єктів, приведення земельної ділянки у попередній до будівництва стан.

Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Кіод-1" усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою площею 0,0080 га (що є частиною земельної ділянки з кадастровим номером :82:186:0008) по вул. Лейпцизькій, 16 в м. Києві, привівши земельну ділянку у попередній до будівництва стан шляхом знесення самовільно збудованих об`єктів - (1) будинку охорони та (2) переходу між цокольним поверхом гуртожитку №7 Київського національного університету технологій та дизайну та нежитловим приміщенням ТОВ "КІОД-1", на користь Київської міської державної адміністрації та Університету.

18.05.2021 ухвалою Касаційного господарського суду Верховного Суду закрито касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "КІОД-1" на рішення Господарського суду міста Києва від 05.08.2020 і постанову Північного апеляційного господарського суду від 01.12.2020 у справі №910/4618/20.

03.01.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю «Кіод-1» звернулось до Господарського суду міста Києва із заявою про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 01.12.2020 за нововиявленими обставинами, у якій заявник просив суд здійснити перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 05.08.2020 у справі №910/4618/20, залишеного без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.12.2020, за нововиявленими обставинами, за результатами перегляду ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

12.01.2023 на адресу суду поштою надіслано заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіод-1" (код 32554793) про відстрочення виконання рішення на період розгляду заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.01.2023 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіод-1" про відстрочення виконання судового рішення у справі №910/4618/20 залишено без задоволення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.03.2023, залишеною без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 13.06.2023, у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Кіод-1» про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 05.08.2020 у справі №910/4618/20 відмовлено, рішення Господарського суду міста Києва від 05.08.2020 у справі №910/4898/16 залишено в силі.

10.06.2021 та 29.02.2024 на виконання рішення суду видано три накази стягувачами за якими є: (1) Київська місцева прокуратура № 6 в інтересах держави в особі Київської міської державної адміністрації та Київського національного університету технологій та дизайну (2) Київський національний університет технологій та дизайну та (3) Київська міська державна адміністрація.

Стягувачем у наказі, виданому 10.06.2021, зазначено Київську місцеву прокуратуру №6 (01601, бульвар Лесі Українки, 27/2, м. Київ) в інтересах держави в особі Київської міської державної адміністрації (код 00022527, Дегтярівська, 31, корп. 2 м. Київ, 03680) та Київського національного університету технологій та дизайну (код 02070890, вул. Немировича-Данченка, 2, м. Київ, 01011), а боржником - Товариство з обмеженою відповідальністю "Кіод-1" (код 32554793, вул. Лейпцизька, 16А, м Київ, 01015).

Примусове виконання судового рішення здійснює Печерський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) ВП №65966452.

27.06.2023 заступник керівника Печерської окружної прокуратури міста Києва подав заяву 56-4964ВИХ-23 від 26.06.2023 про зазначення у виконавчому документі стягувачем Київського національного університету технологій та дизайну (код 02070890, вул. Немировича-Данченка, 2, м. Київ, 01011).

08.02.2024 через відділ діловодства суду від Заступника керівника Печерської окружної прокуратури надійшла заява №57-1056вих-24 від 07.02.2024 «Про заміну сторони виконавчого провадження».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.02.2024 заяву №57-1056вих-24 від 07.02.2024 Заступника керівника Печерської окружної прокуратури "Про заміну сторони виконавчого провадження" у справі №910/4618/20 залишено без задоволення. Відмовлено у заміні сторони виконавчого провадження №65966452 від 05.07.2021.

25.04.2024 через систему "Електронний суд" від Товариства з обмеженою відповідальністю «Кіод-1» надійшла скарга на дії та рішення Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лановенко Людмили Олегівни по винесенню постанов в межах виконавчого провадження №74768573 стягувачем по якому є Університет.

Зокрема, скаржник просив суд:

1. Визнати неправомірними та незаконними рішення та дії Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лановенко Людмили Олегівни по винесенню постанови від 16.04.2024 року про відкриття виконавчого провадження №74768573 та здійсненню примусового виконання Наказу у справі №910/4618/20 року, виданого Господарським судом міста Києва 29.02.2024 року.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову від 16.04.2024 року про відкриття виконавчого провадження, винесену приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Лановенко Людмилою Олегівною по виконавчому провадженню №74768573 по виконанню Наказу Господарського суду міста Києва від 29.02.2024 року у справі № 910/4618/20.

3. Визнати протиправною та скасувати постанову від 16.04.2024 року про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, винесену приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Лановенко Людмилою Олегівною по виконавчому провадженню №74768573 по виконанню Наказу Господарського суду міста Києва від 29.02.2024 року у справі №910/4618/20.

4. Визнати протиправною та скасувати постанову від 16.04.2024 року про стягнення з боржника основної винагороди, винесену приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Лановенко Людмилою Олегівною по виконавчому провадженню №74768573 по виконанню Наказу Господарського суду міста Києва від 29.02.2024 року у справі №910/4618/20.

5. Визнати протиправною та скасувати постанову від 18.04.2024 року про залучення підрядника для проведення робіт, винесену приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Лановенко Людмилою Олегівною по виконавчому провадженню №74768573 по виконанню Наказу Господарського суду міста Києва від 29.02.2024 року у справі №910/4618/20.

6. Визнати протиправною та скасувати постанову від 19.04.2024 року про відкладення проведення виконавчих дій, винесену приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Лановенко Людмилою Олегівною по виконавчому провадженню №74768573 по виконанню Наказу Господарського суду міста Києва від 29.02.2024 року у справі №910/4618/20.

7. Зобов`язати приватного виконавця Лановенко Людмилу Олегівну повернути стягувачу виконавчий документ Наказ Господарського суду міста Києва від 29.02.2024 року у справі № 910/4618/20 року без прийняття до виконання, на підставі п. 10 ч. 4 ст. 4 Закону «Про виконавче провадження».

8. Зобов`язати приватного виконавця Лановенко Людмилу Олегівну дотримуватися порядку та строків на вчинення дій у виконавчому проваджені із врахуванням норм та положень Закону України «Про виконавче провадження».

В обґрунтування скарги Товариство з обмеженою відповідальністю «Кіод-1» зазначило, що:

- вищевказані постанови винесені приватним виконавцем всупереч п.п. 6 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», тобто, приватний виконавець здійснює виконавчі дії щодо майна державної чи комунальної власності;

- виконавець не мала права та підстав відкривати виконавче провадження, якщо воно передбачає вчинення дій щодо майна державної чи комунальної власності;

- приватний виконавець повинна була повернути стягувачу виконавчий документ без прийняття до виконання, як це передбачено п. 10 ч. 4 ст. 4 Закону «Про виконавче провадження», відповідно до якого виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю;

- відсутність постанови про відкриття виконавчого провадження позбавило ТОВ «КІОД-1» можливості реалізувати свої права передбачені ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження»;

- крім цього, приватний виконавець допустила порушення статті 63 Закону України «Про виконавче провадження», якою передбачено «Порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення». Так, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 Закону України «Про виконавче провадження», перевіряє виконання рішення боржником;

- лише у разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.05.2024 відмовлено у задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Кіод-1» на дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лановенко Людмили Олегівни у справі №910/4618/20.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Кіод-1» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.05.2024 у справі №910/4618/20, в якій просить суд:

- скасувати оскаржувану ухвалу суду;

- визнати неправомірними та незаконними рішення та дії Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лановенко Людмили Олегівни по винесенню постанови від 16.04.2024 року про відкриття виконавчого провадження №74768573 по виконанню Наказу у справі №910/4618/20 виданого Господарським судом міста Києва 29.02.2024 року та здійсненню його примусового виконання;

- визнати протиправною та скасувати постанову від 16.04.2024 року про відкриття виконавчого провадження винесену приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Лановенко Людмилою Олегівною по виконавчому провадженню №74768573 по виконанню Наказу Господарського суду міста Києва від 29.02.2024 у справі №910/4618/20;

- визнати протиправною та скасувати постанову від 16.04.2024 року про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження винесену приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Лановенко Людмилою Олегівною по виконавчому провадженню №747685732 по виконанню Наказу Господарського суду міста Києва від 29.02.2024 у справі № 910/4618/20;

- визнати протиправною та скасувати постанову від 16.04.2024 року про стягнення з боржника основної винагороди винесену приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Лановенко Людмилою Олегівною по виконавчому провадженню №747685732 по виконанню Наказу Господарського суду міста Києва від 29.02.2024 у справі №910/4618/20;

- визнати протиправною та скасувати постанову від 18.04.2024 року про залучення підрядника для проведення робіт, винесену приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Лановенко Людмилою Олегівною по виконавчому провадженню №747685732 по виконанню Наказу Господарського суду міста Києва від 29.02.2024 у справі №910/4618/20;

- визнати протиправною та скасувати постанову від 19.04.2024 року про відкладення проведення виконавчих дій винесену приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Лановенко Людмилою Олегівною по виконавчому провадженню №747685732 по виконанню Наказу Господарського суду міста Києва від 29.02.2024 у справі №910/4618/20;

- зобов`язати приватного виконавця Лановенко Людмилу Олегівну дотримуватися порядку та строків на вивчення дій у виконавчому проваджені із врахуванням норм та положень Закону України «Про виконавче провадження».

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції помилково визнав законними дії приватного виконавця при виконанні рішення Господарського суду міста Києва від 05.08.2020 у справі №910/4618/20.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.05.2024 апеляційна скарга передана на розгляд колегії суддів у складі: Яценко О.В. (головуючий суддя), Палій В.В., Хрипун О.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.05.2024 відкрито апеляційне провадження, розгляд апеляційної скарги призначено на 20.06.2024.

07.06.2024 від Київського національного університету технологій та дизайну надійшов відзив, в якому він просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржене у справі судове рішення залишити без змін як таке, що є законним та обґрунтованим.

19.06.2024 від приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лановенко Людмили Олегівни надійшов відзив, в якому він просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржене у справі судове рішення залишити без змін як таке, що є законним та обґрунтованим.

В судовому засіданні 20.06.2024 представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Кіод-1» апеляційну скаргу підтримав, представник Київського національного університету технологій та дизайну, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Лановенко Людмила Олегівна та її представник просили відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а оскаржувану ухвалу суду залишити без змін.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 05 серпня 2020 року по справі № (910/4618/20 позов заступника керівника Київської місцевої прокуратури № 6 в інтересах держави в особі Київської міської державної адміністрації та Київського національного університету технологій та дизайну до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіод-1" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Блек Сі Хотел Груп" про усунення перешкод У користуванні земельною ділянкою, знесення самовільно збудованих об`єктів, приведення земельної ділянки у попередній до будівництва стан було задоволено повністю та зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Кіод-1" усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою площею 0,0080 га (що є частиною земельної ділянки з кадастровим номером і82:186:0008) по вул. Лейпцизькій, 16 в м. Києві, привівши земельну ділянку у попередній до будівництва стан шляхом знесення самовільно збудованих об`єктів - будинку охорони та переходу між цокольним поверхом гуртожитку № 7 Київського національного університету технологій та дизайну та нежитловим приміщенням ТОВ "КІОД-1", на користь Київської міської державної адміністрації та Університету.

Рішення Господарського суду міста Києва від 05 серпня 2020 року, залишено без змін Постановою Північного апеляційного господарського суду від 01 грудня 2021 року. Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18 травня 2021 року касаційне провадження за касаційною скаргою ТОВ «Кіод-1» на рішення Господарського суду міста Києва від 05 серпня 2020 року і постанову Північного апеляційного господарського суду від 01 грудня 2021 року закрито.

Таким чином рішення Господарського суду міста Києва від 05 серпня 2020 року у справі № 910/4618/20 набрало законної сили 01 грудня 2021 року та є обов`язковим до виконання.

29 лютого 2024 року Господарським судом міста Києва було видано Університету наказ про примусове виконання рішення та зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Кіод-1" усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою площею 0,0080 га (що є частиною земельної ділянки з кадастровим номером :82:186:0008) по вул. Лейпцизькій, 16 в м. Києві, привівши земельну ділянку у попередній до будівництва стан шляхом знесення самовільно збудованих об`єктів.

16 квітня 2024 року приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Лановенко Л.О. на підставі заяви Університету та наказу від 29 квітня 2024 року про примусове виконання рішення, винесла постанову про відкриття виконавчого провадження № 74768573, яка була направлена сторонам виконавчого провадження втому числі і Скаржнику.

Також 16.04.2024 приватний виконавець Лановенко Л.О. виїхала на місце за адресою: м. Києва, вул. Лейпцизька, 16 літ «А» (готель «Чорне море») для доведення до відома боржника про необхідність виконання рішення Господарського суду м. Києва по справі № 910/4618/20.

Однак особи, які перебували на місці як працівники готелю відмовились викликати директора ТОВ «Кіод-1», як і надавати повноваження на представництво інтересів боржника та отримати документи щодо ВП № 74768573.

Не отримання Скаржником (боржником) постанови про відкриття виконавчого провадження не зупиняє приватного виконавця у вчиненні будь-яких дій у межах Закону «Про виконавче провадження».

18.04.2024 Університет звернувся до приватного виконавця Лановенко Л.О. з заявою щодо можливості вчинення виконавчих дій без участі Скаржника (боржника). Цього ж дня приватним виконавцем Лановенко Л.О. було винесено постанови про залучення підрядної організації для проведення робіт та залучення працівників органів внутрішніх справ для примусового виконання рішення Господарського суду м. Києва у справі № 910/4618/20.

19.04.2024 в ході примусового виконання рішення Господарського суду м. Києва у справі № 910/4618/20 від 05.08.2020 було демонтовано частину самовільно збудованих конструкцій та будинок охорони за вищевказаною адресою.

У межах виконавчого провадження приватний виконавець виніс оскаржувані постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, про відкладення проведення виконавчих дій та про залучення підрядника для проведення робіт.

Оцінюючи доводи скаржника щодо незаконності прийнятих приватним виконавцем рішень з огляду на те, що виконавець не мав права проводити виконавчі дії щодо майна державної та комунальної власності колегія суддів зазначає таке.

Відповідно ч. 5 ст.327 ГПК України, якщо судове рішення прийнято на користь декількох позивачів чи проти декількох відповідачів, або якщо виконання повинно бути проведено в різних місцях чи рішенням передбачено вчинення кількох дій, видаються декілька наказів, у яких зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати судове рішення, або зазначається, що обов`язок чи право стягнення є солідарним.

Згідно вимог ч.ч. 1-2 ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження" сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Позивачем, на користь якого ухвалено рішення у справі за позовом прокурора визначено, зокрема, Київський національний університет технологій та дизайну.

Відтак, такий позивач набуває статусу стягувача за виконавчим документом.

Суд акцентує увагу боржника, що питання участі Київського національного університету технологій та дизайну у справі в якості позивача було предметом оцінки Верховним Судом.

Так, у п.67-68 Ухвали Касаційного господарського суду Верховного Суду від 18.05.2021 зазначено: «... прокурор … обґрунтував наявність у нього підстав для представництва інтересів держави у суді, визначив, у чому саме полягає порушення інтересів держави та правильно визначив орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

З огляду на викладене, суд касаційної інстанції погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про доведеність прокурором наявності підстав для представництва в суді інтересів держави в особі позивачів».

Боржником не доведено відсутність прав і статусу Стягувача у Київського національного університету технологій та дизайну.

Пункт 6 частини 1 статті 4 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" та пункт 4 частини 1 статті 2 Закону України "Про виконавче провадження" установлюють принцип (засаду) диспозитивності виконавчого провадження та визначають його обов`язковість при здійсненні виконавчого провадження органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями.

Цей принцип полягає, зокрема, у наданні стягувану права вибору -пред`явити виконавчий документ для примусового виконання до органу державної виконавчої служби або до приватного виконавця, якщо виконання рішення відповідно до статті 5 Закону України "Про виконавче провадження" віднесено до компетенції і органів державної виконавчої служби, і приватних виконавців (абзац другий частини першої статті 19 цього Закону).

Тобто, наведені положення надають стягувачу право на власний розсуд обрати орган, що буде здійснювати примусове виконання, обираючи при цьому між державною виконавчою службою та приватними виконавцями.

Наведені висновки узгоджуються з правовою позицією, що викладена в Постанові Верховного Суду від 09.02.2022 по справі №40/5005/7101/2011.

Згідно вимог ч.ч. 1-2 ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Приватний виконавець здійснює примусове виконання рішень, передбачених статтею 3 цього Закону, крім:

1) рішень про відібрання і передання дитини, встановлення побачення з нею або усунення перешкод у побаченні з дитиною;

2) рішень, за якими боржником є держава, державні органи, Національний банк України, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, державні та комунальні підприємства, установи, організації, юридичні особи, частка держави у статутному капіталі яких перевищує 25 відсотків, та/або які фінансуються виключно за кошти державного або місцевого бюджету;

3) рішень, за якими боржником є юридична особа, примусова реалізація майна якої заборонена відповідно до закону;

4) рішень, за якими стягувачами є держава, державні органи;

5) рішень адміністративних судів та рішень Європейського суду з прав людини;

6) рішень, які передбачають вчинення дій щодо майна державної чи комунальної власності;

7) рішень про виселення та вселення фізичних осіб;

8) рішень, за якими боржниками є діти або фізичні особи, які визнані недієздатними чи цивільна дієздатність яких обмежена;

9) рішень про конфіскацію майна;

10) рішень, виконання яких віднесено цим Законом безпосередньо до повноважень інших органів, які не є органами примусового виконання;

11) інших випадків, передбачених цим Законом та Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.08.2020, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.12.2021, встановлено наступні обставини:

- Товариство з обмеженою відповідальністю «Кіод-1» самовільно, незаконно, без оформлення жодних дозвільних документів на будівництво та прийняття в експлуатацію, виконало будівельні роботи з будівництва переходу площею 80 кв. м між цокольним поверхом гуртожитку та прибудовою, і на даний час експлуатує зазначені будівлі шляхом передачі в користування Товариству з обмеженою відповідальністю "БЛЕК СІ ХОТЕЛ ГРУП";

- всупереч вимог статей 125, 126 Земельного кодексу України Товариство з обмеженою відповідальністю «Кіод-1» незаконно, самовільно займає земельну ділянку площею 80 кв. м, на якій збудовано перехід, що з`єднує цокольний поверх гуртожитку № 7 Університету та нежитлову будівлю;

- враховуючи викладене, перехід між цокольним поверхом гуртожитку та прибудовою до гуртожитку, що розміщені на земельній ділянці за адресою: м. Київ, вул. Лейпцизька, 16, є самочинним будівництвом, а земельна ділянка площею 80 кв. м є самовільно зайнятою;

- рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.02.2019 у справі №826/8693/17, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.07.2020, зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Кіод-1» знести будинок охорони та перехід між цокольним поверхом гуртожитку та нежитловою будівлею на вул. Лейпцизькій, 16 у Печерському районі м. Києва.

Таким чином, колегія суддів відхиляє доводи скаржника про незаконність дій та рішень приватного виконавця, оскільки майно, яке підлягає знесенню є самочинним будівництвом, збудоване незаконно, а тому підлягає знесенню і не має статус державного та комунального майна.

Доводи скаржника про те, що у цій справі приватним виконавцем неправомірно здійснено виконання рішення суду, яке передбачає вчинення дій щодо майна державної чи комунальної власності, спростовуються встановленими обставинами справи.

Так, згідно з рішенням Господарського суду міста Києва від 05.08.2020 у справі №910/4618/20 Товариство з обмеженою відповідальністю "Кіод-1" зобов`язано знести самовільно збудовані об`єкти, які не належать до об`єктів державної чи комунальної власності.

Крім того, застосування правила щодо обов`язкового передання виконавчого провадження від приватного виконавця до державного і навпаки приведе до порушення основоположного принципу диспозитивності, порушення права стягувача на вибір виконавця, передбаченого законом.

Отже, примусова передача виконавчого провадження від приватного виконавця до органів державної виконавчої служби позбавить стягувача наведених прав та гарантій.

Така правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 05.12.2018 у справі №904/7326/17.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Відповідно до Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковим до виконання; обов`язковість рішень суду є однією з основних засад судочинства (ст. 129-1, п. 9 ч. 1 ст. 129).

Обов`язковість судового рішення є однією із засад (принципів) також господарського судочинства (п. 7 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Також згідно зі ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Аналогічні положення закріплені в ст. 326 ГПК України, відповідно до якої судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Конституційним Судом України у п. 2 мотивувальної частини рішення №18-рп/2012 від 13.12.2012 зазначено, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

За практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду (рішення у справі "Шмалько проти України" від 20 липня 2004 року).

Незгода Товариства з обмеженою відповідальністю «Кіод-1» з прийнятими рішеннями та діями приватного виконавця зводиться до небажання виконувати судове рішення, яке набрало законної сили, і не свідчить про незаконність прийнятих приватним виконавцем оскаржуваних рішень.

Водночас, у ході виконання рішення суду у ВП №65966452 Печерським районним відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) жодних відомостей щодо належного добровільного, а так само і примусового виконання не надано, натомість встановлено не вчинення дієвих заходів щодо реалізації повноважень державним виконавцем для знесення (1) будинку охорони та (2) переходу між цокольним поверхом гуртожитку №7 без порушення експлуатаційної придатності інших будівель і споруд.

В сукупності наведене вказує на неналежну організацію примусового виконання судового рішення у ВП №65966452.

Наслідком неналежного виконання судового рішення і нерозуміння суті обов`язковості рішень суду стали накладення штрафів та повідомлення про вчинення кримінального правопорушення органом досудового розслідування (Печерським управлінням поліції ГУНП в м. Києві), відкрито кримінальне провадження №60001669 від 21.10.2021 за ст. 382 КК України.

Разом з тим, і такі виключні заходи не призвели до виконання судового рішення.

Щодо доводів скаржника про порушення порядку повідомлення боржника про початок виконавчого провадження та направлення інших постанов у виконавчому провадженні, колегія суддів зазначає наступне.

Пунктом 1 частини 1 статті 26 Закону передбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною 5 вказаної статті визначено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Відповідно до статті 28 Закону копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Отже, із системного аналізу зазначених норм Закону вбачається, що права сторони у виконавчому провадженні щодо обізнаності про початок виконавчого провадження та про хід виконавчого провадження будуть належним чином реалізовані у разі надіслання виконавцем документів у встановлені Законом порядку та строки. Наявності доказів отримання стороною відповідних документів Закон не вимагає.

Постанова про відкриття Виконавчого провадження ВП 74768573 надіслана боржнику і відповідно до трекера АТ «Укрпошти» https://track.ukrposhta.ua/tracking_UA.html поштове відправлення 600 вручена 19.04.2024.

Крім того, Актом приватного виконавця складеним о 15:26, 16.04.2024 у місті Києві по вул. Лейпцізькій, 16-а підтверджено виїзд приватного виконавця Лановенко Л.О. за місцезнаходженням самочинного будівництва, де розташований готель «Чорне море», працівники якого відмовились у прийнятті документів для керівника - Білого Олега Васильовича.

Щодо необхідності врахування приватним виконавцем додаткових документів.

Підставою для знесення самочинного будівництва (самочинно збудоване нерухоме майно) є судове рішення, яке набрало законної сили. При вирішенні спору технічні питання є предметом оцінки

При цьому, за положеннями частини четвертої статті 376ЦК України визначено майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

Крім того, з акту передачі майна від 19.04.2024 вбачається, що станом на 19.04.2024 у самочинно збудованому майні перебувало майно боржника (техніка, меблі та інші речі), яке прийнято його директором.

Невиконання судового рішення впродовж періоду часу з 01.12.2021 по 16.04.2024 є підставою для висновку про умисне його невиконання самостійно і добровільно.

Письмові докази в адміністративній справі не є підставою для невиконання судового рішення у господарській справі.

Інші доводи скаржника відхиляються також, оскільки зводяться до створення штучних підстав для скасування законних рішень приватного виконавця.

Відмовляючи у задоволенні скарги, колегія суддів виходить з того, що Закон України «Про виконавче провадження» зобов`язує виконавця вчинити дії щодо направлення процесуального рішення у порядку, визначеному статтею 26 цього Закону. Наявність доказів отримання стороною відповідних доказів Закон не вимагає.

Доказів на підтвердження правового зв`язку із майном і земельною ділянкою, що впливало на права та обов`язки боржника, як сторони виконавчого провадження, ним не подано. Доказів добровільного виконання рішення та знесення самочинного будівництва не надано. В суді першої інстанції представник боржника надав усні пояснення, про те, що за період з 01.12.2021 по день судового засідання 08.05.2024 жодних ефективних, заходів, спроб чи намагань знести самочинно збудоване нерухоме майно боржник не вживав. Водночас вважав, що внаслідок примусового виконання зазнає надмірних майнових втрат.

Крім того, ТОВ «КІОД-1» у своїй скарзі на дії та рішення приватного виконавця зазначає, що нібито приватним виконавцем Лановенко Л.О. в ході примусового виконання рішення суду в межах ВП №74768573 було порушено порядок примусового виконання рішення немайнового характеру, закріплений ст.63 ЗУ «Про виконавче провадження».

Згідно ч.1 ст.63 ЗУ «Про виконавче провадження», за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У відповідності до положень абзц.2 ч.3 ст.63 ЗУ «Про виконавче провадження», Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

Таким чином, в положеннях ст.63 ЗУ «Про виконавче провадження», мова йде саме про порядок виконання рішення, а не окремого виконавчого документа.

Як зазначає ч.1 ст.327 ГПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

В даному контексті варто зауважити, що рішення Господарського суду міста Києва від 05.08.2020р. по справі №910/4618/20, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.12.2021р. та набрало законної сили 01.12.2021р., з 05.07.2021р. перебувало на виконанні в органах державної виконавчої служби.

Починаючи з 05 липня 2021 року Печерським відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції України (м. Київ), було 07.09.2021р. та 23.09.2021р. накладено штрафи на ТОВ «КІОД-1» за невиконання добровільно рішення Господарського суду міста Києва від 05.08.2020р. по справі №910/4618/20.

21 жовтня 2021р. також Печерським відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) вже було подано заяву про злочин, вчинений посадовими особами ТОВ «КІОД-1» щодо умисного невиконання рішення Господарського суду міста Києва від 05.08.2020р. по справі №910/4618/20.

Таким чином, на добровільне виконання рішення Господарського суду міста Києва від 05.08.2020р. по справі №910/4618/20 у відповідності до положень ст.63 ЗУ «Про виконавче провадження» ТОВ «КІОД-1» мало понад три роки.

Проте, рішення суду не було виконано добровільно посадовими особами ТОВ «КІОД-1», а отже підлягало примусовому виконанню.

Згідно з правилами статті 343 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні скарги б/н від 24 квітня 2024 року (вх. №07-10/4238/24) Товариства з обмеженою відповідальністю «Кіод-1» на дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лановенко Людмили Олегівни у справі №910/4618/20.

Викладеним вище спростовуються доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції помилково визнав законними дії приватного виконавця при виконанні рішення Господарського суду міста Києва від 05.08.2020 у справі №910/4618/20.

Як зазначено у п. 41 висновку №11(2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Суду у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010).

Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, №63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006).

З урахуванням зазначеного колегія суддів дійшла висновку про те, що у справі, яка розглядається, скаржнику було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, які в цілому є ідентичними його доводам, яким судом першої інстанції надана належна оцінка, не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції.

Відповідно до частини першої статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують правильності викладених в оскаржуваній ухвалі висновків місцевого господарського суду, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, ст.ст. 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кіод-1» залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.05.2024 у справі №910/4618/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 01.07.2024.

Головуючий суддя О.В. Яценко

Судді В.В. Палій

О.О. Хрипун