РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

03.07.2024Справа № 910/18621/23
Суддя Господарського суду міста Києва Стасюк С.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін матеріали справи

за позовом Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Найснет Плюс"

про стягнення 174 910,40 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство "Київжитлоспецексплуатація" (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Найснет Плюс" (відповідач) про стягнення 174 910,40 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за Договором про встановлення сервітуту № ТМ-02-С/107 від 06.02.2012 в частині здійснення оплати за користування об`єктами розміщення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.12.2023 відкрито провадження у справі № 910/18621/23, вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін (без проведення судового засідання); визначено сторонам у справі строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень на відповідь на відзив.

Про розгляд Господарським судом міста Києва справи № 910/17550/23 позивач та відповідач повідомлялися належним чином.

Відповідач письмового відзиву не надав.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведені положення, господарський суд зазначає, що сторони не були позбавлені права та можливості самостійно ознайомитись з ухвалою суду, в якій зазначено відомості щодо його провадження, яке є у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Враховуючи належне повідомлення сторін про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику їх уповноважених представників, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами.

Згідно із частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

06.02.2012 між Комунальним підприємством «Київжитлоспецексплуатація» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Найснет Плюс» укладено Договір № 02-C/107 про встановлення сервітуту (далі - Договір).

Додатковою угодою № 1 від 03.10.2012 до Договору вносились зміни щодо розміру плати та адресного переліку будинків розміщення телекомунікаційних мереж.

31.12.2014 року між сторонами підписано додаткову угоду № 2 згідно якої сторони домовилися викласти договір в новій редакції та підписали Додаток № 1 до Договору, а також у Додатках № 2 та № 3 погодили зразки актів розміщення та закінчення розміщення обладнання на умовах сервітуту. Згідно зазначеної додаткової угоди номер договору змінився на № TM-02-C/107.

Згідно з п. 1.1, 1.2 Договору сервітуарію - відповідачу надано право обмеженого користування будівлями комунальної власності (надалі - об`єкт розміщення), що знаходяться за адресами зазначеними в Додатку № 1 до Договору для розміщення сервітуарієм телекомунікаційних мереж, комплексу технічних засобів телекомунікацій , призначених для маршрутизації, комутації. передавання та/або приймання знаків, сигналів, письмового тексту, зображень та звуків або повідомлень будь якого роду по проводових, оптичних чи інших електромагнітних систем, між кінцевим обладнанням, крім радіотехнічних (надалі - обладнання).

Згідно з п. 3.1 Договору сервітуарій зобов`язується вносити підприємству - позивачу, щомісячну плату за користування об`єктом розміщення, відповідно до умов Договору.

Пунктами 3.2, 3.3 Договору передбачено, що розрахунок щомісячної плати за кожен об`єкт розміщення та в цілому за Договором наводиться в Додатку № 1 до даного Договору; щомісячний розмір плати за даним Договором сплачується у якості передоплати та визначається на підставі рахунку.

Відповідно до п. 3.3. Договору в редакції: Додаткової угоди № 1 від 31.12.2014 загальний розмір плати за Договором становить 3 429,60 грн., в тому числі ПДВ 571,60 грн.

Пунктом 3.4 Договору визначено, що плата сплачується сервітуарієм протягом 7 банківських днів з моменту отримання рахунку від підприємства.

Пунктом 3.5 Договору встановлено, що нарахування плати починається з дати укладення Договору та припиняється з дня підписання сторонами Акту закінчення розміщення обладнання на умовах сервітуту, зразок якого наведено в Додатку № 3 до Договору.

Згідно з п. 4.1.1. Договору відповідач зобов`язується своєчасно та повному обсязі вносити плату за цим Договором, у тому числі у разі внесення змін в складові розрахунків плати.

Відповідно до п. 9.1. Договору даний Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2015 року.

Пунктом 9.2. Договору визначено, що у разі, якщо одна із сторін не повідомить іншу за один календарний місяць до закінчення терміну дії Договору, Договір вважається пролонгованим на 1 (один) календарний рік на тих же самих умовах.

Згідно з п. 3.3 Договору відповідачу були направлені рахунки за Договором: № 1762 від 01.05.2019, № 2116 від 01.06.2019, № 2530 від 01.07.2019, № 2901 від 01.08.2019, № 3297 від 01.01.2019, № 3684 від 01.10.2019, № 4058 від 01.11.2019, № 4461 від 01.12.2019, № 140 від 01.01.2020, № 515 від 01.02.2020, № 887 від 01.03.2020, № 1249 від 01.04.2020, № 1586 від 01.05.2020, № 1982 від 01.06.2020, № 2307 від 01.07.2020, № 2714 від 01.08.2020, № 3055 від 01.09.2020, № 3453 від 01.10.2020, № 3812 від 01.11.2020, № 4181 від 01.12.2020, № 112 від 01.01.2021, № 474 від 01.02.2021, № 865 від 01.03.2021, № 1221 від 01.04.2021, № 1579 від 01.05.2021, № 1937 від 01.06.2021, № 2283 від 01.07.2021, № 2638 від 01.08.2021, № 2984 від 01.09.2021, № 3316 від 01.10.2021, № 3627 від 01.11.2021, № 3980 від 01.12.2021, № 103 від 01.01.2022, № 431 від 01.02.2022, № 793 від 01.03.2022, № 1197 від 01.04.2022, № 1508 від 01.05.2022, № 1834 від 01.06.2022, № 2162 від 01.07.2022, № 2491 від 01.08.2022, № 2924 від 01.09.2022, № 3067 від 01.10.2022, № 3729 від 01.12.2022, № 698 від 01.01.2023, № 416 від 01.02.2023, № 750 від 01.03.2023, № 1068 від 01.04.2023, № 1390 від 01.05.2023, № 1712 від 01.06.2023, № 2029 від 01.07.2023, № 2360 від 01.08.2023, що підтверджується копіями чеків та списків згрупованих поштових відправлень.

Позивач зазначає, що відповідачем не виконуються взяті на себе зобов`язання за Договором щодо здійснення своєчасної плати, у зв`язку з чим за період з 01.05.2019 по 31.08.2023 за відповідачем рахується заборгованість у розмірі 174 910,40 грн., що і стало підставою для звернення до суду.

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною першою статті 401 Цивільного кодексу України визначено, що право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом.

Сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду (частина 1 статті 402 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частин 1-3 статті 403 Цивільного кодексу України, сервітут визначає обсяг прав щодо користування особою чужим майном. Сервітут може бути встановлений на певний строк або без визначення строку. Особа, яка користується сервітутом, зобов`язана вносити плату за користування майном, якщо інше не встановлено договором, законом, заповітом або рішенням суду.

Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За положеннями пункту 3.3. Договору в редакції: Додаткової угоди № 1 від 31.12.2014 загальний розмір плати за Договором становить 3 429,60 грн., в тому числі ПДВ 571,60 грн.

Пунктом 3.4 Договору визначено, що плата сплачується сервітуарієм протягом 7 банківських днів з моменту отримання рахунку від підприємства.

Судом встановлено, що строк оплати за Договором за період з 01.05.2019 по 31.08.2023 є таким, що настав.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач не здійснив оплату наданих позивачем послуг за період з 01.05.2019 по 31.08.2023, у результаті чого на момент звернення до суду існує прострочена заборгованість у розмірі 174 910,40 грн.

Матеріали справи не містять доказів оплати відповідачем вказаної суми заборгованості.

За приписами ст. 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Підсумовуючи наведене, суд задовольняє позовні вимоги Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація" у повному обсязі.

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача.

Керуючись ст. 74, 76-80, 129, 236, 237, 238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Найснет Плюс" про стягнення 174 910,40 грн. - задовольнити повністю.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Найснет Плюс" (04086, місто Київ, вулиця Петропавлівська, будинок 34-А, ідентифікаційний код 35726575) на користь Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація" (01001, м. Київ, вул. Володимирська, 51-А, ідентифікаційний код 03366500) 174 910 (сто сімдесят чотири тисячі дев`ятсот десять) грн. 40 коп. заборгованості, 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст складено 03.07.2024.

Суддя С. В. Стасюк