ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

02.07.2024 Справа № 917/179/24

Господарський суд Полтавської області у складі судді Безрук Т. М., розглянувши справу

за позовною заявою Акціонерного товариства «Банк інвестицій та заощаджень»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваоблкомбікорм»

ОСОБА_1

про стягнення 384 744,96 грн

встановив:

До Господарського суду Полтавської області звернулось Акціонерне товариство «Банк інвестицій та заощаджень» з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваоблкомбікорм» та ОСОБА_1 про солідарне стягнення 384744,96 грн за кредитним договором № SME/BC/03-47 від 07.05.2021 та договором поруки № SME/BC/03-47-Р від 07.05.2021.

Ухвалою від 20.02.2024 суд відкрив провадження у справі № 917/179/24, визнав справу малозначною та постановив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою від 05.03.2024 суд зупинив провадження у справі № 917/179/24 на підставі п. 3 ч. 1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) до припинення перебування ОСОБА_1 у складі Збройних Сил України та зобов`язав відповідачів повідомити про усунення обставин, якими було зумовлено зупинення провадження по справі.

Позивач подав клопотання від 28.06.2024 (вхід. № 9086 від 01.07.2024), в якому прохає перевірити актуальність інформації щодо перебування ОСОБА_1 у складі Збройних Сил України, шляхом витребування інформації про місце перебування та проходження військової служби ОСОБА_1 шляхом направлення запиту до відповідного ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Розглянувши вказане клопотання, суд зазначає наступне.

За ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У ст. 76 ГПК України вказано, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Порядок витребування доказів врегульований у ст. 81 ГПК України.

У ч. 1 ст. 81 ГПК України вказано, що учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Позивач у клопотанні від 28.06.2024 (вхід. № 9086 від 01.07.2024) прохає витребувати у відповідного ІНФОРМАЦІЯ_1 інформацію щодо місця перебування та проходження військової служби відповідачем в цій справі - ОСОБА_1 .

Вказане клопотання про витребування інформації є фактично клопотанням про витребування доказів.

Відповідно до ч. 2 статті 81 ГПК України у клопотанні про витребування судом доказів повинно бути зазначено:

1) який доказ витребовується (крім клопотання про витребування судом групи однотипних документів як доказів);

2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати;

3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа;

4) заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу;

5) причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання.

В ч. 1 статті 91 ГПК України вказано, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Клопотання позивача від 28.06.2024 (вхід. № 9086 від 01.07.2024) про витребування доказів не відповідає вимогам ч. 2 статті 81 ГПК України, а саме:

1) у клопотанні не вказано обставини, які можуть підтвердити витребувані докази, або аргументи, які вони можуть спростувати. Так, позивач прохає витребувати інформацію про місце перебування та проходження військової служби відповідачем - ОСОБА_1 . Проте, позивач не конкретизував, що він має на увазі під «інформацією про місце перебування відповідача» - адресу його фактичного перебування на час заявлення клопотання чи адресу реєстрації. Позивач не вказав яким чином інформація про місце перебування відповідача може вплинути на обставини, що стосуються розгляду цієї справи.

Також, позивач прохає витребувати інформацію про місце проходження військової служби відповідачем. Проте, позивач не конкретизував, що він має на увазі під «інформацією про місце проходження військової служби» - адресу його фактичного перебування чи адресу військової частини. Позивач не вказав яким чином інформація саме про місце проходження військової служби відповідачем може вплинути на обставини, що стосуються розгляду цієї справи.

Суд зазначає, що інформація не є доказом, оскільки згідно з ч. 1 статті 91 ГПК України письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Тобто, позивач мав зазначити назву конкретного письмового доказу, який належить витребувати (наприклад, довідку), цієї назви позивач не вказав;

2) у клопотанні не вказані заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу;

3) у клопотанні не вказано причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 229 ГПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 3 частини першої статті 227 цього Кодексу - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Отже, для вирішення питання про поновлення провадження у справі необхідними є докази, що підтверджують існування чи припинення факту перебування сторони у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан.

Проте, про витребування таких доказів у клопотанні не заявлено.

Відповідно до ч.4 статті 74 ГПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Отже, суд відмовляє у задоволенні клопотання про витребування інформації у зазначеній позивачем редакції вимог, оскільки воно подано без дотримання вимог статті 81 ГПК України.

Суд роз`яснює, що позивач має право повторного звернення з клопотанням про витребування доказів, виклавши його відповідно до вимог законодавства, з врахуванням обставин та обсягу доказування згідно з вимогами ст. 81 ГПК України.

Керуючись ст. 81, 252, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Відмовити у задоволенні клопотання Акціонерного товариства «Банк інвестицій та заощаджень» від 28.06.2024 (вхід. № 9086 від 01.07.2024) про перевірку місця перебування та проходження військової служби відповідача у справі 917/179/24.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Дата підписання ухвали: 02.07.2024.

Суддя Т. М. Безрук