ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" липня 2024 р. Справа№ 910/18489/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Скрипки І.М.

суддів: Мальченко А.О.

Хрипуна О.О.

при секретарі судового засідання Польчен А.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання від 24.06.2024

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Бюлер Сервіс" про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за апеляційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю "Бюлер Сервіс"

на рішення Господарського суду міста Києва від 02.11.2021 (повне рішення складено 11.11.2021) та додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 22.11.2021 (повне рішення складено 23.11.2021)

у справі №910/18489/20 (суддя Кирилюк Т.Ю.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Потоки"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бюлер Сервіс"

про стягнення заборгованості та визнання недійсними пунктів договору,

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бюлер Сервіс"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Потоки"

про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 02.11.2021 у справі №910/18489/20 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Потоки» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бюлер Сервіс» про стягнення 27 258 757, 20 грн. та визнання пунктів договору недійсними задоволено частково;

вирішено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Бюлер Сервіс» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Потоки» 21 320 239, 60 грн. - вартість додатково встановленого обладнання, 937 284, 00 грн. - витрати на встановлення додаткового обладнання, 2 313 430, 55 грн. - витрати на реконструкцію виробничого приміщення, 328 026, 16 грн. - витрати за час простою виробництва, 102 490, 50 грн. - вартість проведення експертних досліджень, 240 922, 82 грн. - вартість витрат на правову допомогу на етапі досудового врегулювання спору, 2 016 363, 59 грн. - штраф та 408 881, 36 грн. - судового збору;

в іншій частині позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Потоки» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бюлер Сервіс» відмовлено;

Зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Бюлер Сервіс» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Потоки» про стягнення 408 888, 80 грн. задоволено частково; вирішено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Потоки» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бюлер Сервіс» 302 095, 20 грн. - 3 % річних та 4 532, 53 грн. - судового збору; в іншій частині зустрічного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Бюлер Сервіс» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Потоки» відмовлено.

Додатковим рішення Господарського суду міста Києва від 22.11.2021 (повне рішення складено 23.11.2021) у справі №910/18489/20 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Бюлер Сервіс» про розподіл судових витрат задоволено частково та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Потоки» 2618,92 грн витрат на професійну правничу допомогу.

За результатами апеляційного перегляду прийнятих у справі рішень (по первісному та зустрічному позовах) постановою Північного апеляційного господарського суду від 24.05.2022:

рішення Господарського суду міста Києва від 02.11.2021 у справі №910/18489/20 скасовано частково та ухвалено нове рішення;

викладено резолютивну частину рішення у наступній редакції:

« 1. Первісний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Потоки» задовольнити частково.

2. Визнати недійсними п. п. 6.7 та 7.3 договору поставки №GL/FU-17-03-2017 від 17.03.2017, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бюлер Сервіс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Потоки».

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Бюлер Сервіс» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Потоки» 21 320 239,60 грн. вартості додатково встановленого обладнання, 937 284, 00 грн. витрат на встановлення додаткового обладнання, 2 313 430, 55 грн. витрат на реконструкцію виробничого приміщення, 2 016 363, 59 грн. штрафу та 398 810, 61 грн. витрат зі сплати судового збору за подання позовної заяви.

4. В іншій частині у задоволенні первісного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Потоки» відмовити.

5. Зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Бюлер Сервіс» задовольнити повністю.

6. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Потоки» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бюлер Сервіс» 408 888, 80 грн. 3% річних та 6133, 33 грн витрат зі сплати судового збору за подання позовної заяви.»

Додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 22.11.2021 у справі №910/18489/20 скасовано частково та ухвалено нове рішення з викладенням резолютивної частини додаткового рішення у наступній редакції:

« 1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Бюлер Сервіс» про розподіл судових витрат задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Потоки» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бюлер Сервіс» 9354, 37 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

3. В іншій частині у задоволенні заяви відмовити.»

Вирішено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Потоки» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бюлер Сервіс» 17508, 98 грн. витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Додатковою постановою Північного апеляційного господарського суду від 28.06.2022 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Бюлер Сервіс» про здійснення зустрічного зарахування у справі №910/18489/20 задоволено; вирішено провести зустрічне зарахування та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Бюлер Сервіс» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Потоки» 26 178 428, 94 грн. заборгованості та 365 813, 93 грн. судових витрат.

За результатами розгляду касаційних скарг Товариства з обмеженою відповідальністю «Бюлер Сервіс» постановою Великої Палати Верховного Суду від 06.09.2023 вирішено:

«Постанову Північного апеляційного господарського суду від 24.05.2022 року:

- скасувати у частині задоволення вимоги про визнання недійсними пунктів 6.7 і 7.3 договору поставки. У цій частині залишити в силі рішення Господарського суду міста Києва від 2 листопада 2021 року, виклавши його мотивувальну частину у редакції цієї постанови;

- скасувати в частині розподілу судових витрат (судового збору та витрат на професійну правничу допомогу).

Рішення Господарського суду міста Києва від 02.11.2021 року та постанову Північного апеляційного господарського суду від 24.05.2022 року:

- скасувати в частині задоволення вимоги про стягнення 21 320 239,60 грн вартості додаткового обладнання. У частині цієї вимоги направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції;

- скасувати в частині задоволення вимог про стягнення 937 284,00 грн витрат на встановлення додаткового обладнання та 2 313 430,55 грн на реконструкцію виробничого приміщення. Ухвалити у частині цих вимог нове рішення про відмову у їхньому задоволенні;

- у частині задоволення вимоги про стягнення 2 016 363, 59 грн. штрафу залишити без змін.

Додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду від 28 червня 2022 року скасувати.»

За результатами повторного апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції в частині вимоги про стягнення з ТОВ «Бюлер Сервіс» 21 320 239,60 грн. вартості додаткового обладнання та в частині розподілу судових витрат, постановою Північного апеляційного господарського суду від 06.05.2024:

- апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Бюлер Сервіс» на рішення Господарського суду міста Києва від 02.11.2021 у справі № 910/18489/20 в частині оскарження вимоги про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Бюлер Сервіс» 21 320 239,60 грн. вартості додаткового обладнання задоволено частково.

- рішення Господарського суду міста Києва від 02.11.2021 у справі № 910/18489/20 в частині розгляду вимоги про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Бюлер Сервіс» 21 320 239,60 грн. вартості додаткового обладнання скасовано частково;

- стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Бюлер Сервіс» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Потоки» суму збитків у розмірі 8 742 916 грн. вартості додаткового обладнання, 161 385, 47 грн. витрат по сплаті судового збору за подання позову;

- в іншій частині вимоги про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Бюлер Сервіс» 21 320 239,60 грн. по сумі вартості додаткового обладнання 12 577 323, 60 грн. в позові відмовлено;

- стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Потоки» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бюлер Сервіс» 6 133, 33 грн. витрат по сплаті судового збору за подання зустрічного позову, 145 184, 60 грн. витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції; 375 990, 29 грн. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги, 485 458, 79 грн. витрат по сплаті судового збору за подання касаційної скарги, 17 163,72 грн. суми витрат на оплату послуг професійної правничої допомоги, понесених у зв`язку із розглядом справи в суді касаційної інстанції.

13.05.2024 відповідачем за первісним позовом (ТОВ «Бюлер Сервіс») подано заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, у якій заявлено про стягнення з ТОВ «Потоки» суми витрат на оплату послуг правничої допомоги у розмірі 161 449, 99 грн.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.05.2024 розгляд заяви призначено на 27.05.2024; у розгляді заяви оголошувалась перерва до 24.06.2024, 01.07.2024.

16.05.2024 від позивача за первісним позовом (ТОВ «Потоки») судом отримано заперечення проти заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у справі №910/18489/20.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник відповідача за первісним позовом (ТОВ «Бюлер Сервіс») підтримав свою заяву, просив її задовольнити.

Представник позивача за первісним позовом (ТОВ «Потоки») в судовому засіданні апеляційної інстанції заперечував проти задоволення заяви ТОВ «Бюлер Сервіс», просив зменшити розмір витрат ТОВ «Бюлер Сервіс» на професійну правничу допомогу до 11 898,62 грн.

В судовому засіданні 01.07.2024 оголошено вступну та резолютивну частину додаткової постанови.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Відповідно до частини третьої статті 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За частиною першою статті 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до частин першої та другої статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 129 ГПК України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 126 ГПК України).

Водночас за змістом частини четвертої статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 126 ГПК України).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі №927/237/20).

Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Визначивши розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, суд здійснює розподіл таких витрат.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 ГПК України, відповідно до якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом з тим у частині п`ятій статті 129 ГПК України визначено критерії, керуючись якими, суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою та дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Подібні висновки викладені в постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19.

За умовами доданих до матеріалів справи рамкового договору № 26-АА/2020 про надання послуг від 27.07.2020, додатку № 1 до Рамкового договору № 26-АА/2020, завдання № 2 до Рамкового договору № 26-АА/2020 про надання послуг від 02.11.2020, додаткової угоди № 1 до Рамкового договору № 26-АА/2020,

- 21 жовтня 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Потоки» звернулось до Господарського суду м. Києва з позовною заявою до Компанії про відшкодування збитків, стягнення штрафу та визнання недійсним договору в частині, що розглядається, в тому числі, але не виключно, в рамках судової справи № 910/16107/20 (п. 1 завдання № 2 до Рамкового договору № 26-АА/2020 про надання послуг від 02.11.2020);

- компанія зацікавлена в отриманні юридичного супроводу та представництва інтересів компанії в рамках судового спору (п. 2 завдання № 2 до Рамкового договору № 26-АА/2020 про надання послуг від 02.11.2020);

- «Послуга 5 Юридична допомога в суді апеляційної інстанції, після направлення судового спору на новий розгляд зокрема, (і) здійснення представництва компанії в суді апеляційної інстанції, включаючи підготовку необхідних процесуальних документів (клопотань, додаткових пояснень, інших документів тощо), участь у слуханні справи та підготовка звіту за результатами судового розгляду; та (її) моніторинг видачі та отримання судового рішення» (п. 2 додаткової угоди № 1 від 16.01.2024 до Рамкового договору № 26-АА/2020);

- «Гонорар КПМГ за послуги 5-6 складає 283 697, 89 грн., що є еквівалентом 6 840 євро та розраховується з урахуванням погодинної змішаної ставки у розмірі 4 977, 16 грн., що є еквівалентом 120 євро, згідно з офіційним курсом Національного банку України на дату укладання Додаткової угоди № 1 до Завдання, без урахування податку на додану вартість, який буде сплачуватися додатково відповідно до вимог чинного українського законодавства, без урахування накладних витрат, та будь-яких податків, потреба у сплаті яких може виникнути у подальшому» (п. 3.1 пункту «Гонорар та Умови Оплати» в Завданні до Договору в редакції п. 4 додаткової угоди № 1 від 16.01.2024 до Рамкового договору № 26-АА/2020).

Відповідно до пункту 3.4 Рамкового договору № 26-АА/2020 Акт приймання-передачі послуг складається з метою відображення господарських операцій щодо надання послуг в бухгалтерському та податковому обліку; КМПГ готує та направляє компанії Акт приймання-передачі послуг після завершення надання послуг чи відповідного етапу (якщо застосовно) та оплати компанією вартості послуг загалом чи за відповідним етапом (якщо застосовно).

08.05.2024 складено акт приймання-передачі послуг на суму 161 449, 99 грн. (з урахуванням суми ПДВ), відповідно до якого виконавець надав, а замовник прийняв надання правової допомоги відповідно до Завдання № 2 (послуга 5) до Рамкового договору № 26-АА/2020 про надання правової допомоги, підписаного у місті Києві 27.07.2020 між виконавцем та замовником в редакції Додаткової угоди № 1 до Рамкового договору № 26-АА/2020 від 16.01.2024.

У акті приймання-передачі послуг замовник погодився, що якість послуг, наданих виконавцем відповідає його вимогам та він немає жодних претензій щодо послуг, наданих виконавцем у відповідності з договором (п. 2 акту).

Відповідно до платіжного доручення № 618 від 10.05.2024 про переказ коштів ТОВ «Бюлер Сервіс» сплачено на користь адвокатського об`єднання 161 449, 99 грн. (гонорар за надання правової допомоги відп. до завдання № 2 (послуга 5) згідно рахунку № від 08.05.2024, в т. ч ПДВ 26 908, 33 грн.).

Отже, ТОВ «Бюлер Сервіс», згідно з вимогами статті 74 ГПК України, було надано докази в обґрунтування понесених витрат.

Під час розгляду справи у порядку господарського судочинства, враховуючи принцип змагальності та обов`язок доказування у справі з огляду на приписи статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Дослідивши надані до справи докази, в тому числі умови рамкового договору № 26-АА/2020 про надання послуг від 27.07.2020, додаток № 1 до Рамкового договору № 26-АА/2020, завдання № 2 до Рамкового договору № 26-АА/2020 про надання послуг від 02.11.2020, додаткову угоду № 1 до Рамкового договору № 26-АА/2020, деталізацію наданих юридичних послуг в рамках виконання завдання № 2 до Рамкового договору № 26-АА/2020, акт приймання-передачі послуг від 08.05.2024, установивши своєчасність подання заявником відповідного клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу і доказів на підтвердження понесених витрат, врахувавши доведеність обставин надання адвокатським об`єднанням правової допомоги, а також результати перегляду справи в апеляційному порядку (в частині після направлення на новий розгляд до суду апеляційної інстанції), апеляційний господарський суд вважає обґрунтованими доводи, викладені у вказаному клопотанні (заяві) про стягнення з ТОВ «Потоки» на користь ТОВ «Бюлер Сервіс» витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 63 696, 59 грн, понесених за надання правничої допомоги під час розгляду у Північному апеляційному господарському суді апеляційної скарги відповідача за первісним позовом в частині вимоги про стягнення з ТОВ «Бюлер Сервіс» 21 320 239,60 грн. вартості додаткового обладнання, повторно, після скасування постановою Великої Палати Верховного Суду від 06.09.2023 прийнятої постанови Північного апеляційного господарського суду від 24.05.2022 та рішення Господарського суду міста Києва від 02.11.2021.

Судом, зокрема враховано, що обов`язок доведення неспівмірності витрат в силу приписів частини п`ятої статті 126 ГПК України покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Потоки» подані заперечення проти заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, вирішуючи яку, апеляційний господарський суд, виходить з такого.

Обгрунтованими є посилання позивача на те, що протягом розгляду справи №910/18489/20 у суді апеляційної інстанції представники ТОВ «Бюлер Сервіс» просили повністю скасувати рішення суду першої інстанції стосовно компенсації вартості додатково встановленого обладнання; тоді як за результатами розгляду справи № 910/18489/20 апеляційну скаргу ТОВ «Бюлер Сервіс» задоволено частково.

Таким чином, у вирішенні поданої заяви щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу підлягають застосуванню приписи ч. 4 ст. 129 ГПК України, де передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Апеляційний господарський суд, також погоджується із запереченнями позивача щодо включення до витрат на правову допомогу послуг, що не відносяться до видів адвокатської діяльності, зокрема, по зазначеній у деталізованому розрахунку послузі «Підготовка та подача клопотання про долучення документів від 15.04.2024 у справі №910/18489/20» - 1 година; оскільки за своєю правовою природою вказані дії фактично є формуванням та подачею документів; а відповідно до матеріалів справи долученим документом 15.04.2024 за клопотанням відповідача є завірена копія довіреності на уповноважених представників від 26.02.2024 у зв`язку із закінченням строку дії попередньої довіреності.

За таких обставин, визначена вартість вказаної послуги у розмірі 120 євро не підлягає відшкодуванню та розподілу.

Стосовно заперечень ТОВ «Потоки» в частині включення суми ПДВ у розмірі 26 908, 33 грн до вартості послуг з надання правової допомоги суд зазначає про те, що вказана сума включена сторонами до вартості послуг в порядку визначеному договором у п. 3.1 пункту «Гонорар та Умови Оплати» в Завданні до Договору в редакції п. 4 додаткової угоди № 1 від 16.01.2024 до Рамкового договору № 26-АА/2020; дотримання вимог Податкового кодексу України та/або здійснення дій з оподаткування/зменшення податкових зобов`язань не входить до предмета дослідження у контексті застосування положень статті 126 ГПК України (аналогічне правозастосування у Додатковій постанові Верховного Суду від 03.08.2023 у справі № 910/14003/21).

Заперечення позивача в частині витраченого адвокатами часу на підготовку та подачу процесуальних документів апеляційним господарським судом не приймаються, оскільки є припущеннями та порівняннями відомостей по відповідним позиціям.

Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Дослідивши подані відповідачем до заяви підтверджуючі документи про витрати на правову допомогу сторони відповідача, враховуючи клопотання позивача (ТОВ «Потоки») про зменшення витрат на професійну правничу допомогу адвоката апеляційний господарський суд приходить до висновку, що витрати відповідача на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції є обґрунтованими та співмірними об`єму наданих і отриманих юридичних послуг по сумі 63 696, 59 грн. (41% пропорція від задоволених вимог апелянта в частині розглянутої вимоги про стягнення вартості додаткового обладнання), у зв`язку з чим підлягають відшкодуванню відповідачеві за рахунок позивача на підставі п. 3 ч. 4 ст. 129 ГПК України у вказаному розмірі.

Розподілу підлягають витрати відповідача по розміру 155 357, 54 грн. з урахуванням ПДВ (129 464, 62 грн. вартість послуг, 25 892, 92 грн. сума ПДВ), еквівалент 3 060 євро (3 180 євро - 120 євро) згідно з офіційним курсом Національного банку України на дату виставлення рахунку на оплату 08.05.2024 (42, 3087 грн./євро).

За розглядом поданої заяви, апеляційний господарський суд приходить до висновку про ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат та стягнення з позивача на користь відповідача 63 696, 59 грн. судових витрат на правову допомогу в суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст. 124, 126, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Бюлер Сервіс» про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у справі № 910/18489/20 задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Потоки» (49074, Дніпропетровська область, місто Дніпро, вулиця Байкальська, будинок 9, ідентифікаційний код 40832205) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бюлер Сервіс» (02098, місто Київ, вулиця Шумського Юрія, будинок 1-А, літера А, ідентифікаційний код 38013718) 63 696, 59 грн. (шістдесят три тисячі шістсот дев`яносто шість гривень 59 копійок) витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

3. У задоволенні решти заяви відмовити.

4. Видачу наказу доручити Господарському суду міста Києва.

5. Матеріали справи №910/18489/20 повернути до Господарського суду міста Києва.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст додаткової постанови підписано 02.07.2024.

Головуючий суддя І.М. Скрипка

Судді А.О. Мальченко

О.О. Хрипун