ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2024 року м. ОдесаСправа № 915/386/22
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Богатиря К.В.

суддів: Поліщук Л.В., Філінюка І.Г.

секретар судового засідання Арустамян К.А.

за участю представників сторін:

Від ОСОБА_1 адвокат Томашевський Р.М.

Від Компанії «Маліеро Лімітед» - адвокат Колєсніков О.А.

Від Товариство з обмеженою відповідальністю «Рент УМБ» - адвокат Швець К.О.

розглянувши апеляційні скарги:

1) Компанії «Маліеро Лімітед»

2) ОСОБА_1

на рішення Господарського суду Миколаївської області від 14.03.2024, суддя суду першої інстанції Мавродієва М.В., м. Миколаїв, повний текст рішення складено та підписано 25.03.2024

по справі №915/386/22

за позовом: юридичної особи за законодавством Республіки Кіпр - Компанії «Маліеро Лімітед»

до відповідача: ОСОБА_1 ,

про: розірвання договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю у зв`язку з істотною зміною обставин,

та зустрічним позовом: ОСОБА_1 ,

до відповідача: юридичної особи за законодавством Республіки Кіпр - Компанії «Маліеро Лімітед»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача за зустрічним позовом: Товариство з обмеженою відповідальністю «Рент УМБ»,

про: визнання зобов`язань за договором купівлі-продажу припиненими, припинення іпотеки та припинення застави,-

ВСТАНОВИВ:

Описова частина.

Компанія «Маліеро Лімітед» звернулася до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просила суд розірвати договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Рент УМБ», укладений 24.02.2021 між громадянином України ОСОБА_1 та юридичною особою за законодавством Республіки Кіпр Компанією «Маліеро Лімітед» з 24.02.2022 у зв`язку з істотною зміною обставин; та привести сторони у попередній стан, який існував до моменту укладення договору, до 24.02.2022.

В обґрунтування вимог Компанія «Маліеро Лімітед» вказувала наступне:

- Компанія «Маліеро Лімітед» дотримувалася встановленого п.4.3 оспорюваного договору графіку оплати до початку повномасштабної військової агресії Російської Федерації проти України, що підтверджується відповідними розписками ОСОБА_1 про отримання коштів;

- має місце істотна зміна обставин, зумовлена запровадженням воєнного стану на всій території України, веденням активних бойових дій в безпосередній близькості до місця розташування належного ТОВ «Рент УМБ» майна;

- виконання оспорюваного договору порушує співвідношення майнових інтересів сторін і позбавляє заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору, виконання такого зобов`язання для Компанії «Маліеро Лімітед» стає більш обтяженим, ускладненим, зокрема зі зростанням фактичної вартості ціни договору, відсутності гарантій щодо збереження майна ТОВ «Рент УМБ» до моменту переходу права власності до Компанії «Маліеро Лімітед» - до 10.01.2024;

- зміна обставин за оспорюваним договором є істотною, адже вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, Компанія «Маліеро Лімітед» не укладала би оспорюваний договір;

- оскільки, одностороння відмова від договору не допускається в силу приписів ст.651 ЦК України, ОСОБА_1 було надіслано для підписання проект додаткової угоди №29/07 від 29.07.2022 до оспорюваного договору, якою передбачалося розірвання такого договору за згодою сторін. Проте, така пропозиція, разом з неодноразовими спробами усної комунікації задля врегулювання ситуації, що склалась у ході виконання оспорюваного договору, була проігнорована, відповіді від ОСОБА_1 станом на дату подачі позову не отримано, а тому, Компанія «Маліеро Лімітед» змушена звернутися до суду задля розірвання оспорюваного договору у зв`язку із істотною зміною обставин.

03.04.2023 до Господарського суду Миколаївської області надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_1 до Компанії «Маліеро Лімітед», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача за зустрічним позовом - Товариство з обмеженою відповідальністю «Рент УМБ» за такими вимогами:

- визнати припиненими, з 29.07.2022, зобов`язання сторін по договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Рент УМБ», укладеному 24.02.2021 між громадянином України ОСОБА_1 та юридичною особою за законодавством Республіки Кіпр - Компанією «Маліеро Лімітед», у зв`язку з одностороннім розірванням договору;

- визнати припиненою іпотеку нерухомого майна: реконструкції олієпереробного підприємства потужністю 600 т/добу перероблювального насіння (складів олієнасіння, шроту, лабораторії тощо) за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 248; земельної ділянки, кадастровий номер: :04:048:0005, площею 3,7276 га, за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 248; яка встановлена іпотечним договором, укладеним 24.02.2021 між юридичною особою за законодавством Республіки Кіпр - Компанією «Маліеро Лімітед» (іпотекодержатель), Товариством з обмеженою відповідальністю «Рент УМБ» (іпотекодавець) та громадянином України ОСОБА_1 (боржник), посвідченим Назаровою О.С., приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу, зареєстрованим в реєстрі за №164;

- визнати припиненою заставу рухомого майна: частки у статутному капіталі ТОВ «Рент УМБ», що становить 100% (сто відсотків) від загального розміру статутного капіталу ТОВ «Рент УМБ» та в грошовому еквіваленті становить 120662272,0 (сто двадцять мільйонів шістсот шістдесят дві тисячі двісті сімдесят дві) гривні 00 копійок та всі та будь-які права, які належать чи можуть належати заставодавцю як власнику вказаної частки у статутному капіталі, яка встановлена договором застави, укладеним 24.02.2021 між громадянином України ОСОБА_1 (заставодавець) та юридичною особою за законодавством Республіки Кіпр - Компанією «Маліеро Лімітед» (заставодержатель), посвідченим Назаровою О.С, приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу, зареєстрованим в реєстрі за №167;

- зняти заборону на рухоме майно: частки у статутному капіталі ТОВ «Рент УМБ», що становить 100% (сто відсотків) від загального розміру статутного капіталу ТОВ «Рент УМБ» та в грошовому еквіваленті становить 120662272,0 (сто двадцять мільйонів шістсот шістдесят дві тисячі двісті сімдесят дві) гривні 00 копійок та всі та будь-які права, які належать чи можуть належати заставодавцю як власнику вказаної частки у статутному капіталі та виключити запис про заставу рухомого майна з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, номер запису про обтяження: №28591658 (зареєстровано 24.02.2021).

В обґрунтування зустрічних вимог ОСОБА_1 вказував наступне:

- задоволення зустрічного позову тягне за собою відмову у задоволені первісного позову, має на меті його спростування, обидва позови є взаємопов`язаними і спільний їх розгляд є доцільним для об`єктивного і всебічного розгляду справи, а також первісний та зустрічний позов виникають з одних правовідносин - договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ «Рент УМБ»;

- за приписами п.4.10 оспорюваного договору встановлено, що невиконання (несвоєчасне виконання) покупцем грошових зобов`язань за цим договором (у тому числі несплата будь-якого чергового платежу) більше 30 (тридцяти) календарних днів, продавець має право розірвати цей договір в односторонньому порядку. У такому випадку цей договір вважається розірваним з моменту отримання покупцем відповідного письмового повідомлення, направленого за адресою: АДРЕСА_2 , а сплачені покупцем кошти за викуп частки не повертаються. Повідомлення вважається врученим і тоді, коли воно доставлене за вищевказаною адресою покупця, однак останній його не отримав протягом всього встановленого періоду зберігання поштового відправлення у поштовому відділенні за місцем його доставки;

- з лютого 2022 року Компанія «Маліеро Лімітед» припинила здійснювати періодичні платежі, передбачені оспорюваним договором купівлі-продажу. Факт наявності заборгованості у Компанії «Маліеро Лімітед» по сплаті платежів за частку у статутному капіталі підтверджувався відсутністю у Компанії «Маліеро Лімітед» будь-яких фінансових документів про оплату або розписок ОСОБА_1 про отримання грошових коштів, як передбачено п.4.7 договору купівлі-продажу;

- 12.07.2022 ОСОБА_1 звернувся до Компанії «Маліеро Лімітед» з повідомленням про розірвання оспорюваного договору купівлі-продажу, в якому зазначив, що оскільки Компанія «Маліеро Лімітед» не сплатила платежі за лютий, березень, квітень, травень та червень 2022 року на загальну суму 800000,0 доларів США і прострочення кожного з цих платежів складає більше 30 календарних днів, то ОСОБА_1 вирішив скористатись передбаченим п.4.10 оспорюваного договору правом на розірвання такого договору в односторонньому порядку письмово повідомивши про це покупця;

- згідно з умовами п.4.10 оспорюваного договору купівлі-продажу, оскільки покупець не отримав поштове відправлення протягом встановленого періоду зберігання у поштовому відділенні за місцем його доставки, повідомлення про розірвання договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Рент УМБ» від 24.02.2021 вважається врученим Компанії «Маліеро Лімітед» 29.07.2022 (дата повернення поштового відправлення за зворотною адресою), а отже договір купівлі-продажу, відповідно, є розірваним з цієї дати;

- у зв`язку з розірванням оспорюваного договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Рент УМБ», зобов`язання сторін по такому договору припинились, а відповідно іпотека та застава частки у статутному капіталі ТОВ «Рент УМБ», які забезпечували основне зобов`язання, також є припиненими;

- всупереч вищезазначеному, Компанія «Маліеро Лімітед» не визнала факт припинення оспорюваного договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Рент УМБ» від 24.02.2021 та забезпечувальних зобов`язань, і звернулась до суду з позовними вимогами щодо розірвання такого договору купівлі-продажу у зв`язку з істотною зміною обставин;

- в свою чергу, розірвання вже припиненого договору є неможливим, як наслідок позовні вимоги Компанії «Маліеро Лімітед» задоволенню не підлягають;

- при цьому, ефективним способом захисту порушеного права ОСОБА_1 є пред`явлення позову про визнання іпотеки та застави припиненими, а також - про зняття заборони відчуження нерухомого майна та виключення відповідних записів з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек.

Короткий зміст оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 14.03.2024 вирішено:

« 1. В задоволенні первісного позову відмовити.

2. Зустрічні позовні вимоги задовольнити.

3. Визнати припиненими з 29.07.2022 зобов`язання сторін по договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Рент УМБ» (ідент.код 40963992), укладеному 24.02.2021 між громадянином України ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та юридичною особою за законодавством Республіки Кіпр - Компанією «Маліеро Лімітед» (реєстр.номер юр.особи НЕ408472), у зв`язку з одностороннім розірванням договору.

4. Визнати припиненою іпотеку нерухомого майна: реконструкції олієпереробного підприємства потужністю 600 т/добу перероблювального насіння (складів олієнасіння, шроту, лабораторії тощо) за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 248; земельної ділянки за кадастровим номером: :04:048:0005, площею 3,7276 га, за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 248; яка встановлена іпотечним договором, укладеним 24.02.2021 між юридичною особою за законодавством Республіки Кіпр - Компанією «Маліеро Лімітед» (іпотекодержатель), Товариством з обмеженою відповідальністю «Рент УМБ» (іпотекодавець) та громадянином України ОСОБА_1 (боржник), посвідченим приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Назаровою О.С., зареєстрованим в реєстрі за №164.

5. Визнати припиненою заставу рухомого майна - частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Рент УМБ» (ідент.код юр.особи 40963992), що становить 100% (сто відсотків) від загального розміру статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Рент УМБ» та в грошовому еквіваленті становить 120662272,0 грн (сто двадцять мільйонів шістсот шістдесят дві тисячі двісті сімдесят дві гривні 00 копійок), та всі й будь-які права, які належать чи можуть належати заставодавцю, як власнику вказаної частки у статутному капіталі, яка встановлена договором застави, укладеним 24.02.2021 між громадянином України ОСОБА_1 (заставодавець) та юридичною особою за законодавством Республіки Кіпр - Компанією «Маліеро Лімітед» (заставодержатель), посвідченим приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Назаровою О.С., зареєстрованим в реєстрі за №167.

6. Зняти заборону на рухоме майно - частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Рент УМБ» (ідент.код юр.особи 40963992), що становить 100% (сто відсотків) від загального розміру статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Рент УМБ» та в грошовому еквіваленті становить 120662272,0 грн (сто двадцять мільйонів шістсот шістдесят дві тисячі двісті сімдесят дві гривні 00 копійок), та всі й будь-які права, які належать чи можуть належати заставодавцю, як власнику вказаної частки у статутному капіталі, та виключити запис про заставу рухомого майна з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, номер запису про обтяження: №28591658 (зареєстровано 24.02.2021).

7. Стягнути з юридичної особи за законодавством Республіки Кіпр - Компанії «Маліеро Лімітед» на користь громадянина України ОСОБА_1 10736,0 грн судового збору.»

Приймаючи дане рішення, суд першої інстанції виходив з того, що з наявних в матеріалах справи доказів, а саме розписок ОСОБА_1 від 20.08.2021, 16.09.2021, 27.10.2021, 28.10.2021, 31.11.2021, 29.12.2021, 31.01.2022, 08.02.2022 про отримання від представника Компанії «Маліеро Лімітед» грошових коштів за оспорюваним договором купівлі-продажу, вбачається, що до лютого 2022 року Компанія «Маліеро Лімітед» належним чином виконувала свої зобов`язання по оспорюваному договору купівлі-продажу та сплачувала платежі, передбачені п.4.3 такого договору.

12.07.2022 ОСОБА_1 звернувся до Компанії «Маліеро Лімітед» з повідомленням про розірвання договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Рент УМБ» від 24.02.2021, в якому повідомив, що оскільки Компанія «Маліеро Лімітед» не сплатила платежі за лютий, березень, квітень, травень та червень 2022 року на загальну суму 800000,0 доларів США і прострочення кожного з таких платежів складає більше 30 (тридцяти) календарних днів, то ОСОБА_1 , як продавець, вирішив скористатись передбаченим п.4.10 договору купівлі-продажу правом на розірвання такого договору в односторонньому порядку, письмово повідомивши про це Компанію «Маліеро Лімітед», як покупця.

У вказаному повідомленні ОСОБА_1 зазначено, що договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Рент УМБ» від 24.02.2021 вважається розірваним з моменту отримання Компанією «Маліеро Лімітед», як покупцем, такого повідомлення.

13.07.2022 повідомлення було направлено ОСОБА_1 на визначену в п.4.10 договору купівлі-продажу адресу Компанії «Маліеро Лімітед»: АДРЕСА_2 ; що підтверджується поштовою накладною №760 та описом вкладення до такого поштового відправлення.

Вказане повідомлення 29.07.2022 було повернуте відправнику у зв`язку з неотриманням адресатом за закінченням встановленого терміну зберігання, що підтверджується інформацією з офіційного сайту АТ «Укрпошта» про відстеження (трекінгу) поштового відправлення №760.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що з 29.07.2022 оспорюваний договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Рент УМБ» від 24.02.2021 є розірваним у зв`язку з односторонньою відмовою ОСОБА_1 , як продавця, від такого договору у повному обсязі.

Тобто, на момент подання Компанією «Маліеро Лімітед» позову про розірвання договору останній вже був розірваний.

За вказаних обставин, вимога позивача про розірвання Договору від 24.02.2021 з 24.02.2022 у зв`язку з істотною зміною обставин та приведення сторін у попередній стан, який існував до моменту укладення договору, задоволенню не підлягають.

Крім того, оскільки зобов`язання сторін по договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Рент УМБ» від 24.02.2021 є припиненими у зв`язку з розірванням такого договору з 29.07.2022 пов`язаним з односторонньою відмовою ОСОБА_1 , як продавця, від цього договору у повному обсязі, то суд приходить до висновку, що іпотека та застава, які забезпечували виконання зобов`язань по вказаному договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Рент УМБ», у відповідності до наведених вище приписів законодавства та положень п.4.3 іпотечного договору й п.6.4 договору застави, - також є припиненими.

Аргументи учасників справи.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

До Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Компанії «Маліеро Лімітед» на рішення Господарського суду Миколаївської області від 14.03.2024 по справі №915/386/22.

Позивач за первісним позовом вказав, що судом не надано правової оцінки підставам позову, не проаналізовано чи дійсно відбулася істотна зміна обставин для сторін договору, починаючи з 24.02.2022, та чи порушило це права компанії, не надано оцінку аргументам Позивача за первісним позовом. Натомість, у справі №910/7981/17, на яку послався суд першої інстанції, судами було детально проаналізовано спірні правовідносини, аргументи позивача по справі та надано їм відповідну правову оцінку.

Висновок суду про те, що на момент подачі позову (прийняття рішення) договір вже було припинено (розірвано) позбавляє суд можливості застосувати обраний Позивачем спосіб захисту проте не звільняє від обов`язку обґрунтовувати судове рішення.

Таким чином, рішення Господарського суду Миколаївської області в частині відмови в задоволенні первісного позову є необґрунтованим та підлягає скасуванню.

Позивач зазначає, що з метою захисту своїх прав, компанія «МАЛІЕРО ЛІМІТЕД» 03.04.23 (до подачі ОСОБА_1 зустрічного позову у справі 915/386/22) звернулася з позовом до Господарського суду Миколаївської області, в якому, зокрема, просила визнати недійсним односторонній правочин ОСОБА_1 , щодо відмови та розірвання договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕНТ УМБ". (справа №915/502/23)

Однак, судом першої інстанції було відмовлено у задоволенні клопотання позивача про зупинення розгляду справи №915/386/22 до розгляду справи №915/502/23. Дана відмова призвела до того, що суд визнав з 29.07.2022 оспорюваний договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Рент УМБ» від 24.02.2021 розірваним у зв`язку з односторонньою відмовою ОСОБА_1 в односторонньому порядку та на підставі цього визнав припиненими з 29.07.22 договірні зобов`язання, що виникли з даного договору, в той час, коли в провадженні іншого судді перебуває справа, в якій Позивач просить визнати недійсним односторонній правочин ОСОБА_1 , щодо відмови та розірвання договору. Це не лише призвело до передчасних висновків про задоволення зустрічного позову і відмови в задоволенні первісного позову, а й створило преюдиційні обставини, які можуть бути використані в інших справах, зокрема №915/502/23, що є неприпустимим, адже суд першої інстанції не досліджував всі докази і обставини, що зазначені в позові по справі №915/502/23.

Позивач за первісним позовом зазначає, що на момент звернення ОСОБА_1 до суду, спору щодо дійсності іпотеки, на той час, не існувало і не могло існувати. Позивачем за зустрічним позовом не додано жодного доказу, що спір, невизнання чи будь- яким іншим чином порушення його прав з даного питання існує на момент звернення до суду. Це підтверджується також тим, що 29 грудня 2022 року, майно, яке перебувало в іпотеці, було відчужено за договором купівлі-продажу від іпотекодавця ТОВ «РЕНТ УМБ» до ОСОБА_1 .

Таким чином, як вбачається з вищевикладеного, на час звернення до суду предмет позову щодо визнання припиненою іпотеки нерухомого майна був відсутній, а тому в частині цієї вимоги провадження у справі мало бути закритим.

Керуючись викладеним вище, апелянт просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким первісний позов задовольнити у повному обсязі, а у задоволенні зустрічного позову відмовити у повному обсязі.

До Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Миколаївської області від 14.03.2024 по справі №915/386/22.

Апелянт зазначив, що первісним позивачем не заявлялись майнові позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_1 на користь Компанії «Маліеро Лімітед» грошових коштів, сплачених по договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «РЕНТ УМБ» від 24.02.2021. Формуючи свою правову позицію по справі, яка була викладена, зокрема, у відзиві на первісну позовну заяву, ОСОБА_1 висловлював свої заперечення та надавав докази, якими спростовуються саме заявлені позовні вимоги, в межах заявлених підстав позову. ОСОБА_1 не оспорював факт отримання грошових коштів від Компанії «Маліеро Лімітед», оскільки ця обставина не входила в предмет доказування у справі. Якби предметом позову у даній справі було стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів на підставі розписок, копії яких були надані первісним позивачем, то ОСОБА_1 витребовував би оригінали таких розписок для їх огляду у судовому засіданні; можливо, просив би суд призначити по справі почеркознавчу експертизу; надав би свої докази на спростування факту отримання грошових коштів. Проте, ОСОБА_1 ці обставини не спростовувались, оскільки вони не були підставою первісного позову та не входили в предмет доказування у справі.

На думку апелянта ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції грубо порушив вимоги ч.4. ст. 238 ГПК України, оскільки у мотивувальній частині рішення зазначив та визнав доведеними обставини, які не були предметом доказування у справі (отримання ОСОБА_1 грошових коштів від Компанії «Маліеро Лімітед»). Ці обставини лише були зазначені первісним позивачем в описовій частині позовної заяви та доводились у межах цієї справи.

Крім того, апелянт зазначає, що судом першої інстанції було грубо порушено вимоги ст. 13, ст.14, ст.76 ГПК України, оскільки суд встановив обставини отримання ОСОБА_1 грошових коштів на підставі неналежних доказів (розписок ОСОБА_1 ), які суд не повинен був брати до розгляду. Також суд встановив обставини, які не входили в предмет доказування, фактично вийшовши за межі заявлених позовних вимог та із порушенням принципу змагальності сторін, оскільки ОСОБА_1 не спростовував обставини, які не входили в предмет доказування у справі.

Керуючись викладеним вище, ОСОБА_1 просить змінити оскаржуване рішення, виключивши з усього тексту рішення наступний абзац: «З наявних в матеріалах справи доказів, а саме розписок ОСОБА_1 від 20.08.2021, 16.09.2021, 27.10.2021, 28.10.2021, 31.11.2021, 29.12.2021, 31.01.2022, 08.02.2022 про отримання від представника Компанії «Маліеро Лімітед» грошових коштів за оспорюваним договором купівлі-продажу, вбачається, що до лютого 2022 року Компанія «Маліеро Лімітед» належним чином виконувала свої зобов`язання по оспорюваному договору купівлі-продажу та сплачувала платежі, передбачені п.4.3 такого договору.»

Короткий зміст відзивів на апеляційні скарги.

До Південно-західного апеляційного господарського суду від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу Компанії «Маліеро Лімітед» на рішення Господарського суду Миколаївської області від 14.03.2024 по справі №915/386/22.

ОСОБА_1 вказав, що договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «РЕНТ УМБ» від 24.02.2021 є розірваним на підставі п. 4.10. Договору з 29.07.2022, тому відсутні правові підстави для його розірвання на підставі рішення суду, у зв`язку з істотною зміною обставин. Оскільки в даній справі суд прийшов до висновку про те, що на момент розгляду справи договір є припиненим, то й надавати оцінку іншим аргументам первісного позивача не було жодного сенсу.

ОСОБА_1 також вказав, що підстави для розірвання Договору купівлі-продажу частки від 24.02.2021 у зв`язку з істотною зміною обставин відсутні, а тому детальна аргументація відсутності таких підстав не вплинула б на суть рішення суду першої інстанції.

ОСОБА_1 також зазначив, що основне зобов`язання (Договір купівлі-продажу частки) припинене внаслідок його одностороннього розірвання Продавцем, то іпотека та застава, які забезпечували це зобов`язання також є припиненими, що встановлено в п.4.3. Іпотечного договору та в п.6.4. Договору застави. При цьому, ефективним способом захисту порушеного права позивачів є пред`явлення позову про визнання іпотеки та застави припиненими, а також - про зняття заборони відчуження нерухомого майна та виключення відповідних записів з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек.

Керуючись викладеним вище, ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу Компанії «Маліеро Лімітед» на рішення Господарського суду Миколаївської області від 14.03.2024 по справі № 915/393/23 залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Миколаївської області від 14.03.2024рокупо справі№915/386/22, в оскаржуваній Компанією «Маліеро Лімітед» частині - залишити без змін.

До Південно-західного апеляційного господарського суду від Компанії «Маліеро Лімітед» надійшов відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Миколаївської області від 14.03.2024 по справі №915/386/22.

Компанія «Маліеро Лімітед» зазначила, що сам ОСОБА_1 в своїй зустрічній позовній заяві зазначив: "Пунктом 4.7. Договору купівлі-продажу передбачено, що платежі здійснюються у відповідності до вимог чинного законодавства України. У разі готівкових розрахунків на підтвердження отримання коштів готівкою Продавець складає розписку. До лютого 2022 року компанія «МАЛІЕРО ЛІМІТЕД» належним чином виконувала свої зобов`язання по Договору купівлі-продажу та сплачувала платежі, передбаченіп.4.3. Договору. Проте, з лютого 2022 року відповідач припинив здійснювати періодичні платежі, передбачені Договором купівлі-продажу.»

Компанія «Маліеро Лімітед» вказує, що апелянт в своїй зустрічній позовній заяві, визнав, що Компанія «Маліеро Лімітед» сплачувала грошові кошти в повному обсязі відповідно до умов договору. Таким чином, невідомо, що саме заперечує апелянт в своїй апеляційній скарзі, якщо факт отримання грошових коштів на умовах і в розмірах передбачених договором, за період з лютого 2021 року по лютий 2022 року, ним визнається в його ж позовних заявах. Факт того, що грошові кошти за договором були отримані саме шляхом передачі готівкових коштів від покупця до продавця з подальшим написанням розписок, ОСОБА_1 не заперечувався ні в даній справі, при її розгляді в суді першої інстанції, ні в справі №915/393/23.

Керуючись викладеним вище, Компанія «Маліеро Лімітед» просить в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Миколаївської області від 14.03.2024 по справі №915/386/22 - відмовити.

Рух справи у суді апеляційної інстанції.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №915/386/22 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Богатир К.В., судді Колоколов С.І., Філінюк І.Г. що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.04.2024.

На момент надходження апеляційної скарги, матеріали справи №915/386/22 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду не надходили.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 16.04.2024 відкладено вирішення питання про можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Миколаївської області від 14.03.2024 по справі №915/386/22 до надходження матеріалів справи на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду; доручено Господарському суду Миколаївської області невідкладно надіслати матеріали справи №915/386/22 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду.

До Південно-західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №915/386/22.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 01.05.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Миколаївської області від 14.03.2024 по справі №915/386/22; встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, а також будь-яких заяв чи клопотань з процесуальних питань до 20.05.2024; призначено справу №915/386/23 до розгляду на 13.06.2024 о 14:00.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 01.05.2024 апеляційну скаргу Компанії «Маліеро Лімітед» на рішення Господарського суду Миколаївської області від 14.03.2024 по справі №915/386/22 залишено без руху; встановлено Компанії «Маліеро Лімітед» строк для усунення недоліків при поданні апеляційної скарги шляхом надання Південно-західному апеляційному господарському суду доказів сплати судового збору у розмірі, встановленому законом протягом 10 днів з дня вручення цієї ухвали; роз`яснено Компанії «Маліеро Лімітед», що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

09.05.2024 до Південно-західного апеляційного господарського суду від Компанії «Маліеро Лімітед» надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги. До даної заяви були додані докази сплати судового збору у розмірі, встановленому законом. Таким чином, недоліки апеляційної скарги було усунуто.

Розпорядженням керівника апарату Південно-західного апеляційного господарського суду № 135 від 14.05.2024, у зв`язку з перебування судді зі складу колегії суддів Колоколова С.І. у відпустці призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №915/386/22.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 14.05.2024 справу №915/386/22 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Богатиря К.В., суддів: Поліщук Л.В., Філінюк І.Г.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.05.2024 прийнято справу №915/386/22 за апеляційною скаргою Компанії «Маліеро Лімітед» на рішення Господарського суду Миколаївської області від 14.03.2024 до провадження колегією суддів у складі: головуючого судді Богатиря К.В., суддів: Поліщук Л.В., Філінюка І.Г.; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Компанії «Маліеро Лімітед» на рішення Господарського суду Миколаївської області від 14.03.2024 по справі №915/386/22; встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, а також будь-яких заяв чи клопотань з процесуальних питань до 30.05.2024; об`єднано апеляційні скарги ОСОБА_1 та Компанії «Маліеро Лімітед» в одне провадження для сумісного розгляду у судовому засіданні 13 червня 2024 року о 14:00 год.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.05.2024 прийнято справу №915/386/22 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Миколаївської області від 14.03.2024 до провадження колегією суддів у складі: головуючого судді Богатиря К.В., суддів: Поліщук Л.В., Філінюка І.Г.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.06.2024 відкладено розгляд справи №915/386/22 на 20 червня 2024 року о 16:00.

20.06.2024 у судовому засіданні прийняли участь представник ОСОБА_1 адвокат Томашевський Р.М., представник Компанії «Маліеро Лімітед» - адвокат Колєсніков О.А. та представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Рент УМБ» - адвокат Швець К.О.

Разом з апеляційною скаргою до Південно-західного апеляційного господарського суду від Компанії «Маліеро Лімітед» надійшло клопотання про зупинення провадження у справі №915/386/22 до набрання законної сили судовим рішенням в справі №915/502/23.

Позивач зазначає, що на даний час склалася ситуація за якої між одними й тими самими учасниками справи в іншому суді існує спір щодо законності та правомірності вчинення Позивачем за зустрічним позовом одностороннього правочину, на який Позивач за зустрічним Позовом посилається як на основну підставу для задоволення своїх позовних вимог, натомість у справі №915/502/23 Відповідач за зустрічним позовом доводить недійсність даного положення договору. Крім того, в обох справах вирішуються взаємопов`язані вимоги щодо іпотеки нерухомого майна.

Позивач також вказав, що неможливість розгляду справи №915/386/22 до закінчення розгляду справи №915/502/23 по суті, обумовлена тим, що при подальшому розгляді справ одночасно, може скластися ситуація, за якої неможливо буде виконати рішення в жодній із них. Зокрема, таке можливо у випадку, якщо суди прийдуть до висновку про задоволення позовних вимог Позивача у справі № 915/502/23 та Позивача за зустрічним позовом у справі №915/386/22.

Крім того, не зупинення провадження у справі і залишення рішення Господарського суду Миколаївської області без змін, створить преюдиційні обставини, які можуть бути використані в інших справах, зокрема №915/502/23, що є неприпустимим, адже в даній справі судом не досліджуються всі докази і обставини, що зазначені в позові по справі №915/502/23.

До Південно-західного апеляційного господарського суду від ОСОБА_1 надійшли заперечення на клопотання Компанії «Маліеро Лімітед» про зупинення провадження у справі №915/386/22.

Заперечуючи про задоволення даного клопотання, ОСОБА_1 зазначив, що односторонній правочин - повідомлення про розірвання договору купівлі-продажу від 12.07.2022 року, недійсним не визнавався та його дія не зупинялась, а тому він є дійсними та судом може надаватись оцінка правовим наслідкам вчинення ОСОБА_1 такого правочину. У зв`язку з цим підстави для зупинення провадження у даній справі відсутні.

Крім того, ОСОБА_1 зазначив, що зібрані у справі докази є достатніми для розгляду справи по суті та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, а взаємопов`язаність справ сама по собі не зумовлює зупинення провадження по справі.

Колегія суддів відмовила у задоволенні даного клопотання ухвалою у протокольній формі, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 227 ГПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадках:

1) смерті або оголошення померлою фізичної особи, яка була стороною у справі або третьою особою з самостійними вимогами щодо предмета спору, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво;

2) необхідності призначення або заміни законного представника учасника справи;

3) перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції;

3-1) звернення обох сторін з клопотанням про зупинення провадження у справі у зв`язку з проведенням медіації;

4) прийняття рішення про врегулювання спору за участю судді;

5) об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

За наведеною нормою обов`язок суду зупинити провадження у справі зумовлений об`єктивною неможливістю її розгляду до вирішення іншої справи, коли зібрані докази не дозволяють встановити та оцінити певні обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є

виявлення обставин, підстав. Фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені у цьому процесі, проте які мають значення для справи, провадження у якій зупинено.

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному конкретному випадку зобов`язаний з`ясувати:

1) як пов`язана справа, яка розглядається господарським судом, з іншою справою, що розглядається судом; 2) чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи.

Предметом розгляду у даній справі №915/386/22, в частині зустрічного позову, є вирішення питання щодо наслідків одностороннього розірвання Договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі на підставі одностороннього правочину - повідомлення про розірвання договору.

Предметом судового розгляду у справі №915/502/23 є, зокрема, оцінка дійсності одностороннього правочину - повідомлення про розірвання договору.

Станом на сьогодні, односторонній правочин - повідомлення про розірвання договору купівлі-продажу від 12.07.2022, недійсним не визнавався та його дія не зупинялась, а тому він є дійсними та судом може надаватись оцінка правовим наслідкам вчинення ОСОБА_1 такого правочину.

У зв`язку з цим підстави для зупинення провадження у даній справі відсутні.

В свою чергу, в разі визнання у справі №915/502/23 недійсним одностороннього правочину - повідомлення про розірвання договору, це буде підставою для перегляду рішення у справі №915/386/22 за нововиявленими обставинами.

Колегія суддів доходить до висновку, що в клопотанні Компанії «Маліеро Лімітед» не наведено жодної об`єктивної підстави, яка б не дозволяла повно та всебічно розглянути зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 до розгляду справи №915/502/23.

Відповідно до усталеної практики Верховного Суду, сама по собі наявність вторинної справи не є беззаперечною підставою для зупинення провадження у справі (висновки Верховного Суду, викладені в постановах від 15.08.2023 у справі № 914/8/22, від 07.09.2023 у справі № 910/15380/21).

Разом з тим, Верховний Суд у постанові від 07.04.2023 у справі № 921/704/20 наголосив, що сама по собі взаємопов`язаність двох справ ще не свідчить про неможливість розгляду однієї справи до прийняття рішення в іншій справі. Підставою для зупинення провадження у справі є не лише існування іншої справи на розгляді в суді та припущення про те, що рішення в ній має значення для справи, що розглядається, а саме неможливість її розгляду до вирішення іншої справи.

З огляду на дані обставини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для зупинення провадження у справі №915/386/22.

Фактичні обставини, встановлені судом.

24.02.2021 між громадянином України ОСОБА_1 , як продавцем, та юридичною особою за законодавством Республіки Кіпр - Компанією «Маліеро Лімітед», як покупцем, був укладений договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Рент УМБ» (ідент.код юр.особи 40963992) (далі - договір купівлі-продажу) (т.1 а.с.13-20), за умовами якого продавець зобов`язався продати (передати у власність), а покупець зобов`язалась придбати (прийняти у власність) частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Рент УМБ» (ідент.код юр.особи 40963992) (далі ТОВ «Рент УМБ») у розмірі 100% (сто відсотків) статутного капіталу товариства, номінальною вартістю 120662272,0 грн та сплатити її вартість на умовах, встановлених цим договором.

Відповідно до п.4.1 договору купівлі-продажу, за домовленістю сторін продаж зазначеної у договорі частки у статутному капіталі ТОВ «Рент УМБ» здійснюється за ціною 280 000 000,0 грн, що є еквівалентом 10 000 000,00 доларів США за обмінним курсом валют встановленим сторонами на дату укладання договору у розмірі 28,0 грн за один долар США.

Згідно п.4.2 договору купівлі-продажу, до моменту підписання цього договору покупцем здійснена часткова оплата вартості частки в сумі 42 000 000,0 грн, що є еквівалентом 1500000,0 доларів США. Факт отримання часткової оплати вартості частки в сумі 1500000,0 доларів США продавець засвідчив своїм підписом у цьому договорі.

Відповідно до п.4.3 договору купівлі-продажу, оплата решти вартості частки буде проводитися на умовах розстрочення згідно наступного графіку:

2021 рік:

- 400000,0 доларів США - не пізніше 30.08.2021;

- 500000,0 доларів США - не пізніше 31.10.2021;

- 500000,0 доларів США - не пізніше 30.11.2021;

- 500000,0 доларів США - не пізніше 31.12.2021.

2022 рік:

- 300000,0 доларів США - не пізніше 31.01.2022;

- 200000,0 доларів США - не пізніше 28.02.2022;

- 200000,0 доларів США - не пізніше 31.03.2022;

- 200000,0 доларів США - не пізніше 31.04.2022;

- 100000,0 доларів США - не пізніше 31.05.2022;

- 100000,0 доларів США - не пізніше 30.06.2022;

- 500000,0 доларів США - не пізніше 30.09.2022;

- 600000,0 доларів США - не пізніше 31.10.2022;

- 500000,0 доларів США - не пізніше 30.11.2022;

- 500000,0 доларів США - не пізніше 31.12.2022.

2023 рік:

- 200000,0 доларів США - не пізніше 31.01.2023;

- 200000,0 доларів США - не пізніше 28.02.2023;

- 200000,0 доларів США - не пізніше 31.03.2023;

- 200000,0 доларів США - не пізніше 30.04.2023;

- 200000,0 доларів США - не пізніше 31.05.2023;

- 200000,0 доларів США - не пізніше 30.06.2023;

- 200000,0 доларів США - не пізніше 31.07.2023;

- 500000,0 доларів США - не пізніше 30.09.2023;

- 500000,0 доларів США - не пізніше 31.10.2023;

- 500000,0 доларів США - не пізніше 30.11.2023;

- 500000,0 доларів США - не пізніше 31.12.2023.

Згідно п.4.6 договору купівлі-продажу, покупець має право на дострокове внесення будь-якого чергового платежу.

Відповідно до п.4.7 договору купівлі-продажу, платежі здійснюються у відповідності до вимог чинного законодавства України. У разі готівкових розрахунків на підтвердження отримання коштів готівкою продавець складає розписку.

Згідно п.4.8 договору купівлі-продажу, передача частки (корпоративних прав) здійснюється виключно після повної оплати вартості частки (корпоративних прав). Покупець та продавець зобов`язані здійснити усі необхідні дії щодо переходу права власності на частку у статутному капіталі товариства не пізніше 10.01.2024, за умови повної оплати вартості частки згідно цього договору.

Відповідно до п.4.10 договору купівлі-продажу, невиконання (несвоєчасне виконання) покупцем грошових зобов`язань за цим договором (у тому числі несплата будь-якого чергового платежу) більше ніж на 5 (п`ять) календарних днів, є підставою для застосування до нього заходів відповідальності у вигляді пені в розмірі 0,07% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. У випадку, якщо термін прострочення складає більше 30 (тридцяти) календарних днів, продавець має право розірвати цей договір в односторонньому порядку. У такому випадку цей договір вважається розірваним з моменту отримання покупцем відповідного письмового повідомлення, направленого за адресою: АДРЕСА_2 , а сплачені покупцем кошти за викуп частки не повертаються. Повідомлення вважається врученим і тоді, коли воно доставлене за вищевказаною адресою покупця, однак останній його не отримав протягом всього встановленого періоду зберігання поштового відправлення у поштовому відділенні за місцем його доставки.

До Господарського суду Миколаївської області надійшла позовна заява Компанії «Маліеро Лімітед» до відповідача ОСОБА_1 про визнання недійсною частини договору купівлi-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Рент УМБ», код юридичної особи: 40963992, укладеного 24.02.2021 між ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , та юридичною особою за законодавством Республіки Кіпр - компанією «МАЛІЕРО ЛІМІТЕД» (MALIERO LIMITED), реєстраційний номер юридичної особи: НЕ408472, а саме наступні положення пункту 4.10. Розділу 4: «У випадку, якщо термін прострочення складе більше 30 (тридцяти) календарних днів, Продавець має право розірвати цей Договір в односторонньому порядку. У такому випадку цей Договір вважається розірваним з моменту отримання Покупцем відповідного письмового повідомлення направленого за адресою: АДРЕСА_2 , а сплачені Покупцем кошти за викуп Частки не повертаються. Повідомлення вважається врученим і тоді, коли воно доставлене за вищевказаною адресою Покупця, однак останній його не отримав протягом всього встановленого періоду зберігання поштового відправлення у поштовому відділенні за місцем його доставки.».

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 12.07.2023 по справі №915/393/23 у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.12.2023 апеляційну скаргу Компанії «Маліеро Лімітед» на рішення Господарського суду Миколаївської області від 12.07.2023 по справі №915/393/23 задоволено частково; рішення Господарського суду Миколаївської області від 12.07.2023 по справі №915/393/23 скасовано; прийнято нове рішення, яким вирішено: « 1.Позов Компанії «Маліеро Лімітед» - задовольнити частково. 2.Визнати недійсним частину договору купівлi-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Рент УМБ», код юридичної особи: 40963992, укладеного 24.02.2021 між ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , та юридичною особою за законодавством Республіки Кіпр - компанією «Маліеро Лімітед» (MALIERO LIMITED), реєстраційний номер юридичної особи: НЕ408472, а саме наступні положення пункту 4.10. Розділу 4: «…а сплачені Покупцем кошти за викуп Частки не повертаються.». 3.В іншій частині позову відмовити.»

Згідно п.7.1 договору купівлі-продажу, в забезпечення виконання продавцем своїх зобов`язань, визначених цим договором в пункті 1.1, строк виконання яких встановлено до 10.01.2024 включно, ТОВ «Рент УМБ» (в якості майнового поручителя та іпотекодавця), передає в іпотеку Компанії «Маліеро Лімітед» (MALIERO LIMITED) належне йому на праві власності нерухоме майно, а саме:

- реконструкція олієпереробного підприємства потужністю 600 т/добу перероблювального насіння (складів олієнасіння, шроту, лабораторії, тощо) за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 248;

- земельна ділянка, кадастровий номер :04:048:0005, площею 3,7276 га, за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 248.

На виконання цього пункту договору купівлі-продажу, 24.02.2021 між юридичною особою за законодавством Республіки Кіпр - Компанією «Маліеро Лімітед», як іпотекодержателем, ТОВ «Рент УМБ», як іпотекодавцем, та громадянином України ОСОБА_1 , як боржником, був укладений іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Назаровою О.С., зареєстрований в реєстрі за №164 (далі - іпотечний договір) (т.1 а.с.72-77).

На підставі іпотечного договору 21.02.2021 до Державного реєстру іпотек внесено запис про реєстрацію іпотеки земельної ділянки за кадастровим номером :04:048:0005, площею 3,7276 га, номер запису про іпотеку: 4071443, та в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна зареєстровано обтяження у вигляді заборони на нерухоме майно, об`єкт обтяження - земельна ділянка кадастровий номер :04:048:0005, площею 3,7276 га, номер запису про обтяження: 40714088 (т.1 а.с.82-84).

Також, на підставі іпотечного договору 24.02.2021 до Державного реєстру іпотек внесено запис про реєстрацію іпотеки нерухомого майна - реконструкція олієпереробного підприємства потужністю 600 т/добу перероблювального насіння (склад олієнасіння, шроту, лабораторії, тощо), номер запису про іпотеку: 40713778, та в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна зареєстровано обтяження у вигляді заборони на нерухоме майно, об`єкт обтяження - реконструкція олієпереробного підприємства потужністю 600 т/добу перероблювального насіння (склад олієнасіння, шроту, лабораторії, тощо), номер запису про обтяження: 40713177 (т.1 а.с.79-81).

Крім того, відповідно до п.7.2 договору купівлі-продажу, в забезпечення виконання продавцем своїх зобов`язань, визначених цим договором в пункті 1.1, між громадянином України ОСОБА_1 , як заставодавцем, та Компанією «Маліеро Лімітед», як заставодержателем, укладається договір застави корпоративних прав Товариства з обмеженою відповідальністю «Рент УМБ», за яким у заставу передається частка у статутному капіталі ТОВ «Рент УМБ» в розмірі 100%.

На виконання цього пункту договору купівлі-продажу, 24.02.2021 між громадянином України ОСОБА_1 , як заставодавцем, та юридичною особою за законодавством Республіки Кіпр - Компанією «Маліеро Лімітед», як заставодержателем, був укладений договір застави частки у статутному капіталі ТОВ «Рент УМБ» (далі - договір застави) (т.1 а.с.85-87).

Відповідно до п.1.1 договору застави, таким договором забезпечується виконання зобов`язань ОСОБА_1 , в повному обсязі або окремій його частині, які випливають з договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Рент УМБ», укладеного 24.02.2021 між заставодавцем та заставодержателем, який є основним договором.

Згідно п.1.3 договору застави, предметом застави за цим договором є належна заставодавцю частка у статутному капіталі ТОВ «Рент УМБ», що становить 100% від загального розміру статутного капіталу ТОВ «Рент УМБ» та в грошовому еквіваленті становить 120662272,0 грн та всі та будь-які права, які належать чи можуть належати заставодавцю як власнику вказаної частки у статутному капіталі.

На підставі договору застави, 24.02.2021 до Державного реєстру обмежень рухомого майна внесено запис про реєстрацію обтяження - застава рухомого майна, відомості про обмеження відчуження: заборонено відчужувати, об`єкт обтяження - частка у статутному капіталі ТОВ «Рент УМБ», що становить 100% від загального розміру статутного капіталу ТОВ «Рент УМБ» та в грошовому еквіваленті становить 120662272,0 грн та всі та будь-які права, які належать чи можуть належати заставодавцю як власнику вказаної частки у статутному капіталі; реєстраційний номер запису про обтяження: 28591658 (т.1 а.с.88).

В матеріалах справи наявні розписки ОСОБА_1 від 20.08.2021, 16.09.2021, 27.10.2021, 28.10.2021, 31.11.2021, 29.12.2021, 31.01.2022, 08.02.2022 про отримання від представника Компанії «Маліеро Лімітед» грошових коштів за оспорюваним договором купівлі-продажу (т.1 а.с.31-38).

ОСОБА_1 стверджує, що з лютого 2022 року Компанія «Маліеро Лімітед» припинила здійснювати періодичні платежі, передбачені п.4.3 оспорюваного договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Рент УМБ» від 24.02.2021.

12.07.2022 ОСОБА_1 звернувся до Компанії «Маліеро Лімітед» з повідомленням про розірвання договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Рент УМБ» від 24.02.2021 (т.1 а.с.89), в якому повідомив, що оскільки Компанія «Маліеро Лімітед» не сплатила платежі за лютий, березень, квітень, травень та червень 2022 року на загальну суму 800000,0 доларів США і прострочення кожного з таких платежів складає більше 30 (тридцяти) календарних днів, то ОСОБА_1 вирішив скористатись передбаченим п.4.10 договору купівлі-продажу правом на розірвання такого договору в односторонньому порядку, письмово повідомивши про це Компанію «Маліеро Лімітед», як покупця.

В повідомленні від 12.07.2022 зазначено, що договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Рент УМБ» від 24.02.2021 вважається розірваним з моменту отримання Компанією «Маліеро Лімітед», як покупцем, такого повідомлення.

13.07.2022 повідомлення було направлено ОСОБА_1 на визначену в п.4.10 договору купівлі-продажу адресу Компанії «Маліеро Лімітед»: АДРЕСА_2 , що підтверджується поштовою накладною №760 та описом вкладення до такого поштового відправлення (т.1 а.с.90).

Вказане повідомлення 29.07.2022 було повернуте відправнику у зв`язку з неотриманням адресатом за закінченням встановленого терміну зберігання, що підтверджується інформацією з офіційного сайту АТ «Укрпошта» про відстеження (трекінгу) поштового відправлення №760 (т.1 а.с.91).

Компанія «Маліеро Лімітед» не визнає факт припинення оспорюваного договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Рент УМБ» від 24.02.2021 та забезпечувальних зобов`язань, і звернулась до суду з позовними вимогами про розірвання такого договору купівлі-продажу з 24.02.2022 у зв`язку з істотною зміною обставин, та приведення сторін у попередній стан, який існував до моменту укладення договору, до 24.02.2022.

В свою чергу, ОСОБА_1 стверджує, що розірвання вже припиненого договору є неможливим, як наслідок, на його думку, позовні вимоги Компанії «Маліеро Лімітед» задоволенню не підлягають.

Мотивувальна частина.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Частиною 2 ст. 269 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Розглянувши матеріали господарської справи, доводи та вимоги апеляційних скарг, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, а рішення суду першої інстанції не підлягає скасуванню, виходячи з таких підстав.

У відповідності до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому, ст.12 Цивільного кодексу України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Згідно ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст.175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За визначенням ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.ст. 6, 627, 628 ЦК України).

Частиною 1 ст. 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Згідно ч.1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду а також: усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Правовідносини, що виникли між сторонами характеризуються ознаками договору купівлі-продажу.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст.655 ЦК України).

Предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права. До договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав (ч.2 ст.656 ЦК України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст.530 ЦК України).

Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу (ч.2 ст.692 ЦК України).

Відповідно до п.4.1 договору купівлі-продажу, за домовленістю сторін продаж зазначеної у договорі частки у статутному капіталі ТОВ «Рент УМБ» здійснюється за ціною 280000000,0 грн, що є еквівалентом 10000000,0 доларів США за обмінним курсом валют встановленим сторонами на дату укладання договору у розмірі 28,0 грн за один долар США.

Згідно п.4.2 договору купівлі-продажу, до моменту підписання цього договору покупцем здійснена часткова оплата вартості частки в сумі 42000000,0 грн, що є еквівалентом 1500000,0 доларів США. Факт отримання часткової оплати вартості частки в сумі 1500000,0 доларів США продавець засвідчив своїм підписом у цьому договорі.

Відповідно до п.4.3 договору купівлі-продажу, оплата решти вартості частки буде проводитися на умовах розстрочення, згідно наведеного у договорі графіка.

Згідно ч.1 ст.697 ЦК України, договором може бути встановлено, що право власності на переданий покупцеві товар зберігається за продавцем до оплати товару або настання інших обставин. У цьому разі покупець не має права до переходу до нього права власності розпоряджатися товаром, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із призначення та властивостей товару.

Відповідно до п.4.8 договору купівлі-продажу, передача частки (корпоративних прав) здійснюється виключно після повної оплати вартості частки (корпоративних прав). Покупець та продавець зобов`язані здійснити усі необхідні дії щодо переходу права власності на частку у статутному капіталі товариства не пізніше 10.01.2024, за умови повної оплати вартості частки згідно цього договору.

За приписами частин 1, 2 ст.598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Якщо покупець не виконує свого обов`язку щодо оплати переданого йому товару в установлений договором купівлі-продажу строк, продавець набуває право вимоги такої оплати та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами (ч.3 ст.692 ЦК України), або розірвання договору з підстав, передбачених ст.651 ЦК України.

Згідно ч.1 ст.651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.3 ст.651 ЦК України, у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Крім цього, відповідно до приписів частин 1, 2 ст.658-1 ЦК України, сторони договору купівлі-продажу можуть домовитися, що одна сторона придбає в іншої право розірвати цей договір в односторонньому порядку. Договір купівлі-продажу є розірваним, якщо сторона, яка набула відповідно до частини першої цієї статті право розірвати договір, протягом визначеного строку не заявить вимогу про виконання договору. Сторони можуть обумовити розірвання договору купівлі-продажу вчиненням цією стороною певних дій або настанням певних обставин протягом визначеного строку або у визначений час.

Відповідно до п.4.10 договору купівлі-продажу, невиконання (несвоєчасне виконання) покупцем грошових зобов`язань за цим договором (у тому числі несплата будь-якого чергового платежу) більше ніж на 5 (п`ять) календарних днів, є підставою для застосування до нього заходів відповідальності у вигляді пені в розмірі 0,07% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. У випадку, якщо термін прострочення складає більше 30 (тридцяти) календарних днів, продавець має право розірвати цей договір в односторонньому порядку. У такому випадку цей договір вважається розірваним з моменту отримання покупцем відповідного письмового повідомлення, направленого за адресою: АДРЕСА_2 , а сплачені покупцем кошти за викуп частки не повертаються. Повідомлення вважається врученим і тоді, коли воно доставлене за вищевказаною адресою покупця, однак останній його не отримав протягом всього встановленого періоду зберігання поштового відправлення у поштовому відділенні за місцем його доставки.

ОСОБА_1 стверджує, що Компанія «Маліеро Лімітед» з лютого 2022 року припинила здійснювати періодичні платежі, передбачені п.4.3 оспорюваного договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Рент УМБ» від 24.02.2021.

Компанією «Маліеро Лімітед» вказані обставини не заперечені та не спростовані.

Прострочення зобов`язань зі сплати вартості частки на умовах розстрочення, згідно наведеного у договорі графіка, Компанія «Маліеро Лімітед» пояснює початком повномасштабної військової агресії Російської Федерації проти України, запровадженням воєнного стану на всій території України, веденням активних бойових дій в безпосередній близькості до місця розташування належного ТОВ «Рент УМБ» майна. Також Компанія «Маліеро Лімітед» вважає, що виконання оспорюваного договору порушує співвідношення майнових інтересів сторін і позбавляє заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору, оскільки виконання такого зобов`язання для Компанії «Маліеро Лімітед» стає більш обтяжливим, ускладненим, зокрема внаслідок зростанням фактичної вартості ціни договору, відсутності гарантій щодо збереження майна ТОВ «Рент УМБ» до моменту переходу права власності до Компанії «Маліеро Лімітед». Вказану зміну обставин за оспорюваним договором Компанія «Маліеро Лімітед» вважає істотною.

12.07.2022 ОСОБА_1 звернувся до Компанії «Маліеро Лімітед» з повідомленням про розірвання договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Рент УМБ» від 24.02.2021, в якому повідомив, що оскільки Компанія «Маліеро Лімітед» не сплатила платежі за лютий, березень, квітень, травень та червень 2022 року на загальну суму 800000,0 доларів США і прострочення кожного з таких платежів складає більше 30 (тридцяти) календарних днів, то ОСОБА_1 , як продавець, вирішив скористатись передбаченим п.4.10 договору купівлі-продажу правом на розірвання такого договору в односторонньому порядку, письмово повідомивши про це Компанію «Маліеро Лімітед», як покупця.

У вказаному повідомленні ОСОБА_1 зазначено, що договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Рент УМБ» від 24.02.2021 вважається розірваним з моменту отримання Компанією «Маліеро Лімітед», як покупцем, такого повідомлення.

13.07.2022 повідомлення було направлено ОСОБА_1 на визначену в п.4.10 договору купівлі-продажу адресу Компанії «Маліеро Лімітед»: АДРЕСА_2 ; що підтверджується поштовою накладною №760 та описом вкладення до такого поштового відправлення.

Вказане повідомлення 29.07.2022 було повернуте відправнику у зв`язку з неотриманням адресатом за закінченням встановленого терміну зберігання, що підтверджується інформацією з офіційного сайту АТ «Укрпошта» про відстеження (трекінгу) поштового відправлення №760.

Слід зазначити, що Компанією «Маліеро Лімітед» було подано до Господарського суду Миколаївської області позовну заяву про визнання недійсним п.4.10 Договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Рент УМБ».

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 12.07.2024 у справі №915/393/23 в задоволенні позовних вимог було відмовлено в повному обсязі.

Постановою від 14.12.2023 Південно-Західного апеляційного господарського суду рішення суду першої інстанції скасовано та задоволено позов Компанії «Маліеро Лімітед» частково; визнано недійсним частину договору купівлi-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Рент УМБ», укладеного 24.02.2021 між ОСОБА_1 та Компанією «Маліеро Лімітед», а саме наступні положення пункту 4.10. Розділу 4: «…а сплачені Покупцем кошти за викуп Частки не повертаються». В іншій частині позову відмовлено.

Таким чином, положення Договору купівлi-продажу частки від 24.02.2021, щодо права продавця розірвати даний договір в односторонньому порядку, були чинними станом на 12.07.2022 (дату направлення повідомлення) та є чинними на час розгляду даної справи.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що з 29.07.2022 оспорюваний договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Рент УМБ» від 24.02.2021 є розірваним у зв`язку з односторонньою відмовою ОСОБА_1 , як продавця, від такого договору у повному обсязі.

З огляду на викладене вище, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що з 29.07.2022 припиненими є зобов`язання сторін по договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Рент УМБ», укладеному 24.02.2021 між громадянином України ОСОБА_1 та юридичною особою за законодавством Республіки Кіпр - Компанією «Маліеро Лімітед».

Щодо обраного позивачем за зустрічним позовом способом захисту своїх прав та інтересів, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Поняття охоронюваного законом інтересу в логічно-смисловому зв`язку з поняттям суб`єктивного права визначено в Рішенні Конституційного Суду України від 01.12.2004 №18-рп/2004 як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Безпосереднє згадування в нормах права інтересів особи як об`єкта правового захисту в певній мірі прирівнює їх до суб`єктивних прав. Тобто законні інтереси, які не опосередковані правовими нормами, можна розглядати як доправову категорію, у якій інтерес передує правам та обов`язкам, тобто виступає як «суб`єктивне право, що може виникнути у майбутньому».

Одним з таких законних інтересів є інтерес до правової визначеності у відносинах у суспільстві для знання та розуміння своїх прав й обов`язків, а також передбачуваності наслідків своїх дій чи бездіяльності.

Якщо дії або бездіяльність інших осіб створюють для особи правову невизначеність щодо її прав і обов`язків у відносинах із цими особами, така особа може звернутись до суду для захисту свого інтересу у правовій визначеності у відносинах із цими особами.

З норми ст.16 ЦК України, ст.20 ГК України, ст.5 ГПК України вбачається, що держава забезпечує захист порушених або оспорюваних прав і законних інтересів осіб. Такі права та законні інтереси захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права чи законного інтересу.

Особливість спорів про захист інтересу у правовій визначеності при виконанні договірних зобов`язань полягає в тому, що позивач просить суд підтвердити (визнати) існуючий стан прав і обов`язків у договірних відносинах з іншою стороною для правової визначеності сторін договору в цих відносинах, однакового розуміння ними своїх прав та обов`язків за цим договором.

З огляду на дані обставини, колегія суддів вважає, що обраний позивачем за зустрічним позовом спосіб захисту, шляхом визнання припиненими з 29.07.2022 зобов`язань сторін по Договору від 24.02.2021 купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Рент УМБ», належним та ефективним, а позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо вимог ОСОБА_1 про визнання припиненою іпотеки нерухомого майна та застави рухомого майна, зняття заборони на рухоме майно та виключення запису про заставу рухомого майна, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч.2 ст.653 ЦК України, у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються.

За приписами ч.1 ст.575 ЦК України та ч.1 ст.1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (ч.5 ст.3 Закону України «Про іпотеку»).

За приписами ст.17 Закону України «Про іпотеку», іпотека припиняється у разі, зокрема, припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору.

Згідно п.4.3 іпотечного договору, право іпотеки припиняється у разі настання події, відповідно до п.4.10 основного договору, якщо іпотекодержатель протягом 30 (тридцяти) днів з моменту отримання повідомлення, передбаченого п.4.10 основного договору, не надав доказів оплати за основним договором, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

Відповідно до ст.572 ЦК України та ст.1 Закону України «Про заставу», в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, а також в інших випадках, встановлених законом, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Згідно п.1 ч.1 ст.593 ЦК України, право застави припиняється у разі припинення зобов`язання, забезпеченого заставою.

Відповідно до ст.28 Закону України «Про заставу», застава припиняється, зокрема, з припиненням забезпеченого заставою зобов`язання.

Відповідно до п.6.4 договору застави, застава припиняється у відповідній частині з припиненням забезпеченого заставою зобов`язання.

Оскільки зобов`язання сторін по договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Рент УМБ» від 24.02.2021 є припиненими у зв`язку з розірванням такого договору з 29.07.2022 пов`язаним з односторонньою відмовою ОСОБА_1 , як продавця, від цього договору у повному обсязі, то суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що іпотека та застава, які забезпечували виконання зобов`язань по вказаному договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Рент УМБ», у відповідності до наведених вище приписів законодавства та положень п.4.3 іпотечного договору й п.6.4 договору застави, - також є припиненими.

За приписами ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Згідно ст.321 ЦК України, право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні; особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійснені лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно п.9 ч.1 ст.34 Закону України «Про нотаріат», нотаріуси вчиняють, зокрема, такі нотаріальні дії - накладають та знімають заборону щодо відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно), що підлягає державній реєстрації.

Відповідно до ст.74 Закону України «Про нотаріат», одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна.

Згідно ч.4 ст.31-2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація припинення обтяження речових прав у результаті зняття нотаріусом заборони на відчуження нерухомого майна відповідно до Закону України «Про нотаріат» проводиться нотаріусом, яким знято відповідну заборону на відчуження нерухомого майна, одночасно з її зняттям.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі, зокрема, судового рішення щодо набуття, зміни або припинення обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили.

Згідно п.5.1 Глави 15 Розділу II «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012, нотаріус знімає заборону відчуження майна за рішенням суду.

Таким чином, ефективним способом захисту невизнаного та оспорюваного Компанією «Маліеро Лімітед» права ОСОБА_1 є саме зняття заборони відчуження нерухомого майна та виключення відповідних записів з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек.

Щодо позовних вимог Компанії «Маліеро Лімітед» за первісним позовом, колегія суддів зазначає наступне.

Компанія «Маліеро Лімітед» просить розірвати спірний договір з 24.02.2022 у зв`язку з істотною зміною обставин та привести сторони у попередній стан, який існував до моменту укладення договору до 24.02.2022.

Згідно зі ст.651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Згідно чч.2, 3 ст.653 ЦК України, у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Тобто, розірвання договору припиняє його дію лише на майбутнє.

Відповідно до ч.1 ст.631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Відповідно, розірвано може бути лише чинний (такий, що діє на час звернення до суду з позовом та на час прийняття відповідного судового рішення) договір (відповідний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 07.08.2018 у справі №910/7981/17).

Згідно зі ст.ст.598, 599 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом; припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом; зобов`язання припиняється також виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч.3 ст.615 ЦК України внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов`язання або воно припиняється.

Колегією суддів вже було встановлено, спірний Договір від 24.02.2021 є розірваним з 29.07.2022 у зв`язку з односторонньою відмовою ОСОБА_1 , як продавця, від цього договору, внаслідок чого правовідносини сторін за вказаним договором є припиненими з 29.07.2022.

Тобто, на момент подання Компанією «Маліеро Лімітед» позову про розірвання договору останній вже був розірваний.

За вказаних обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що вимога позивача про розірвання Договору від 24.02.2021 з 24.02.2022 у зв`язку з істотною зміною обставин та приведення сторін у попередній стан, який існував до моменту укладення договору задоволенню не підлягає, адже договір не може бути повторно розірваним, а отже відсутні підстави для оцінки доводів позивача за первісним позовом по суті.

Щодо апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Миколаївської області від 14.03.2024 по справі №915/386/22, колегія суддів зазначає наступне.

В мотивувальній частині рішення Господарського суду Миколаївської області від 14.03.2024 по справі №915/386/22 дійсно міститься наступний абзац:

«З наявних в матеріалах справи доказів, а саме розписок ОСОБА_1 від 20.08.2021, 16.09.2021, 27.10.2021, 28.10.2021, 31.11.2021, 29.12.2021, 31.01.2022, 08.02.2022 про отримання від представника Компанії «Маліеро Лімітед» грошових коштів за оспорюваним договором купівлі-продажу, вбачається, що до лютого 2022 року Компанія «Маліеро Лімітед» належним чином виконувала свої зобов`язання по оспорюваному договору купівлі-продажу та сплачувала платежі, передбачені п.4.3 такого договору.»

Однак, колегія суддів вважає, що дані обставини не віднесені до предмета доказування у справі №916/386/22, оскільки при вирішенні спору у даній справі підлягають встановленню обставини належного чи неналежного виконання Компанією «Маліеро Лімітед» своїх зобов`язань перед ОСОБА_1 саме починаючи з лютого 2022 року, адже зустрічний позов ОСОБА_1 обґрунтовано саме розірванням договору у зв`язку з неналежним виконанням Компанією «Маліеро Лімітед» зобов`язань за лютий, березень, квітень, травень та червень 2022 року.

У даному випадку, посилання суду першої інстанції на розписки ОСОБА_1 від 20.08.2021, 16.09.2021, 27.10.2021, 28.10.2021, 31.11.2021, 29.12.2021, 31.01.2022, 08.02.2022 про отримання від представника Компанії «Маліеро Лімітед» грошових коштів не створюють для сторін даного спору преюдиційних обставин, а є фактично описом наявних в матеріалах справи доказів та дублюванням позицій сторін по справі.

На думку колегії суддів, наявність чи відсутність відповідного абзацу у тексті оскаржуваного рішення не створює жодних правових наслідків для сторін спору, а тому колегія суддів доходить до висновку про відсутність підстав для виключення такого абзацу з тексту рішення Господарського суду Миколаївської області від 14.03.2024 по справі №915/386/22.

Доводи апеляційних скарг також жодним чином не спростовують висновків, до яких дійшла колегія суддів та не доводять неправильність чи незаконність рішення, прийнятого судом першої інстанції.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994р., серія A, №303-A, п.29).

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Висновки апеляційного господарського суду.

Згідно статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Будь-яких підстав для скасування рішення Господарського суду Миколаївської області від 14.03.2024 по справі №915/386/22 за результатами його апеляційного перегляду колегією суддів не встановлено.

За вказаних обставин оскаржуване рішення Господарського суду Миколаївської області від 14.03.2024 по справі №915/386/22 підлягає залишенню без змін, а апеляційні скарги залишенню без задоволення із віднесенням витрат на оплату судового збору за подачу апеляційних скарг на апелянтів.

Керуючись статтями 269-271, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Миколаївської області від 14.03.2024 по справі №915/386/22 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Компанії «Маліеро Лімітед» на рішення Господарського суду Миколаївської області від 14.03.2024 по справі №915/386/22 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Миколаївської області від 14.03.2024 по справі №915/386/22 залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційних скарг покласти на апелянтів.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у випадках і строки, передбачені ст.ст. 287, 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 01.07.2024.

Головуючий К.В. Богатир

Судді: Л.В. Поліщук

І.Г. Філінюк