ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" червня 2024 р. м. Житомир Справа № 906/26/24

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Кудряшової Ю.В.

секретар судового засідання: Сенькіна Л.А.

за участю представників сторін:

прокурор: Ільченко П.Л., службове посвідчення №071249 від 01.03.2023,

від позивача: не прибув;

від відповідача-1: Потійчук О.В. - адвокат, ордер АМ1084217 від 09.04.2024,

від відповідача-2: не прибув.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Керівника Бердичівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Андрушівської міської ради

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія"

2) Комунального некомерційного підприємства "Андрушівська міська лікарня" Андрушівської міської ради

про визнання недійсними додаткових угод до договору про закупівлю, стягнення грошових коштів, сплачених за непоставлений товар на суму 123969,61 грн.

В судовому засіданні 31.05.2024 оголошувалась перерва до 18.06.2024 о 15:30 год.

В удовому засіданні 18.06.2024 оголошувалась перерва до 21.06.2024 об 11:00 год.

Прокурор звернувся до суду з позовом про визнання недійсними:

- додаткової угоди № 2 від 20.04.2021 до договору № 4 від 21.01.2021, укладеної між КНП "Андрушівська міська лікарня Андрушівської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія";

- додаткової угоди № 3 від 21.04.2021 до договору № 4 від 21.01.2021, укладеної між КНП "Андрушівська міська лікарня Андрушівської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія";

- додаткової угоди № 4 від 30.04.2021 до договору № 4 від 21.01.2021, укладеної між КНП "Андрушівська міська лікарня Андрушівської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія";

- додаткової угоди № 5 від 17.08.2021 до договору № 4 від 21.01.2021, укладеної між КНП "Андрушівська міська лікарня Андрушівської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія";

- додаткової угоди № 6 від 19.08.2021 до договору № 4 від 21.01.2021, укладеної між КНП "Андрушівська міська лікарня Андрушівської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія";

- додаткової угоди № 8 від 22.09.2021 до договору № 4 від 21.01.2021, укладеної між КНП "Андрушівська міська лікарня Андрушівської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія";

- додаткової угоди № 9 від 24.09.2021 до договору № 4 від 21.01.2021, укладеної між КНП "Андрушівська міська лікарня Андрушівської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія";

- додаткової угоди № 10 від 29.09.2021 до договору № 4 від 21.01.2021, укладеної між КНП "Андрушівська міська лікарня Андрушівської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія";

- додаткової угоди № 11 від 19.10.2021 до договору № 4 від 21.01.2021, укладеної між КНП "Андрушівська міська лікарня Андрушівської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія";

- додаткової угоди № 12 від 21.10.2021 до договору № 4 від 21.01.2021, укладеної між КНП "Андрушівська міська лікарня Андрушівської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія";

- додаткової угоди № 13 від 17.11.2021 до договору № 4 від 21.01.2021, укладеної між КНП "Андрушівська міська лікарня Андрушівської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія";

- додаткової угоди № 14 від 22.11.2021 до договору № 4 від 21.01.2021, укладеної між КНП "Андрушівська міська лікарня Андрушівської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія".

Також позивач просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія" на користь Андрушівської міської ради надмірно сплачені кошти в сумі 123 969,61 грн. за договором про постачання (закупівлю) електричної енергії № 4 від 21.01.2021.

В обґрунтування позовних вимог прокурор зазначив, що згадані вище додаткові угоди укладені за відсутності правових підстав, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі".

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 26.01.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання.

14.02.2024 через систему "Електронний суд" від позивача надійшла заява про розгляд справи без участі його представника, позовні вимоги просив задовольнити.

15.02.2024 через систему "Електронний суд" від відповідача-1 надійшов відзив на позов, відповідно до якого останній просив відмовити в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування заперечень відповідач-1 звертав увагу на те, що прокурором при зверненні до суду визначено неналежного позивача, оскільки таким згідно діючого законодавства має бути - Держаудитслужба. Також відповідач-1 відзначив, що до позову не подано належних та допустимих доказів, що уповноважені органи не здійснюють або здійснюють неналежним чином свої повноваження, тому звернення прокурора до суду у цій справі в інтересах держави є безпідставним.

Також відповідач-1 вважає оспорювані прокурором додаткові угоди укладені у відповідності до діючого законодавства, а також наголошував на тому, що даний спір, фактично зводяться до зобов`язання ТОВ "ЖОЕК" повернути кошти, які є складовою частиною ціни Договору та вартості поставленого товару, отже задоволення даного позову призводить до зміни такої істотної умови договору як ціна після його виконання, що суперечить приписам ч. 3 ст. 632 ЦК України.

Крім наведеного вище відповідач-1 ТОВ "ЖОЕК" вказував, що зміна ціни за кожною оспорюваною угодою розглядалась та погоджувалась з КНП "Андрушівська міська лікарня", тобто волевиявлення сторін було вільним та відповідало їх внутрішній волі.

21.02.2024 на електронну пошиту суду від Бердичівської окружної прокуратури надійшла відповідь на відзив, згідно якого наведено додаткові доводи щодо обґрунтованості представництва інтересів держави та надання статусу позивача Андрушівській міській раді. Також прокурор наголошував на тому, що ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10% від тієї ціни товару, яка була визначена за результатами процедури закупівлі. Саме з урахуванням наведеного оспорювані додаткові угоди підлягають визнанню недійсними.

15.06.2024 через систему "Електронний суд" до суду від відповідача ТОВ "ЖОЕК" надійшли заперечення на відповідь на відзив, в якій в чергове навів доводи, що у Андрушівської міської ради відсутні підстави для проведення перевірок у сфері публічних закупівель та подальшого звернення до суду, як самостійного представника інтересів держави, фактично замінюючи визначені законодавством уповноважені на це органи.

Ухвалою суду від 09.04.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

28.05.2024 через систему "Електронний суд" від Бердичівської окружної прокуратури надійшли пояснення щодо зміни назви КНП "Андрушівська центральна районна лікарня" Андрушівської районної ради на КНП "Андрушівська центральна районна лікарня" Андрушівської міської ради.

06.06.2024 від Бердичівської окружної прокуратури до суду надійшло клопотання про долучення доказів, відповідно до якого просили поновити строк на подачу доказів та долучити до справи паперові копії листів Бердичівської окружної прокуратури від 13.10.2023 за вх. № 50-9-0475вих-23 та Андрушівської міської ради від 19.10.2023 за вих. № 05-04/2859.

Розглянувши подане клопотання, суд відзначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 ГПК України у підготовчому засіданні суд, зокрема: з`ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом чи причини їх неподання; вирішує питання про проведення огляду письмових, речових і електронних доказів у місці їх знаходження; вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання, вирішує питання про забезпечення доказів, якщо ці питання не були вирішені раніше; вирішує заяви та клопотання учасників справи.

Отже, докази у справі мають бути подані на стадії підготовчого провадження.

Відповідно до ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк. Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу. Про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою. Ухвалу про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

За результатом проведеного аналізу наявних матеріалів справи, судом встановлено, що копія листа Бердичівської окружної прокуратури за вих. № 50-90-11752вих-3 від 13.10.2023 наявний в матеріалах справи (а.с. 89-90) та поданий разом з позовною заявою.

Також суд відзначає, що в переліку документів, доданих до позовної заяви також міститься копія відповіді Андрушівської міської ради від 19.10.2023 № 05-04/2859 (позиція 44), проте в дійсності такого листа матеріали справи не містять.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне поновити строк для подачі копії відповіді Андрушівської міської ради від 19.10.2023 № 05-04/2859 та долучити останню до матеріалів справи.

Прокурор в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити в повному обсязі.

Позивач в судове засідання уповноваженого представника не направив.

Також слід відзначити, що в матеріалах справи міститься заява позивача про розгляд справи без участі його представника, позовні вимоги просив задовольнити (вх. № 2373 від 14.02.2024).

Представник відповідача-1 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позову.

Відповідач-2 в судове засідання уповноваженого представника не направив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Заслухавши пояснення прокурора та представника відповідача-1 та дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 15.10.2020 Комунальним некомерційним підприємством "Андрушівська центральна районна лікарня" Андрушівської районної ради (Лікарня) на веб-порталі Уповноваженого органу з питань закупівель оприлюднено оголошення про проведення відкритих торгів з ідентифікатором UA-2020-12-18-003802-с, предметом закупівлі яких визначено: Електрична енергія у кількості 400 000 кіловат-година, з очікуваною вартістю 1 200 000,00 грн.

За результатами проведених відкритих торгів 21.01.2021 між Комунальним некомерційним підприємством "Андрушівська центральна районна лікарня" Андрушівської районної ради (споживач/відповідач-2) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія" (відповідач-1/постачальник) укладено договір №4 про закупівлю електричної енергії (а.с. 24-27).

Цей договір про постачання електричної енергії споживачу встановлює порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції споживачу постачальником електричної енергії (п.п. 1.1. договору).

Згідно п.п. 2.1. договору істотними умовами цього договору є предмет договору, ціна та строк дії.

Істотні умови договору не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі крім випадків, зазначених в ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" (п.п. 2.2. договору).

Відповідно до п.п. 3.1. договору постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Для цілей Закону України "Про публічні закупівлі" предмет закупівлі за цим договором відноситься до ДК 021:2015: 09310000-5 Електрична енергія (Електрична енергія).

Період постачання електричної енергії за цим договором: з 01 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року включно (п.п. 3.5. договору).

Згідно п.п. 5.1. договору ціна останнього становить 774 124,80 грн. з ПДВ.

Відповідно до пунктів 5.2-5.4 договору споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 1 до цього Договору.

Спосіб визначення ціни (тарифу) електричної енергії зазначається в комерційній пропозиції постачальника. Для одного об`єкта споживання (площадки вимірювання) застосовується один спосіб визначення ціни електричної енергії.

Ціна електричної енергії має зазначатися Постачальником у рахунках про оплату електричної енергії за цим договором, у тому числі у разі її зміни. У випадку застосування до споживача диференційованих цін електричної енергії суми, вказані в рахунках, відображають середню ціну, обчислену на базі різних диференційованих цін. Згідно пункту 2 частини 5 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" зміна ціни за одиницю товару може змінюватися не більше ніж на 10%, у разі коливання ціни такого товару на ринку.

Відповідно до пункту 15.8. умови договору не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі. Істотні умови договору не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків зміни ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 % у разі коливання ціни такого товару на ринку, за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі.

Зміна ціни за одиницю електричної енергії допускається за умови надання стороною, яка пропонує зміни, документального підтвердження факту коливання ціни електричної енергії на ринку в торговій зоні "ОЕС України". Таким документальним підтвердженням можуть бути офіційні дані про ціну, обсяги купівлі-продажу електричної енергії на ринку "на добу наперед" (далі - РНД) та внутрішньодобовому ринку (далі - ВДР), та інші показники, які склалися у відповідному розрахунковому періоді в торговій зоні "ОЕС України" та оприлюднені на офіційному веб-сайті ДП "Оператор ринку" за адресою в мережі Інтернет: https://www.oree.com.на - згідно з частиною шостою статті 67 Закону України "Про ринок електричної енергії". У якості документального підтвердження даних, сторонами визнаються, зокрема, завірені належним чином копії (роздруківки з веб-сайту) звітів про результати роботи РДН/ВДР та про діяльність ОР за відповідний календарний місяць, які оприлюднюються відповідно до законодавства ДП "Оператор ринку" https://www.oree.com.ua/index.php/web/772 або інші документом органу, установи чи організації, які мають повноваження здійснювати моніторинг цін на товари, визначати зміни ціни товару на ринку.

Нова (змінена) ціна застосовується з першого числа відповідного розрахункового періоду (календарного місяця) і залишається незмінною до його завершення.

Отже, згідно укладеного договору постачальник зобов`язується продати (поставити) для забезпечення потреб електроустановок споживача 400 000 кВт/год електричної енергії, а споживач оплачує вартість використаної (купованої) електричної енергії за ціною 1,935312 грн. за 1 кВт/год з ПДВ.

В послідуючому між сторонами, у зв`язку із зміною назви споживача - КНП "Андрушівська центральна районна лікарня" Андрушівської районної ради на Комунальне некомерційне підприємство "Андрушівська міська лікарня" Андрушівської міської ради, укладено додаткову угоду №1 від 19.04.2021 (а.с. 30).

20.04.2021 року між споживачем та ТОВ "ЖОЕК" укладено додаткову угоду №2 до договору, якою збільшено ціну за 1 кВт/год електричної енергії підвищена до 2,14 грн. з ПДВ, тобто на 10,58%.

Укладення зазначеної додаткової угоди обґрунтовано постачальником ціновою довідкою №651-2/21 від 17.03.2021, відповідно до якої згідно з інформацією з офіційного сайгу ДП "Оператор ринку" (hltps://www.orce.com.ua), середньозважені ціни на майданчику РДН у торговій зоні ОЕС станом на 22.02.2021 мали показник 1 309,07 грн/МВт.год, який на 33,24 % менший за показник станом на 24.02.2023 - 1 744,24 грн/МВт.год.

21.04.2021 між КНП "Андрушівська міська лікарня" Андрушівської міської ради та ТОВ "ЖОЕК" укладено додаткову угоду №3 до договору № 4 від 21.01.2021, згідно з якою підвищено ціну на одиницю закуповуваної електричної енергії до 2,091989 грн. за 1 кВт/год.

В обґрунтування такої угоди (№ 3) подано цінову довідку №651-3/21 від 17.03.2021, відповідно до якої згідно з інформацією з офіційного сайту ДП "Оператор ринку" (hltps://www.orce.com.ua), середньозважена ціна на майданчику РДН у торговій зоні ОЕС станом на 25.02.2021 становила 1 465,87 грн/МВт.год, та ціна станом на 24.02.2023 - 1744,24 грн/МВт.год., отже відсоток зміни ціни +16,72%.

30.04.2021 року між відповідачами у даній справі укладено додаткову угоду №4 до нього, що передбачає підвищення ціни за одиницю закуповуваної електроенергії до 2,264177 грн. за 1 кВт/год.

Аналогічним чином, між споживачем та постачальником укладено додаткову угоду №5 від 17.08.2021 до договору № 4 від 21.01.2021, на підставі якої збільшено ціну за одиницю закуповуваної електроенергії до 2,453411 грн. за 1 кВт/год.

Наступну додаткову угоду № 6 укладено 19.08.2021, на підставі якої збільшено ціну за електричну енергію до 2,640373 грн. за 1 кВт/год.

Додатковою угодою №7 від 30.08.2021 зменшено суму Договору на 450 000,00 грн., та пункт 5.1 Договору викладено в наступній редакції: "Ціна цього договору становить 324124,80 грн., у т.ч. ПДВ 54020,80 грн."

Надалі відповідачі продовжили збільшувати ціну на електроенергію на підставі додаткових угод. Так, додатковою угодою №8 від 22.09.2021 збільшено ціну до 2,866851 грн. за 1 кВт/год, додатковою угодою №9 від 24.09.2021 збільшено ціну до 3,115751 грн., додатковою угодою №10 від 29.09.2021 збільшено ціну до 3,353372 грн. за 1 кВт/год, додатковою угодою №11 від 19.10.2021 збільшено ціну до 3,552616 грн. 1 кВт/год, додатковою угодою №12 збільшено ціну до 3,810208 грн. 1 кВт/год, додатковою угодою №13 від 17.11.2021 збільшено ціну до 4,155611 грн. 1 кВт/год та додатковою угодою № 14 від 22.11.2021 збільшено ціну до 4,535520 грн. 1 кВт/год.

Укладення зазначених додаткових угод здійснено на підставі пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі", вмотивоване коливанням та зміною ціни товару на ринку порівняно з ціною, запропонованою на торгах, яке підтверджувалося постачальником наданням наступних документів:

- копією цінової довідки Харківської торгово-промислової палати №651-4/21 від 17.03.2021, згідно якої відбулося коливання середньозваженої ціни на майданчику РДН у торговій зоні ОЕС між датами: 28.02.2021 - 1439,69 грн/МВт.год та 01.03.2021 - 1753,19 грн/МВт.год;

- листом ТОВ "ЖОЕК" б/н б/д та копії цінової довідки Харківської торгово-промислової палати №1335-1/21 від 16.06.2021, згідно якої відбулося коливання середньозваженої ціни на майданчику РДН у торговій зоні ОЕС між датами: (01.05-31.05).2021 р. - 1018,74 грн/МВт.год та (01.06.-10.6).2021 р. - 1 293,14 грн/МВт.год;

- порівняльним аналізом роботи ринку "на добу наперед" та внутрішньодобового ринку та копією цінової довідки Харківської торгово-промислової палати №1450-1/21 від 01.07.2021, згідно якої відбулося коливання між датами: (01.06-10.06).2021 р. - 1293,14 грн/МВт.год та (11.06.-20.06).2021 р. - 1409,26 грн/МВт.год;

- листом ТОВ "ЖОЕК" за вих. №254 від 21.09.2021 та копії цінової довідки Харківської торгово-промислової палати №1884/21 від 13.08.2021, згідно якої відбулося коливання цін між датами: 05.08.2021 р. - 1988,79 грн/МВт.год та 09.08.2021 р. 2240,53 грн/МВт.год;

- листом ТОВ "ЖОЕК" №255 від 21.09.2021 та копії цінової довідки Харківської торгово-промислової палати №1884-1/21 від 13.08.2021, згідно якої відбулося коливання цін між датами: 09.08.2021 р. 2240,79 грн/МВт.год та 10.08.2021 р. - 2434,81 грн/МВт.год;

- листом ТОВ "ЖОЕК" №256 від 13.10.2021 та копії цінової довідки Харківської торгово-промислової палати №2355-1/21 від 24.09.2021, згідно якої відбулося коливання між датами: 10.08.2021 р. - 2434,81 грн/МВт.год та 14.09.2021 р. - 2596,47 грн/МВт.год;

- листом ТОВ "ЖОЕК" №274 від 21.10.2021 та копії цінової довідки Харківської торгово-промислової палати №2355-2/21 від 24.09.2021, згідно якої відбулося коливання цін між датами: 14.09.2021 р. - 2596,47 грн/МВг.год та 23.09.2021 р. - 2805,51 грн/МВт.год;

- копії цінової довідки Харківської торгово-промислової палати №2739/21 від 03.11.2021, згідно якої відбулося коливання цін між датами: 23.09.2021 - 2805,51 грн/МВт.год та 28.10.2021 - 3113,44 грн/МВт.год;

- копії цінової довідки Харківської торгово-промислової палати №2739-1/21 від 03.11.2021, згідно якої відбулося коливання між датами: 28.10.2021 - 3113,44 грн/МВт.год та 01.11.2021 - 3491,75 грн/МВт.год.

Інших доказів коливання цін на ринку, в тому числі будь-якого документального підтвердження зростання цін на електричну енергію стан на дату укладення оспорюваних додаткових угод, постачальником надано не було.

На виконання договору № 4 від 21.01.2021 ТОВ "ЖОЕК" поставлено 377 680 кВт/год електричної енергії, за постачання яких сплачено 854898 грн. (а.с. 115-117).

Разом з тим, оскільки оскаржувані додаткові угоди до договору є недійсними, то споживач повинен сплатити за 377 680 кВт/год - 730 928,64 грн. (377680 * 1,935312). Отже ТОВ "ЖОЕК" недопоставлено електроенергії на 123 969,61 грн. (854989,25-730928,64).

Саме вказана сума грошових коштів підлягає стягненню з відповідача на підставі частини першої статті 670 ЦК України як сума сплаченого за непоставлений товар.

З метою захисту інтересів держави в особі позивача керівник Коростенської окружної прокуратури звернувся до суду з даним позовом.

Оцінивши в сукупності матеріали справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, врахувавши пояснення учасників процесу, господарський суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, враховуючи наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України, в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті (абзац 1, 2 ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру").

Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу (абзац 1-3 ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру").

Верховний Суд звертав увагу на те, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює у судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно. Разом із тим прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави (постанови Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №806/1000/17, від 20.09.2018 у справі №924/1237/17, від 18.08.2020 у справі №914/1844/18, від 08.12.2020 у справі №908/1664/19).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26.05.2020 у справі №912/2385/18 виклала правову позицію, за якою:

- прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу (п.7);

- бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк (п.38);

- звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення (п. 39);

- невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу (п.40);

- прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва (п.43).

Позивачем у цій справі визначено Андрушівську міську раду.

Статтею 143 Конституції України передбачено, що органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності, затверджують програми соціально-економічного та культурного розвитку і контролюють їх виконання, затверджують бюджети відповідних адміністративно-територіальних одиниць і контролюють їх виконання, встановлюють місцеві податки і збори відповідно до закону, утворюють, реорганізовують та ліквідують комунальні підприємства, установи, організації.

Згідно з частиною першою статті 61 Закону України "Про місцеве самоврядування" органи місцевого самоврядування в селах, селищах, містах, районах у містах (у разі їх створення) самостійно розробляють, затверджують і виконують відповідні місцеві бюджети згідно з Бюджетним кодексом України.

Відповідно до частин четвертої та п`ятої цієї ж статті самостійність місцевих бюджетів гарантується власними та закріпленими за ними на стабільній основі законом загальнодержавними доходами, а також правом самостійно визначати напрями використання коштів місцевих бюджетів відповідно до закону.

Згідно частини третьої статті 16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.

Відповідно до підпункту 2 пункту "а" частини першої статті 27 цього ж Закону до відання виконавчих органів міських, селищних та сільських рад належать повноваження щодо забезпечення збалансованого економічного та соціального розвитку відповідної території, ефективного використання природних, трудових і фінансових ресурсів.

З урахуванням викладеного та приймаючи до уваги, що закупівля № UA-2020-12-18-003802-c здійснена за рахунок коштів місцевого бюджету, а саме на Андрушівську міську раду покладаються функції контролю за ефективністю використання фінансових ресурсів місцевого бюджету, в тому числі при проведення публічних закупівель, а тому остання в даному випадку підлягає визнанню органом, уповноваженим на виконання функцій захисту інтересів держави (місцевого самоврядування) в розумінні Закону України "Про прокуратуру".

На виконання вимог ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" Бердичівською окружною прокуратурою на адресу Андрушівської міської ради надіслано повідомлення про намір звернутися до суду в інтересах держави №50-90-4752вих-23 від 13.10.2023, в якому викладено обставини укладення додаткових угод до Договору, та запропоновано звернутися до суду за захистом порушених інтересів територіальної громади (а.с. 89-90).

Водночас, позивач, реагуючи на стверджуване порушення інтересів територіальної громади та держави, направив на адресу Бердичівської окружної прокуратури лист від 19.10.2023 №05-04/2859 (а.с. 203), з якого вбачається, що позов про стягнення надмірно сплачених коштів, сплачених за договором № 4 від 21.01.2021, до ТОВ "ЖОЕК" подаватись не буде, оскільки відсутні кошти для сплати судового збору.

Верховний Суд у постановах від 25.02.2021 у справі №912/9/20, від 19.08.2020 у справі №923/449/18 констатував висновок, що закон не зобов`язує прокурора подавати позов в особі усіх органів, які можуть здійснювати захист інтересів держави у спірних відносинах і звертатися з позовом до суду, належним буде звернення в особі хоча б одного з них.

Щодо посилання відповідача на те, що Держаудитслужба є належним органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції щодо реалізації державної політики у сфері закупівель, то суд звертає увагу, що за висновками Верховного Суд у постанові від 26.02.2019 у справі №905/803/18, належним суб`єктом владних повноважень для захисту інтересів держави є не будь-який орган, що уповноважений державою здійснювати певні функції контролю у певній сфері, а лише той, який має відповідні повноваження для захисту таких інтересів.

Згідно Положення про Державну аудиторську службу України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №43 від 03.02.2016, Держаудитслужба відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, вимагає від керівників та інших осіб підприємств, установ та організацій, що контролюються, усунення виявлених порушень законодавства; здійснює контроль за виконанням таких вимог, звертається до суду в інтересах держави у разі незабезпечення виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Для виконання покладених на неї завдань Держаудитслужба також має право порушувати перед відповідними державними органами питання про визнання недійсними договорів, укладених з порушенням законодавства, у судовому порядку стягувати у дохід держави кошти, отримані підконтрольними установами за незаконними договорами, без установлених законом підстав та з порушенням законодавства (підпункт 9 пункту 4, підпункт 20 пункту 6 Положення).

Враховуючи, що ТОВ "ЖОЕК" не є підконтрольним Держаудитслужбі підприємством, а предмет розглядуваного позову не передбачає стягнення грошових коштів в дохід держави, остання не наділена повноваженнями на звернення до суду з позовом про визнання недійсними оспорюваних додаткових угод та стягнення безпідставно набутих грошових коштів на користь Андрушівської міської ради.

За наведених обставин, суд дійшов до висновку, що керівник окружної прокуратури, дотримавшись вимог ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", правомірно звернувся з позовом до суду.

Оцінивши подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог з огляду на наступне.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з абзацом 2 частини 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

В силу ст. 173 Господарського кодексу України та ст.509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до частини 1 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Згідно із частиною 1 статті 628, статтею 629 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

За частиною 2 статті 189 Господарського кодексу України ціна є істотною умовою господарського договору.

Згідно з частиною 1 статті 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 652 Цивільного кодексу України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Згідно із частинами 3, 4 статті 653 Цивільного кодексу України у разі зміни договору зобов`язання змінюється з моменту досягнення домовленості про зміну договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із частинами 1, 2 статті 334 Цивільного кодексу України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві або перевізникові, організації зв`язку тощо для відправлення, пересилання набувачеві майна, відчуженого без зобов`язання доставки.

Відповідно до частини 4 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі.

Згідно з п.2 ч.5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі" істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадку збільшення ціни за одиницю товару до 10% пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії.

Із системного тлумачення наведених норм ЦК України, ГК України та Закону України "Про публічні закупівлі" вбачається, що ціна товару є істотною умовою договору про закупівлю. Зміна ціни товару в договорі про закупівлю після виконання продавцем зобов`язання з передачі такого товару у власність покупця не допускається.

Зміна ціни товару в бік збільшення до передачі його у власність покупця за договором про закупівлю можлива у випадку збільшення ціни такого товару на ринку, якщо сторони договору про таку умову домовились. Якщо сторони договору про таку умову не домовлялись, то зміна ціни товару в бік збільшення у випадку зростання ціни такого товару на ринку можлива, лише якщо це призвело до істотної зміни обставин, в порядку статті 652 ЦК України, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

У будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10% від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії договору. Тобто під час дії договору про закупівлю сторони можуть неодноразово змінювати ціну товару в бік збільшення за наявності умов, встановлених у статті 652 ЦК України та пункті 2 частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі", проте загальне збільшення такої ціни не повинно перевищувати 10% від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі.

В іншому випадку не досягається мета Закону України "Про публічні закупівлі", яка полягає в забезпеченні ефективного та прозорого здійснення закупівель, створенні конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобіганні проявам корупції в цій сфері та розвитку добросовісної конкуренції, оскільки продавці з метою перемоги можуть під час проведення процедури закупівлі пропонувати ціну товару, яка нижча за ринкову, а в подальшому, після укладення договору про закупівлю, вимагати збільшити цю ціну, мотивуючи коливаннями ціни такого товару на ринку.

Наведене підтверджується також історичним тлумаченням норм пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі". У цьому Законі в редакції до 19 квітня 2020 року норма пункту 2 частини п`ятої статті 41 була викладена в статті 36 та мала такий зміст: "Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадку зміни ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку, за умови що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі".

Отже, вказана норма Закону України "Про публічні закупівлі" в редакції до 19 квітня 2020 року не дозволяла зміни ціни за одиницю товару більше ніж на 10 % від ціни, визначеної сторонами при укладенні договору про закупівлю, проте не обмежувала сторони в можливості багато разів змінювати (не було обмежень щодо строків зміни ціни) таку ціну протягом дії договору в межах встановлених 10 % у разі коливання ціни такого товару на ринку.

Зазначена норма була змінена Законом України Про внесення змін до Закону України "Про публічні закупівлі" та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення публічних закупівель" №114-IX від 18 вересня 2019 року (далі - Закон №114-ІХ), яким Закон № 922-VIII було викладено в новій редакції. У новій редакції зазначена норма була викладена в пункті 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII та доповнена умовою, що така зміна ціни в бік збільшення не може відбуватись частіше ніж один раз на 90 днів, крім закупівлі бензину, дизельного пального, газу та електричної енергії.

Отже, в новій редакції норма пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" не змінила свого змісту щодо розміру зміни ціни за одиницю товару (не більше ніж на 10% від ціни, визначеної сторонами при укладенні договору про закупівлю), проте була доповнена умовою, яка обмежила строки зміни такої ціни, а саме не частіше ніж один раз на 90 днів.

Як вбачається з пояснювальної записки до проєкту Закону №114-ІХ, метою його прийняття було удосконалення системи публічних закупівель, спрямованої на розвиток конкурентного середовища та добросовісної конкуренції у сфері закупівель, а також забезпечення виконання міжнародних зобов`язань України у сфері публічних закупівель, у тому числі протидії "ціновому демпінгу" коли учасник процедури закупівлі пропонує значно занижену ціну товару, щоб перемогти, а потім через додаткові угоди суттєво збільшує ціну товару та відповідно зменшує обсяг закупівлі, чим нівелює результати публічної закупівлі.

За такої мети очевидно, що зміни, внесені законодавцем Законом №114-ІХ у вказану норму пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі", не були спрямовані на те, щоб дозволити учасникам публічних закупівель використовувати "ціновий демпінг" з подальшим збільшенням ціни за одиницю товару більше ніж на 10% від ціни, визначеної сторонами за результатами процедури закупівлі та при укладенні договору про закупівлю.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що норми пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" не дозволяють збільшувати ціну товару більш ніж на 10% від початково встановленої ціни в договорі про закупівлю.

Аналогічних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 24.01.2024 у справі №922/2321/22.

Суд відзначає, що з метою перевірки коливання цін необхідно також враховувати показники зазначені у Аналізі роботи ринку на добу наперед та внутрішньодобовому ринку за 2021 рік, розміщеному на цьому ж сайті за посиланням: https://www.oree.com.ua/index.php/web/10362.

Даний аналіз містить показники середньозваженої ціни на електричну енергію по кожному місяцю 2021 року. Так у січні цей показник становив: 1481,31 грн/МВт.год, у лютому - 1637,98 грн/МВт.год, у березні - 1406,25 грн/МВт.год, у квітні - 1474,43 грн/МВт.год, у травні - 1098,36 грн/МВт.год, у червні - 1456,15грн/МВт.год, у липні - 1444,5 грн/МВт.год, у серпні - 2034,63 грн/МВт.год, у вересні - 2170,02 грн/МВт.год, у жовтні - 2683,91 грн/МВт.год, у листопаді 3143,80 грн/МВт.год, у грудні - 3029,24 грн/МВт.год.

Як вбачається із наведеного, у квітні, травні, червні та липні 2021 року відбулося зниження вартості електроенергії, однак сторонами не знижено ціни за договором еквівалентно коливанню, а наступне її підвищення використано як підстава для неодноразового збільшення договірної ціни.

Крім того, зниження ціни електричної енергії також мало місце у період між укладенням додаткових угод № 2 від 20.04.2021 та № 3 від 21.04.2021 (20.04.2021 - 1588,29 грн/МВт.год, 21.04.2021 - 1485,62 грн/МВт.год), додаткових угод № 3 від 21.04.2021 та № 4 від 30.04.2021 (21.04.2021 - 1485,62 грн/МВт.год, 30.04.2021 - 1455,06 грн/МВт.год), додаткових угод № 5 від 17.08.2021 та № 6 від 19.08.2021 (17.08.2021 - 2222,07 грн/МВт.год, 19.08.2021 - 2065,31 грн/МВт.год), додаткових угод №8 від 22.09.2021, №9 від 24.09.2021 та №10 від 29.09.2021 (22.09.2021 - 2505,34 грн/МВт.год, 24.09.2021 - 2033,55 грн/МВт.год, 29.09.2021 - 2251,44 грн/МВт.год), додаткових угод №11 від 19.10.2021 та №12 від 21.10.2021 (19.10.2021 - 2840,5 грн/МВт.год, 21.10.2021 - 2648,94 грн/МВт.год). Незначне та явно неспівмірне змінам договірної ціни коливання ринкової ціни спостерігалося у проміжку між укладенням додаткових угод №13 від 17.11.2021 та №14 від 22.11.2021 (17.11.2021 - 3375,15 грн/МВт.год, 22.11.2021 - 3412.62 грн/МВт.год, + 1,1%).

Що стосується додаткових угод № 5 від 17.08.2021, №8 від 22.09.2021, №11 від 19.10.2021 та №13 від 17.11.2021, на час укладення яких дійсно існувало підвищення ринкових цін на електричну енергію, суд звертає увагу, що кожною з них передбачається підвищення вартості електроенергії на понад 10% від значення договірної ціни.

Враховуючи наведене, додаткові угоди №2 від 20.04.2021, №3 від 21.04.2021, №4 від 30.04.2021, №5 від 17.08.2021, №6 від 19.08.2021, №8 від 22.09.2021, №9 від 24.09.2021, №10 від 29.09.2021, №11 від 19.10.2021, №12 від 21.10.2021, №13 від 17.11.2021 та №14 від 22.11.2021 до договору про постачання (закупівлю) електричної енергії №4 від 21.01.2021 є такими, що укладені за відсутності належного документального підтвердження, що виключає підстави для зміни істотних умов договору про закупівлю, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі".

Відповідно до частини першої статті 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно із частиною першою статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частиною першою статті 203 цього Кодексу.

Частиною третьою статті 215 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно із частиною першою статті 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що оспорювані додаткові угоди до договору про постачання електричної енергії № 4 від 21.01.2021 суперечать наведеним вище нормам Цивільного кодексу України та Закону України "Про публічні закупівлі" та підлягають визнанню недійсними.

Відповідно до частини 1 статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно з пунктом 1 частини 3 статті 1212 Цивільного кодексу України положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином.

На виконання умов договору про постачання електричної енергії № 4 від 21.01.2021 в редакції укладених додаткових угод ТОВ "ЖОЕК" поставлено 377 680 кВт/год електричної енергії, за постачання яких сплачено 854 989,25 грн.

Разом з тим, оскільки оскаржувані додаткові угоди до договору є недійсними, то відповідач-2 повинна сплатити за 377 680 кВт/год по ціні договору 730 928,64 грн. (377680 * 1,935312).

У відповідності до умов договору на закупівлю електричної енергії № 4 від 21.01.2021 сплата Андрушівською міською радою 854 989,25 грн. кореспондувала виникненню у постачальника обов`язку поставити електричну енергію на суму 123 969,61 грн.

Оскільки оспорювані додаткові угоди є недійсними та не породжують правових наслідків, правовідносини між позивачем та відповідачем щодо ціни електричної енергії, поставленої за договором № 4 від 21.01.2021, мали регулюватись додатком №1 "Комерційна пропозиція", підписаним сторонами при укладенні зазначеного договору, згідно з яким ціна за одиницю електричної енергії складає 1,935312 грн. за 1 кВт/год.

Таким чином, грошові кошти в сумі 123 969,61 грн. є такими, що були безпідставно одержані відповідачем, а тому він зобов`язаний повернути їх позивачу, що відповідає приписам статей 216, 1212 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідачі не подали до суду достатніх доказів на спростування позовних вимог.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, заявлені у відповідності до вимог чинного законодавства, підтверджуються належними доказами, які є в матеріалах справи, та підлягають задоволенню.

Судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати недійсною додаткову угоду № 2 від 20.04.2021 до договору № 4 від 21.01.2021, укладену між КНП "Андрушівська міська лікарня" Андрушівської міської ради (ід. код 01991547) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія" (ід. код 42095943).

3. Визнати недійсною додаткову угоду № 3 від 21.04.2021 до договору № 4 від 21.01.2021, укладену між КНП "Андрушівська міська лікарня" Андрушівської міської ради (ід. код 01991547) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія" (ід. код 42095943).

4. Визнати недійсною додаткову угоду № 4 від 30.04.2021 до договору № 4 від 21.01.2021, укладену між КНП "Андрушівська міська лікарня" Андрушівської міської ради (ід. код 01991547) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія" (ід. код 42095943).

5. Визнати недійсною додаткову угоду № 5 від 17.08.2021 до договору № 4 від 21.01.2021, укладену між КНП "Андрушівська міська лікарня" Андрушівської міської ради (ід. код 01991547) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія" (ід. код 42095943).

6. Визнати недійсною додаткову угоду № 6 від 19.08.2021 до договору № 4 від 21.01.2021, укладену між КНП "Андрушівська міська лікарня" Андрушівської міської ради (ід. код 01991547) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія" (ід. код 42095943).

7. Визнати недійсною додаткову угоду № 8 від 22.09.2021 до договору № 4 від 21.01.2021, укладену між КНП "Андрушівська міська лікарня" Андрушівської міської ради (ід. код 01991547) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія" (ід. код 42095943)..

8. Визнати недійсною додаткову угоду № 9 від 24.09.2021 до договору № 4 від 21.01.2021, укладену між КНП "Андрушівська міська лікарня" Андрушівської міської ради (ід. код 01991547) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія" (ід. код 42095943).

9. Визнати недійсною додаткову угоду № 10 від 29.09.2021 до договору № 4 від 21.01.2021, укладену між КНП "Андрушівська міська лікарня" Андрушівської міської ради (ід. код 01991547) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія" (ід. код 42095943).

10. Визнати недійсною додаткову угоду № 11 від 19.10.2021 до договору № 4 від 21.01.2021, укладену між КНП "Андрушівська міська лікарня" Андрушівської міської ради (ід. код 01991547) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія" (ід. код 42095943).

11. Визнати недійсною додаткову угоду № 12 від 21.10.2021 до договору № 4 від 21.01.2021, укладену між КНП "Андрушівська міська лікарня" Андрушівської міської ради (ід. код 01991547) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія" (ід. код 42095943).

12. Визнати недійсною додаткову угоду № 13 від 17.11.2021 до договору № 4 від 21.01.2021, укладену між КНП "Андрушівська міська лікарня" Андрушівської міської ради (ід. код 01991547) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія" (ід. код 42095943).

13. Визнати недійсною додаткову угоду № 14 від 22.11.2021 до договору № 4 від 21.01.2021, укладену між КНП "Андрушівська міська лікарня" Андрушівської міської ради (ід. код 01991547) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія" (ід. код 42095943).

14. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія" (10003, м. Житомир, майдан Перемоги, 10, ід. код 42095943)

- на користь Андрушівської міської ради (13401, Житомирська область, Бердичівський район, м. Андрушівка, площа Т.Г. Шевченка, 1, ід. код 24706710) надмірно сплачені кошти в сумі 123 969,61 грн. за договором про постачання (закупівлю) електричної енергії № 4 від 21.01.2021.

15. Стягнути в солідарному порядку з Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія" (10003, м. Житомир, майдан Перемоги, 10, ід. код 42095943) та Комунального некомерційного підприємства "Андрушівська міська лікарня" Андрушівської міської ради (13400, Житомирська область, Бердичівський район, м. Андрушівка, вул. Тітова, 34, ід. код 01991547)

- на користь Житомирської обласної прокуратури (10002, м. Житомир, вул. Святослава Ріхтера, 11, ід. код 02909950) 34 892,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 01.07.24

Суддя Кудряшова Ю.В.

Список розсилки:

1 - Бердичівській окружній прокуратурі в Електронний кабінет

+ на електронну адресу: ІНФОРМАЦІЯ_1

2- Житомирській окружній прокуратурі на електронну адресу:

3 - позивачу в Електронний кабінет

4 - відповідачу ТОВ "ЖОЕК" в Електронний кабінет

5 - відповідачу КНП "Андрушівська міська лікарня" в Електронний кабінет