РІШЕННЯ

04 липня 2024 року м. ТернопільСправа № 921/182/24

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Шумського І.П.

за участі секретаря судового засідання Бега В.М.

розглянув справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Тернобудсервіс" (46005, Тернопільська область, м. Тернопіль, вулиця Микулинецька, будинок 106А)

до відповідача Комунального підприємства "Тернопількомунінвест" (46016, Тернопільська область, м. Тернопіль, вулиця Київська, будинок 3А)

про стягнення заборгованості 1846701,79 грн за договором підряду.

За участю від:

позивача Кавійчик В.П.

відповідача - не з`явився

Зміст позовних вимог, позиція позивача.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Тернобудсервіс" звернулось до Господарського суду Тернопільської області з позовом до Комунального підприємства "Тернопількомунінвест" про стягнення 1846701,79 боргу.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору підряду №10-23 від 01.09.2023, в частині оплати за виконані роботи.

Позиція відповідача.

Відповідач у відзиві № 64 від 17.04.2024 (вх. № 3231 від 23.04.2024) просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. При цьому КП "Тернопількомунінвест" визнано факт укладення між сторонами договору підряду №10-23 від 01.09.2023. Однак, враховуючи умови п. 4.1, п .5.1, в яких чітко передбачено, що виконання зобов`язання за цим договором можливе за фактом надходження бюджетних коштів на рахунок замовника в межах і у разі наявності відповідних бюджетних призначень, повідомлено, що кошти від розпорядника коштів Тернопільської обласної ради на розрахунковий рахунок відповідача не надійшли. Тому строк оплати зобов`язань по спірному акту приймання-передачі виконаних робіт на суму 1846701,79 грн не настав.

Ухвалою суду від 16.05.2024 залишено без розгляду відзив КП "Тернопількомунінвест" на позовну заяву за № 64 від 17.04.2024 (вх. № 3231 від 23.04.2024), з підстав, наведених у ній.

19.06.2024 через підсистему "Електронний суд" від відповідача надійшло клопотання б/н від 18.06.2024 (вх. №4843), у якому він просив суд розгляд даної справи здійснювати без участі його представника та за наявними матеріалами справи. У своєму клопотанні відповідач просив суд врахувати, що позивачем справді своєчасно та належним чином виконано роботи на загальну суму 2722161,79 грн, у зв`язку з чим такі акти приймання-передачі робіт по формі КБ-2В відповідачем підписано. Однак ненадходження коштів з державного та/або місцевого бюджету на розрахунковий рахунок відповідача для оплати робіт за цим договором повинні визнаватись належною підставою для не здійснення розрахунків сторін у відповідності до реального фінансування.

Надалі, 24.06.2024 через підсистему "Електронний суд" від відповідача надійшло клопотання б/н від 24.06.2024 (вх. №4974), у якому зазначаючи про неможливість забезпечення присутності свого представника в підготовчому засіданні 24.06.2024, відповідачем повідомлено про відсутність у нього претензій щодо виконаних робіт згідно актів приймання - передачі робіт по формі КБ-2В на загальну суму 2722161,79 грн.

Процесуальні дії суду у справі.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 27.03.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №921/182/24 за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 18.04.2024, в якому оголошувалась перерва до 16.05.2024.

Ухвалами суду від 16.05.2024: продовжено строк підготовчого провадження у даній справі; залишено без розгляду відзив КП "Тернопількомунінвест" на позовну заяву № 64 від 17.04.2024 (вх. № 3231 від 23.04.2024); відкладено підготовче засідання на 10.06.2024.

У зв`язку з перебуванням судді Шумського І.П. з 10.06.2024 у відпустці та неможливістю проведення підготовчого засідання 10.06.2024, ухвалою суду від 06.06.2024 підготовче засідання у справі № 921/182/24 призначено на 24.06.2024.

Надалі, ухвалою суду від 24.06.2024 закрито підготовче провадження по справі №921/182/24 та призначено її до розгляду по суті на 04.07.2024.

Представником позивача в судовому засіданні 04.07.2024 підтримано позовні вимоги.

Відповідач явку повноважного представника в судове засідання 04.07.2024 не забезпечив, про дату, час та місце його проведення повідомлений належним чином.

Судом враховано, що у силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору.

Відповідно до листа Верховного Суду України головам апеляційних судів України №1-5/45 від 25.01.2006, у цивільних, адміністративних і господарських справах перебіг провадження для цілей статті 6 Конвенції розпочинається з моменту подання позову і закінчується винесенням остаточного рішення у справі.

Критерії оцінювання "розумності" строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду).

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що учасникам справи було створено належні умови для підготовки до розгляду справи, надання заяв по суті справи та доказів в обґрунтування своїх вимог або заперечень, тому є підстави для розгляду справи за наявними в справі матеріалами.

Суд, у судовому засіданні 04.07.2024, після виходу з нарадчої кімнати, ухвалив скорочену (вступну та резолютивну) частину рішення.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Між Комунальним підприємством "Тернопількомунінвест" (надалі замовником) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Тернобудсервіс" (надалі підрядником) 01.09.2023 укладено договір підряду №10-23 (надалі - договір), згідно п. 1.1 якого замовник доручив, а підрядник зобов`язався відповідно до проектної документації та умов цього договору виконати роботи «Реконструкція кардіологічного корпусу Микулинецької обласної фізіотерапевтичної лікарні реабілітації по вул. Галицька, 2 смт. Микулинці Теребовлянського району Тернопільської області. Коригування (ДК 021:2015: 45450000-6 Інші завершальні будівельні роботи)» на об`єкті.

У п. 1.2 договору зазначено, що об`єкт: «Реконструкція кардіологічного корпусу Микулинецької обласної фізіотерапевтичної лікарні реабілітації по вул. Галицька, 2, смт. Микулинці Теребовлянського району Тернопільської області. Коригування (ДК 021:2015: 45450000-6 Інші завершальні будівельні роботи)».

Невід`ємною частиною даного договору є календарний план виконання робіт, в якому визначаються дати початку та закінчення всіх видів (етапів, комплексів) робіт передбачених договором про закупівлю (п. 1.3 договору).

Згідно з п. 3.1 договору ціна цього договору динамічна і становить 3576129 грн з ПДВ, відповідно до погодженої сторонами договірної ціни додатку №2, який є невід`ємною частиною договору.

У п. 4.1 договору зазначено, що порядок та строки фінансування за цим договором визначається Постановою Кабінету Міністрів України від 04.12.2019 №1070 «Деякі питання здійснення розпорядниками (одержувачами) бюджетних коштів попередньої оплати товарів, робіт і послуг, що закуповується за бюджетні кошти», Постановою Кабінету України від 27.12.2001 №1764 «Про затвердження Порядку державного фінансування капітального будівництва» умовами цього договору та узгодженим сторонами планом фінансування виконаних робіт (додаток №3), який є невід`ємною частиною договору. План фінансування виконаних робіт складається з урахуванням календарного графіку виконання робіт і порядку проведення розрахунків за виконані роботи.

Відповідно до п. 5.1 договору розрахунки проводяться тільки за фактично виконані роботи протягом до 30-ти календарних днів після підписання замовником представлених підрядником належно оформлених актів приймання виконаних робіт (форма КБ-2в) та довідки про вартість виконаних робіт та витрат (форма КБ-3), рахунку на оплату, шляхом проміжних платежів, та тільки в межах бюджетних призначень та при умові поступлення коштів на рахунок замовника по даному об`єкту.

Роботи, виконані підрядником з використанням матеріальних ресурсів, що не відповідають установленим вимогам та не були погоджені із замовником, не оплачуються (п. 5.4 договору).

У п. 6.1 договору вказано, що роботи згідно цього договору повинні бути виконані відповідно до погодженого сторонами календарного графіку виконання робіт але не пізніше 31.12.2023, визначеного у додатку №1, що є невід`ємною частиною договору.

Місце виконання робіт: вул. Галицька, 2, смт. Микулинці Теребовлянського району Тернопільської області (п. 6.2 договору).

Датою закінчення робіт вважається дата їх прийняття замовником (п. 6.3 договору).

Згідно з п. 6.5 договору передача виконаних робіт підрядником і приймання їх замовником оформляється актом приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в), або надається мотивована відмова від прийняття робіт.

Відповідно до п. 6.8 договору підрядник готує два примірника актів приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в) та довідки про вартість виконаних робіт та витрати (форма № КБ-3), підписує їх та скріплює своєю печаткою, і надсилає їх замовнику. Замовник, протягом п`яти днів, зобов`язується підписати вказані акт приймання виконаних робіт та довідку за формами КБ-2в, КБ-3 та передати підрядникові його екземпляри або надати мотивовану відмову від їх підписання.

В разі неотримання підрядником підписаного замовником акту приймання виконаних будівельних робіт (форма № КБ-2в) і/або довідки про вартість виконаних робіт та витрат типової форми № КБ-3, дефектного акту або іншого документа з претензіями протягом п`яти днів з дати фактичної передачі вказаних акту та довідки замовникові, роботи вважаються виконаними підрядником належним чином та прийнятими замовником (п. 6.9 договору).

У п. 6.10 договору зазначено, що підрядник зобов`язаний пред`явити замовнику до оплати акти виконаних підрядних робіт за формою КБ-2в і довідку про вартість виконаних підрядних робіт за формою КБ-3 підписані уповноваженою на те особою підрядника і скріплені печаткою підрядника, не пізніше 10 (десяти) днів до моменту передачі об`єкту замовнику. Якщо вищевказані документи пред`явлені підрядником замовнику після закінчення зазначеного терміну, замовник має право не приймати і не оплачувати такі роботи і при цьому не зобов`язаний сплачувати підряднику будь - які штрафні санкції та відшкодовувати будь - які збитки.

Відповідно до п. 9.1 договору цей договір набирає чинності з дня його підписання і діє до 31.12.2023, а в частині оплати за надані послуги (роботи) - до повного виконання сторонами узятих на себе зобов`язань.

У п. 12.3 договору зазначено, що невід`ємною частиною цього договору є:

- календарний графік виконання робіт (додаток 1);

- договірна ціна (додаток 2);?

- план фінансування виконаних робіт (додаток 3).

В матеріалах справи міститься додаток №1 до договору - календарний графік виконання робіт, з наведеним у ньому переліком видів робіт/послуг та строками їх виконання.

Відповідно до п. 3.1 договору та додатків 2, 3 до договору, договірна ціна цього договору та план фінансування виконаних робіт становить 3576129 грн з ПДВ.

26.10.2023 між сторонами укладено додаткову угоду №1 до договору, в якій у новій редакції викладено п. 13. договору щодо реквізитів сторін.

На виконання умов договору позивачем виконано, а відповідачем прийнято роботи щодо об`єкту «Реконструкція кардіологічного корпусу Микулинецької обласної фізіотерапевтичної лікарні реабілітації по вул. Галицька, 2, смт. Микулинці Теребовлянського району Тернопільської області, загальною вартістю 2722161,79 грн.

Дана обставина підтверджується підписаними відповідачем без жодних заперечень (зауважень) актами приймання виконаних будівельних робіт (форми форми КБ-2в): б/д №1 за 2023 рік на суму 176079,92 грн; №2 від 22.12.2023 на суму 1846701,79 грн; №3 від 22.12.2023 на суму 37858,80 грн; №4 від 22.12.2023 на суму 661521,28 грн.

У свою чергу відповідачем частково оплачено вартість виконаних позивачем робіт, а саме на суму 875460 грн. Підтвердженням цьому є наявні у матеріалах справи копії платіжних інструкцій №26/10/2023 від 06.11.2023 на суму 176079,92 грн; №22/12/2023 від 27.12.20323 на суму 37858,80 грн; №22/12/2023 від 27.12.2023 на суму 661521,28 грн.

06.03.2024 позивач звертався до відповідача з претензією №06/03/57 від 06.03.2024, у якій просив оплатити борг в сумі 1846701,79 грн.

Однак, така вимога залишена відповідачем без відповіді та реагування.

Зобов`язання по сплаті коштів в сумі 1846701,79 грн відповідачем не виконано.

Невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань, стало підставою для звернення позивача до суду з вимогою про відновлення його порушених прав.

Зазначені обставини відповідачем в процесі розгляду справи у встановленому законом порядку не заперечені.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд при ухвалені рішення, висновки суду.

Статтями 15,16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК України).

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з частинами 1, 2 статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Статтею 843 ЦК України зазначено, що у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Якщо у договорі підряду не встановлено ціну роботи або способи її визначення, ціна встановлюється за рішенням суду на основі цін, що звичайно застосовуються за аналогічні роботи з урахуванням необхідних витрат, визначених сторонами. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

Частиною 1 статті 853 ЦК України вказано, що замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Матеріали справи містять 4 (чотири) акти приймання виконаних будівельних робіт (форми № КБ-2в) за 2023 рік на загальну суму 2722161,79 грн, підписані сторонами без будь-яких зауважень.

Відповідачем у клопотанні б/н від 24.06.2024 (вх. №4974 від 24.06.2024) підтверджено відсутність претензій щодо виконаних позивачем робіт згідно вище перелічених актів.

Це вказує на належне виконання позивачем умов договору підряду №10-23 від 01.09.2023.

Відповідно до ч. 1 ст. 854 ЦК України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Відповідачем взяті на себе зобов`язання згідно п. 5.1 договору та ст. 854 ЦК України щодо оплати за виконані роботи не виконано в повній мірі.

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Згідно статті 510 ЦК України сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.

За статтею 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Нормами ст. 599 ЦК України, ст. 202 ГК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Належним виконанням зобов`язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов`язки сторін зобов`язання.

Судом з`ясовано, що в порушення умов договору підряду № 10-23 від 01.09.2023, приписів перелічених норм, а також ст. ст. 11, 14 ЦК України, ст. ст. 173, 174, 193 ГК України, повної оплати вартості виконаних робіт в строк визначений у п. 5.1 договору боржник не провів, заборгувавши станом на час розгляду справи в суді 1846701,79 грн.

Станом на час розгляду справи, строк оплати за виконані роботи згідно договору є таким, що настав.

Доказів на підтвердження проведення повного розрахунку за виконані роботи як в строк обумовлений у договорі, так і станом на час розгляду справи в суді, відповідачем не представлено.

Статтею 617 ЦК України встановлено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.218 ГК України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Конституційний Суд України неодноразово висловлював правову позицію щодо неможливості поставити гарантовані законом виплати, пільги тощо в залежність від видатків бюджету (рішення від 20 березня 2002 року №5-рп/2002, від 17 березня 2004 року №7-рп/2004, від 01 грудня 2004 року №20-рп/2004, від 09 липня 2007 року №6-рп/2007).

Зокрема, у рішенні від 09 липня 2007 року №6-рп/2007 Конституційний Суд України вказав на те, що невиконання державою своїх соціальних зобов`язань щодо окремих осіб ставить громадян у нерівні умови, підриває принцип довіри особи до держави, що закономірно призводить до порушення принципів соціальної, правової держави (підпункт 3.2.).

Разом з тим держава, запроваджуючи певний механізм правового регулювання відносин, зобов`язана забезпечити його реалізацію. У протилежному випадку всі негативні наслідки відсутності правового регулювання покладаються на державу.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року №3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, а саме, у справі "Кечко проти України" (заява № 63134/00), Європейський Суд зауважив, що держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату надбавок з державного бюджету, однак свідома відмова в цих виплатах не допускається, доки відповідні положення є чинними (пункт 23 рішення Суду). У пункті 26 вказаного рішення зазначено, що органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

В рішенні Європейського Суду з прав людини у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" від 18 жовтня 2005 року та у справі "Бакалов проти України" від 30 листопада 2004 року зазначено, що відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України, не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання (пункти 48 та 40 рішень відповідно).

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду України від 15.05.2012 у справі № 11/446.

Згідно з приписами ст. 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями і оскільки між сторонами виникли майнові відносини, які засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників (частина 1статті 1 ЦК), що регулюються актами цивільного законодавства України, то з огляду на положення ч. 2 ст. 617 ЦК України та ч. 2 ст. 218 ГК України відсутність у відповідача необхідних коштів або взяття ним зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, не звільняє його від обов`язку виконати зобов`язання за договором.

Згідно з ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені законом або договором (ст. 611 ЦК України).

Відповідно до змісту п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України, ст. 13, ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести належними і допустимими доказами ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно зі ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 161 ГПК України при розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

У відзиві відповідач викладає заперечення проти позову (ч.1 ст. 165 ГПК України).

За ч. 6 ст. 165 ГПК України до відзиву додаються: 1) докази, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем; 2) документи, що підтверджують надсилання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

Якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього (частина четверта вказаної статті).

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 9 ст. 165 ГПК України).

Як зазначалось раніше, ухвалою суду від 16.05.2024 залишено без розгляду відзив КП "Тернопількомунінвест" на позовну заяву № 64 від 17.04.2024 (вх. № 3231 від 23.04.2024).

Надалі відповідач не надав відзиву та доказів на підтвердження своїх можливих заперечень проти позову.

Згідно з ч.4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За таких обставин, вимоги про примусове стягнення боргу в сумі 1846701,79 грн підлягають задоволенню як обґрунтовані та не спростовані у встановленому законом порядку відповідачем.

Розподіл судових витрат.

В порядку ст. ст. 123, 129 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 3, 4, 12,13, 20, 73-80, 86, 91, 123, 129, 233, 236-240 ГПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

1. Стягнути з Комунального підприємства "Тернопількомунінвест" (46016, Тернопільська область, м. Тернопіль, вулиця Київська, будинок 3А, ідентифікаційний код 32865587) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Тернобудсервіс" (46005, Тернопільська область, м. Тернопіль, вулиця Микулинецька, будинок 106А, ідентифікаційний код 43499 (один мільйон вісімсот сорок шість тисяч сімсот одну) грн 79 коп. боргу, 27700 (двадцять сім тисяч сімсот) грн 53 коп. судового збору в повернення сплачених судових витрат.

Видати наказ.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в порядку та строки встановлені ст. ст. 256,257 ГПК України.

Копію рішення в електронній формі направити Товариству з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Тернобудсервіс" та Комунальному підприємству "Тернопількомунінвест" до їх електронних кабінетів в ЄСІТС.

Повне рішення складено 05 липня 2024 року.

Суддя І.П. Шумський