ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

28 червня 2024 року Справа № 926/617/24
За позовом ОСОБА_1

до відповідача Обслуговуючого кооперативу Товариства індивідуальних гаражів № 10

про визнання недійсними рішення загальних зборів членів правління кооперативу

Суддя Проскурняк О.Г.

Секретар судового засідання Гончар А.Ю.

Представники сторін:

Від позивача адвокат Загарія О.Д.

Від відповідача адвокат Чорна С.О.

СУТЬ СПОРУ: ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Чернівецької області із позовом до відповідача Обслуговуючого кооперативу Товариства індивідуальних гаражів № 10 про визнання недійсними рішення загальних зборів членів правління кооперативу.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 посилається на те, що 14 травня 1993 року позивача прийнято в члени Обслуговуючого кооперативу "Товариства індивідуальних гаражів № 10", видано ордер № 417 на стоянку автомобіля в гаражі № 242.

В подальшому, рішенням зборів членів правління Обслуговуючого кооперативу "Товариства індивідуальних гаражів № 10" від 24 грудня 2015 року, оформлене протоколом №1 виключено ОСОБА_1 із членів товариства, а замість нього прийнято в члени ОСОБА_2 . Рішення зборів членів правління Обслуговуючого кооперативу "Товариства індивідуальних гаражів № 10" прийнято на підставі заяви позивача від 10 листопада 2015 року, згідно змісту якої ОСОБА_1 продав свій гараж ОСОБА_2 та просить виключити його із членів товариства.

Позивач вказує, що заяви про виключення з членів Товариства не писав та гараж не продавав, а відтак вважає, що його безпідставно та незаконно виключено з членів товариства, що і стало підставою для звернення до суду.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26 лютого 2024 року, судову справу № 926/617/24 передано на розгляд судді Проскурняку О.Г.

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 27 лютого 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 19 березня 2024 року; витребувано у Обслуговуючого кооперативу Товариства індивідуальних гаражів № 10 докази, що мають значення у справі № 926/617/24.

Ухвалою суду від 19 березня 2024 року відкладено підготовче судове засідання на 04 квітня 2024 року.

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 04 квітня 2024 року відкладено підготовче судове засідання на 24 квітня 2024 року.

05 квітня 2024 року до суду надійшло письмове клопотання відповідача про закриття провадження у справі.

Вказане клопотання обґрунтоване тим, що спір є цивільно-правовим, на думку відповідача, оскільки стосується купівлі-продажу гаражу, на підставі угоди, укладеної між двома фізичними особами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (нині Катинським А.М.) та підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Ухвалою суду від 24 квітня 2024 року продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів; в судовому засіданні оголошено перерву до 27 травня 2024 року.

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 27 травня 2024 року закрито підготовче провадження у справі № 926/617/24; призначено справу до розгляду по суті на 25 червня 2024 року.

Адвокат позивача та представник відповідача в судовому засіданні 25 червня 2024 року виклали свою правову позицію та доводи, якими сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення.

Розглянувши клопотання адвоката відповідача про закриття провадження у справі, заслухавши думку представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні означеного клопотання з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1, 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до частини 5 статті 63 Господарського кодексу України, корпоративне підприємство утворюється, як правило, двома або більше засновниками за їх спільним рішенням (договором), діє на основі об`єднання майна та/або підприємницької чи трудової діяльності засновників (учасників), їх спільного управління справами, на основі корпоративних прав, у тому числі через органи, що ними створюються, участі засновників (учасників) у розподілі доходів та ризиків підприємства. Корпоративними є кооперативні підприємства, підприємства, що створюються у формі господарського товариства, а також інші підприємства, в тому числі засновані на приватній власності двох або більше осіб.

Особливості створення кооперативів та ведення господарської діяльності обслуговуючими кооперативами визначається Законом України Про кооперацію.

За змістом положень статей 2,6,9 цього Закону кооператив є юридичною особою, державна реєстрація якого проводиться в порядку, передбаченому законом. Відповідно до завдань та характеру діяльності кооперативи поділяються на такі типи: виробничі, обслуговуючі та споживчі. За напрямами діяльності кооперативи можуть бути сільськогосподарськими, житлово-будівельними, садово-городніми, гаражними, торговельно-закупівельними, транспортними, освітніми, туристичними, медичними тощо

Обслуговуючий кооператив це кооператив, який утворюється шляхом об`єднання фізичних та/або юридичних осіб для надання послуг переважно членам кооперативу, а також іншим особам з метою провадження їх господарської діяльності. Обслуговуючі кооперативи надають послуги іншим особам в обсягах, що не перевищують 20 % загального обороту кооперативу. Обслуговуючий кооператив надає послуги своїм членам, не маючи на меті одержання прибутку (статті 2, 23 Закону України Про кооперацію).

Таким чином, обслуговуючий кооператив незалежно від напряму його діяльності є господарською організацією юридичною особою, яка здійснює некомерційну господарську діяльність з моменту державної реєстрації на підставі закону та свого статуту.

За змістом наведених норм корпоративні права характеризуються тим, що особа, яка є учасником (засновником, акціонером, членом) юридичної особи має право на участь в управлінні господарською організацією та інші правомочності, передбачені законом і статутними документами.

Згідно з положеннями статті 12 Закону України «Про кооперацію» основними правами члена кооперативу є, зокрема, участь у господарській діяльності кооперативу, а також в управлінні кооперативом, право голосу на його загальних зборах, право обирати і бути обраним в органи управління; користування послугами кооперативу; право вносити пропозиції щодо поліпшення роботи кооперативу, усунення недоліків у роботі його органів управління та посадових осіб; право звертатися до органів управління та органів контролю за діяльністю кооперативу, посадових осіб кооперативу із запитами, пов`язаними з членством у кооперативі, діяльністю кооперативу та його посадових осіб, одержувати письмові відповіді на свої запити.

Велика Палата Верховного Суду у постановах від 06.04.2021 у справах №910/4998/20 та №910/10011/19 дійшла висновку висновку, що спори пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності юридичної особи є корпоративними в розумінні п.3 ч.1 ст.20 ГПК незалежно від того, чи є позивач та інші учасники справи акціонерами (учасниками) юридичної особи, і мають розглядатися за правилами ГПК.. На думку колегії суддів касаційного суду, такий висновок розширює поняття корпоративних прав згідно зі ст.167 ГКУ і може мати наслідком застосування норм корпоративного права (у матеріальноправовому розумінні) щодо всіх учасників спорів, пов`язаних зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності юридичної особи, зокрема й непідприємницьких організацій і товариств.

ВП ВС зазначає, що вирішуючи процесуальні питання юрисдикційності спору та застосувавши тлумачення п.3 ч.1 ст.20 ГПКУ як процесуальної норми, що визначає збірне поняття «корпоративним» будь-якого спору, який пов`язаний зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності юридичної особи, судом було акцентовано на тому, що таке поняття вживається «в розумінні» саме цієї норми. При розкритті змісту цієї процесуальної норми не застосовувалися положення матеріального права щодо визначення «корпоративних прав» згідно зі ст.167 ГКУ та не приймалося рішення щодо правильності застосування судами норм матеріального права, які підлягали застосуванню до спірних правовідносин.

Також, подібна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2019 року по справа № 509/577/18 та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 04 травня 2023 року по справі № 911/3656/20.

Предметом спору в даній справі є визнання недійним рішення загальних зборів членів правління кооперативу щодо виключення з членів кооперативу та позивач оскаржуючи означене рішення реалізує свої корпоративні права.

Враховуючи вищеивлкдаене, суд дійшов висновку відмовити у задоволенні клопотання адвоката відповідача про закриття провадження у справі, оскільки корпоративний спір підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Частиною 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу України визначено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно пункту 1, 2, 4, 5 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України, основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема, є верховенство права; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін; диспозитивність.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи. Право на справедливий судовий розгляд, що гарантується Статтею 6 § 1, має здійснюватися відповідно до норм закону, що передбачають наявність у сторін судового розгляду ефективного судового захисту з метою захисту їх цивільних прав (Рішення Європейського суду з прав людини у справі Белеш та інші проти Чеської Республіки).

25 червня 2024 року в судовому засіданні по розгляду справи по суті суд заслухав вступне слово сторін, з`ясовував обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідив в порядку, визначеному в підготовчому засіданні у справі, докази, якими вони обґрунтовуються та заслухав заключне слово учасників справи.

Згідно частини 1 статті 194 Господарського процесуального кодексу України, завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат.

При цьому, заслухавши пояснення сторін, суд дійшов висновку щодо необхідності залучення для участі у справі третьої особи та виникло питання щодо можливості призначення експертизи.

За приписами статтей 177, 182 Господарського процесуального кодексу України, завданням підготовчого провадження є, зокрема, визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішує питання про вступ у справу інших осіб; вирішує питання про призначення експертизи; здійснення інших дій, необхідних для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

Главою 6 Розділу ІІІ Господарського процесуального кодексу України не врегульовано питання щодо повернення суду першої інстанції до стадії підготовчого провадження після його закриття.

Разом з тим, згідно практики Верховного Суду, викладеної у постановах від 03.10.2019 у справі № 902/271/18 та від 16.02.2021 у справі № 922/2115/19, в ухвалі від 22.06.2021 у справі № 923/525/20 та постанові від 16.12.2021 у справі №910/7103/21 суди першої інстанції за наявності певних обставин можуть прийняти рішення про повернення до стадії підготовчого провадження після його закриття для вчинення тих чи інших процесуальних дій, які можуть бути реалізовані лише на стадії підготовчого провадження.

Суд, здійснюючи розгляд справи по суті встановив такі обставини, що не дозволяють справедливо, об`єктивно вирішити спір та дійти істини в даному спорі, а також необхідності залучення до участі у справі третьої особи та можливої призначення експертизи.

Відповідно до частини 4 статті 236 ГПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи вищевикладене, оскільки під час розгляд справи по суті встановлено, що правовідносини які слались між сторонами є складними і для вирішення спору необхідно встановити додаткові обставини, залучити до участі у справі третьої особи, зважаючи на те, що в силу положень ГПК України залучення до участі у справі третіх осіб може бути здійснено судом на стадії підготовки справи до розгляду, з метою справедливого та неупередженого вирішення справи та встановлення істини в даному спорі, суд дійшов висновку повернутися до розгляду справи у підготовчому провадженні.

Пунктом 1 частини 1 статті 177 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що завданнями підготовчого провадження є остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу.

Частинами 1, 4, 5 статті 50 ГПК України унормовано, що треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи. Про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог, мають процесуальні права та обов`язки, встановлені статтею 42 цього Кодексу.

Оскаржуваним Протоколом № 1 зборів членів Правління та Ревізійної комісії від 24 грудня 2015 року вирішено виключеити з членів кооперативу ОСОБА_1 та включити ОСОБА_2 .

Відтак, при вирішенні справи щодо визнання недійсним рішення загальних зборів членів правління кооперативу, рішення суду може вплинути на права та інтереси ОСОБА_2 ..

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку залучити до участі у справі третю особу, без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_2 .

Відповідно до статті 172 ГПК України встановлено, що позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Такий самий обов`язок покладається на позивача у разі залучення судом до участі у справі іншого відповідача, заміни неналежного відповідача, залучення або вступу у справу третьої особи.

Крім цього, суд звертає увагу сторін, що в судовому засіданні 25 червня 2024 року при оголошенні вступної та резолютивної частини ухвали, суд допустив помилку, та не зачитав наступну дату підготовчого судового засідання.

З метою залучення третьої особи та надання учасникам справи можливості для виконання вимог ухвали суду, реалізації свої прав та обов`язків визначених статтею 42 ГПК України, суд дійшов висновку призначити підготовче засідання на 12:00 29 липня 2024 року.

Керуючись статтями 2, 4, 50, 172, 177, 182, 183, 194, 231, 234, 235, 236, 255 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у задоволенні клопотання адвоката відповідача про закриття провадження у справі.

2. Повернутись до розгляду справи № 926/617/24 у підготовчому провадженні.

3. Підготовче засідання призначити на 12:00 29 липня 2024 року.

Засідання відбудеться у приміщенні Господарського суду Чернівецької області за адресою: м. Чернівці, вул. О. Кобилянської, 14, другий поверх, зал судових засідань № 2, телефон 52-47-40.

4. Залучити до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 (паспорт НОМЕР_1 виданий Садгірським РВ УМВС України в Чернівецькій області, РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 )

5. Зобов`язати позивача: направити третій особі копію позовної заяви та доданих до неї документів у спосіб встановлений ГПК України. Докази надіслання надати суду для залучення до матеріалів справи.

6. Третій особі надати суду: письмові пояснення на позов.

7. Зобов`язати третю особу: направити учасникам справи копії письмових пояснень у спосіб передбачений Господарським процесуальним кодексом України. Докази надіслання надати суду для залучення до матеріалів справи.

8. До наступного судового засідання, сторонам подати питання для розгляду судом питання щодо призначення чи не призначення судової почеркознавчої експертизи по копіям документів.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://cv.arbitr.gov.ua/sud5027/

Повний текст ухвали складено та підписано 28 червня 2024 року.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 254-257 ГПК України.

Суддя О.Г. Проскурняк