ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" липня 2024 р.м. Одеса Справа № 916/1126/24

Господарський суд Одеської області у складі судді Литвинової В.В., за участю секретаря судового засідання Крутькової В.О., розглянувши у відкритому засіданні справу

за позовом ОСОБА_1

до відповідача: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ГВОЗДИЧНИЙ-ТІНИСТА" (вул. Тіниста, 10, м. Одеса, Одеська область, 65009)

про визнання недійсним та скасування рішення

за участю представників:

від позивача - Бочевар М.

від відповідача - Дябло Г.

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ГВОЗДИЧНИЙ-ТІНИСТА" про визнання недійсним та скасування рішення загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ГВОЗДИЧНИЙ-ТІНИСТА", оформлене протоколом зборів співвласників багатоквартирного будинку за місцезнаходженням вул. Тіниста, 10, Гвоздичний провулок 3, Гвоздичний провулок 3А, від 24 січня 2020 року, в частині питання 3 порядку денного "Затвердження кошторису ОСББ "Гвоздичний-Тіниста" на рік" та питання 4 порядку денного "Затвердження внесків та платежів співвласників ОСББ "Гвоздичний-Тіниста" на утримання будинків".

Ухвалою від 25.03.2024 відкрито провадження у справі, підготовче засідання призначено на "24" квітня 2024 р. о 12:00.

Відповідач отримав ухвалу 25.03.2024 в електронному кабінеті, що підтверджується довідкою.

Відповідач подав до суду 24.04.2024 клопотання про продовження строку для подання відзиву, посилаючись на неотримання ухвали.

Суд ухвалою від 24.04.2024 відхилив посилання відповідача на неотримання ухвали, оскільки матеріалами справи підтверджується отримання ним ухвали в електронному кабінеті. Разом з тим, суд керуючись ст. 119 ГПК України, з метою надання можливості відповідачу подати відзив, встановив йому строк для подання відзиву до 08.05.2024.

З огляду на викладене, ухвалою від 24.04.2024 суд також продовжив строк підготовчого провадження та призначив підготовче засідання у справі на "29" травня 2024 р. о 14:30.

03.05.2024 відповідач подав відзив, яким просить відмовити в задоволенні позову.

22.05.2024 від позивача надійшла відповідь на відзив, якою позивач наполягає на задоволенні позову.

29.05.2024 від відповідача надійшли заперечення разом з доказами, щодо яких він просить суд поновити строк для їх подання. Суд прийняв до розгляду заперечення та поновив строк для подання доказів відповідно до ст. 119 ГПК України в засіданні 29.05.2024.

Ухвалою від 29.05.2024 суд закрив підготовче провадження, призначено розгляд справи по суті на 26.06.2024.

Розглянувши матеріали справи, суд

встановив:

ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 (загальною площею 88 кв м) на підставі договору купівлі-продажу від 22.02.2000, посвідченого приватним нотаріусом Шостої Одеської державної нотаріальної контори Гнатюк Т.А.

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Гвоздичний - Тіниста" є юридичною особою, зареєстрованою у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 23.06.2016.

Матеріалами справи підтверджується, що 08.06.2016 були проведені установчі збори ОСББ "Гвоздичний - Тіниста", на яких прийнято рішення, оформлене протоколом № 1.

Позивачка зазначає в позові, що її не повідомляли про проведення цих зборів.

Однак, суд не бере до уваги ці посилання, оскільки це не стосується предмету спору, тому що рішення, оформлене протоколом № 1 від 08.06.2016, не оспорюється позивачем.

Рішенням Установчих зборів ОСББ "Гвоздичний - Тіниста" від 08.06.2016 року було затверджено Статут ОСББ "Гвоздичний - Тіниста".

У відповідності до статті 1 розділу І Статуту ОСББ "Гвоздичний - Тіниста" створено власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирних будинків, що розташовані за місцезнаходженням:

АДРЕСА_2 ;

АДРЕСА_3 .

24.01.2020 були проведені збори співвласників багатоквартирних будинків за вищезазначеними адресами ОСББ "Гвоздичний - Тіниста", на яких прийнято рішення, оформлене протоколом від 24.01.2020.

Статтею 4 Закону України Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (в редакції станом на 24.01.2020) об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами.

Об`єднання створюється як непідприємницьке товариство для здійснення функцій, визначених законом. Порядок надходження і використання коштів об`єднання визначається цим Законом та іншими законами України.

Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обгрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

Господарче забезпечення діяльності об`єднання може здійснюватися власними силами об`єднання (шляхом самозабезпечення) або шляхом залучення на договірних засадах суб`єктів господарювання.

Об`єднання є неприбутковою організацією і не має на меті одержання прибутку для його розподілу між співвласниками.

Об`єднання відповідає за своїми зобов`язаннями коштами і майном об`єднання, від свого імені набуває майнові і немайнові права та обов`язки, виступає позивачем та відповідачем у суді. Об`єднання не несе відповідальності за зобов`язаннями співвласників.

В протоколі від 24.01.2020 зазначено загальна кількість співвласників багатоквартирних будинків 288 осіб, загальна площа всіх квартир та нежитлових приміщень:

АДРЕСА_4 - 3527,7 кв м,

Україна, м.Одеса, вулиця Тіниста, будинок 10 7105,5 кв м

У зборах взяли участь особисто та/або через представників 59 осіб, яким належать площа за адресою:

АДРЕСА_5 - 887,79кв м,

Україна, м.Одеса, вулиця Тіниста, будинок 10 1325,57 кв м.

У письмовому опитуванні взяли участь особисто та/або через представників:

провулок Гвоздичний, будинок 3 23 особи -1453,7 кв м,

провулок Гвоздичний, будинок 3А - 42 особи- 1905,67кв м,

м.Одеса, вулиця Тіниста, будинок 10 77 осіб -3563,7 кв м.

В протоколі зазначено порядок денний:

1)Організаційні питання проведення зборів.

2)Звіт про роботу правління ОСББ "Гвоздичний-Тіниста" за 2019 рік.

3)Затвердження кошторису ОСББ "Гвоздичний-Тіниста" на 2020 рік.

4)Про встановлення розміру внесків для утримання та експлуатації будинків та прибудинкової території ОСББ "Гвоздичний-Тіниста" та порядку їх сплати.

5)Про надання правлінню ОСББ повноважень на укладання колективних договорів з Філією "ОДЕСЛІФТ" ПАТ "Виробничого об`єднання "СТАЛЬКАНАТ-СІЛУР", з ТОВ "ТВ-СЕРРУС", з Південним РЕМ АТ "Одесаобленерго".

6)Затвердження штатного розкладу ОСББ "Гвоздичний-Тіниста".

7)Вибори нового складу правління ОСББ "Гвоздичний-Тіниста".

8)Про відкликання та обрання членів Ревізійної комісії ОСББ "Гвоздичний- Тіниста".

Протокол від 24.01.2020 року підписали голова зборів Скрипников Б.Г. та секретар зборів Фурман С.К.

Щодо питання 3 порядку денного Затвердження кошторису ОСББ "Гвоздичний-Тіниста" на 2020 рік прийнято рішення затвердити кошторис ОСББ на 2020 рік в розмірі 855193,44грн. Надати повноваження правлінню ОСББ у разі зміни ціни, тарифи на роботи, послуги, витрати на які передбачені кошторисом, змінити кошторис на відповідну суму рішенням правління ОСББ. Правління повідомляє співвласників про прийняте рішення не пізніше ніж за 14 днів до вступу його у силу. Підсумки голосування:

провулок Гвоздичний, будинок 3 за - 38 осіб - 2397,9 кв м (що становить 68,21% від загальної площі будинку 3515,40 кв м), проти 1- 69,6 кв м,

АДРЕСА_6 - за - 55 осіб 2510,26 кв м (що становить 71,16% від загальної площі будинку 3527,70 кв м), проти 5 осіб - 283,2 кв м,

м.Одеса, вулиця Тіниста, будинок 10 за - 100 осіб 4813,37 кв м (що становить 67,74% від загальної площі будинку 7105,50 кв м), проти - 2 особи - 75,9 кв м.

Щодо питання 4 порядку денного Про встановлення розміру внесків для утримання та експлуатації будинків та прибудинкової території ОСББ "Гвоздичний-Тіниста" та порядку їх сплати прийнято рішення встановити внески для утримання та експлуатації будинків та прибудинкової території з 01.03.2020 у розмірі 4,82 грн за 1 кв м загальної площі квартири, приміщення для співвласників першого поверху та у розмірі 5,1 грн за 1 кв м загальної площі квартири, приміщення для 2-9 поверхів. У разі зміни кошторису рішенням правління ОСББ розмір внесків змінюється на відповідну суму, але не більше ніж на 0,50 грн за 1 кв м. Правління повідомляє власників про прийняте рішення за 14 днів до його вступу. Внески до ремонтного фонду кожного будинку накопичуються на відповідному окремому рахунку, що відкритий ОСББ для цього будинку. Внески сплачуються щомісячно до 10 числа поточного місяця за попередній. За несвоєчасну оплату співвласник сплачує пеню в розмірі 0,01 % за кожен день прострочення (в разі ухвалення такого рішення).

Підсумки голосування:

провулок Гвоздичний, будинок 3 за - 37 осіб - 2368,65 кв м (67,40%), проти 2- 98,85 кв м,

АДРЕСА_6 - за 55 осіб 2510,26 кв м (71,16%), проти 5 осіб - 283,2 кв м,

м.Одеса, вулиця Тіниста, будинок 10 за - 100 осіб 4809,37 кв м (67,68%), проти - 2 особи - 79,9 кв м.

Позивач - ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про визнання недійсним та скасування рішення загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ГВОЗДИЧНИЙ-ТІНИСТА", оформлене протоколом зборів співвласників багатоквартирного будинку за місцезнаходженням вул. Тіниста, 10, Гвоздичний провулок 3, Гвоздичний провулок 3А, від 24 січня 2020 року, в частині питання 3 порядку денного "Затвердження кошторису ОСББ "Гвоздичний-Тіниста" на рік" та питання 4 порядку денного "Затвердження внесків та платежів співвласників ОСББ "Гвоздичний-Тіниста" на утримання будинків".

Згідно з положеннями ст.16 ЦК України та ст.20 ГК України права та законні інтереси позивача можуть бути захищені у передбачений ними спосіб, а також іншими способами, передбаченими законом.

Позивачем не наведено положень законодавства, які б передбачали такий спосіб захисту порушеного права як одночасне визнання недійсним та скасування, зокрема, рішення загальних зборів ОСББ. За своєю правовою суттю такі вимоги як "визнання рішення недійсним" та "скасування рішення" є альтернативними, оскільки мають різні правові наслідки, зокрема, через різницю у часі дії такого акту .

Так, у разі визнання акту недійсним, у суду немає правових підстав його скасовувати, оскільки визнання його недійсним означає, що він не породив наслідків з дня його вчинення. Скасування ж акту означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом в постанові від 22.08.2018 у справі № 925/715/17.

Рішення загальних зборів є актом ненормативного характеру (індивідуальним актом), тобто офіційним письмовим документом, що породжує певні правові наслідки, які спрямовані на регулювання господарських відносин і мають обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин. Підставами для визнання правових актів індивідуальної дії (ненормативних актів) незаконними (недійсними) є невідповідність їх вимогам чинного на час його видання (затвердження) законодавства, в тому числі Конституції України, та/або визначеній законом компетенції органу, який видав (затвердив) цей акт (постанова ВС від 20.03.2018 у справі №916/375/17)

Для визнання недійсним рішення загальних зборів необхідно встановити факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів учасника (в даному випадку власника квартири - позивача). Якщо за результатами розгляду справи факт такого порушення не встановлений, господарський суд не має підстав для задоволення позову. Не всі порушення законодавства, допущені під час скликання та проведення загальних зборів юридичної особи, є підставами для визнання недійсними прийнятих ними рішень.

З огляду на викладене, суд враховує, що позивач посилається на порушення, які були допущені під час прийняття спірного рішення, які можуть бути підставою для визнання його недійсним, тому в частині позовних вимог про скасування питання 3, 4 порядку денного рішення загальних зборів ОСББ Гвоздичний-Тіниста від 24.01.2020 слід відмовити.

Відповідно до ст. 10 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" (в редакції станом на час прийняття спірного рішення 24.01.2020) органами управління об`єднання є загальні збори співвласників, правління, ревізійна комісія об`єднання.

Вищим органом управління об`єднання є загальні збори.

Загальні збори скликаються і проводяться в порядку, передбаченому цим Законом для установчих зборів, правлінням об`єднання або ініціативною групою з не менш як трьох співвласників.

Загальні збори скликаються не рідше одного разу на рік.

Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників.

Рішення загальних зборів оприлюднюється. У передбачених статутом або рішенням загальних зборів випадках воно може бути надане співвласникам під розписку або направлене поштою (рекомендованим листом).

Співвласники мають право знайомитися з рішеннями (протоколами) загальних зборів, затвердженими такими рішеннями документами та робити з них копії.

Рішення загальних зборів може бути оскаржене в судовому порядку.

До виключної компетенції загальних зборів співвласників відноситься:

затвердження статуту об`єднання, внесення змін до нього;

обрання членів правління об`єднання;

питання про використання спільного майна;

затвердження кошторису, балансу об`єднання та річного звіту;

попереднє (до їх укладення) погодження умов договорів, укладених на суму, що перевищує зазначену в статуті об`єднання, договорів, предметом яких є цінні папери, майнові права або спільне майно співвласників чи їх частина;

визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників;

прийняття рішення про реконструкцію та ремонт багатоквартирного будинку або про зведення господарських споруд;

визначення розміру матеріального та іншого заохочення голови та членів правління;

визначення обмежень на користування спільним майном;

обрання та відкликання управителя, затвердження та зміна умов договору з управителем, прийняття рішення про передачу функцій з управління спільним майном багатоквартирного будинку повністю або частково асоціації;

прийняття рішень про заснування інших юридичних осіб або участь у товариствах.

За рішенням загальних зборів можуть бути обрані представники від об`єднання, яким зборами надаються відповідні повноваження щодо оперативного вирішення нагальних питань шляхом скликання зборів представників. Статутом визначаються порядок скликання та голосування, перелік питань, які можуть вирішуватися зборами представників.

Збори представників не можуть вирішувати питання, які стосуються майнових прав співвласників, погіршують умови використання майна або умови проживання.

Кожний співвласник (його представник) під час голосування має кількість голосів, пропорційну до частки загальної площі квартири або нежитлового приміщення співвласника у загальній площі всіх квартир та нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку. Якщо одна особа є власником квартир (квартири) та/або нежитлових приміщень, загальна площа яких становить більш як 50 відсотків загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, кожний співвласник має один голос незалежно від кількості та площі квартир або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності.

Статутом об`єднання може бути встановлено інший порядок визначення кількості голосів, що належать кожному співвласнику на загальних зборах.

Рішення про визначення переліку та розмірів внесків і платежів співвласників, порядок управління та користування спільним майном, передачу у користування фізичним та юридичним особам спільного майна, а також про реконструкцію та капітальний ремонт багатоквартирного будинку або зведення господарських споруд вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало не менш як дві третини загальної кількості усіх співвласників, а в разі якщо статутом не передбачено прийняття таких рішень, - більшістю голосів. З інших питань рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало більше половини загальної кількості співвласників.

Якщо в результаті проведення загальних зборів для прийняття рішення не набрано кількості голосів "за" або "проти", встановленої частиною чотирнадцятою цієї статті, проводиться письмове опитування серед співвласників, які не голосували на загальних зборах. Письмове опитування співвласників проводиться протягом 15 календарних днів з дати проведення загальних зборів. Якщо протягом цього строку необхідну кількість голосів "за" не набрано, рішення вважаються неприйнятими.

Рішення приймається шляхом поіменного голосування. Під час підрахунку голосів враховуються і голоси, подані співвласниками під час проведення загальних зборів, і голоси, подані під час письмового опитування. Рішення оформляється особистим підписом кожного, хто проголосував, із зазначенням результату голосування ("за" чи "проти").

Для керівництва поточною діяльністю об`єднання обирається правління. Правління має право приймати рішення з питань діяльності об`єднання, визначених статутом.

Правління є виконавчим органом об`єднання і підзвітне загальним зборам.

Порядок обрання та відкликання членів правління, їх кількісний склад та строки обрання встановлюються загальними зборами.

Згідно з ст. 6 Закону України Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" повідомлення про проведення установчих зборів направляється ініціативною групою не менше ніж за 14 днів до дати проведення установчих зборів. Повідомлення направляється в письмовій формі і вручається кожному співвласнику під розписку або шляхом поштового відправлення (рекомендованим листом). У повідомленні про проведення установчих зборів зазначається, з чиєї ініціативи скликаються збори, місце і час проведення, проект порядку денного.

Верховний Суд в постанові від 18.10.2023 у справі № 924/1225/21 звернув увагу на те, що:

138. Верховний Суд у постанові від 20.04.2023 у справі №914/2547/21 зазначив, що розглядаючи спір про визнання недійсними рішень загальних зборів з підстав порушень, допущених під час скликання та проведення загальних зборів, суд повинен встановити факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів позивача. Також суд повинен у кожному конкретному випадку оцінити характер порушення, враховуючи баланс інтересів як позивача, так й інших співвласників ОСББ. Інтереси окремого власника можуть не збігатися з інтересами інших співвласників багатоквартирного будинку. Тому, вирішуючи питання щодо визнання недійсними рішення загальних зборів, суди мають враховувати баланс інтересів усіх співвласників та самого ОСББ, уникати зайвого втручання в питання діяльності ОСББ, які вирішуються загальними зборами співвласників

139. Верховний Суд у постанові від 08.02.2022 у справі №918/964/20 вказав на необхідність врахування принципу пропорційності - справедливої рівноваги (балансу) між інтересами співвласників багатоквартирного будинку, які реалізують свої права на участь в управлінні ОСББ, і які були присутні на загальних зборах, та інтересами позивача.

140. Верховний Суд у постанові від 16.08.2023 у справі №904/1711/22 вказав, що ОСББ є неприбутковою організацією, яка на відміну від господарських товариств при проведенні зборів, в тому числі і шляхом письмового опитування, як правило не користується кваліфікованою правовою допомогою, через що можливими є незначні процедурні помилки в організації та проведенні зборів, які не повинні слугувати підставою для скасування рішень ОСББ з питань спільного управління майном. Крім того, на відміну від господарських товариств з невеликою кількістю учасників в ОСББ є певна, і часто доволі значна частина співвласників, які не прагнуть брати активну участь у вирішенні питань управління об`єднанням, вони не приходять на збори, не беруть участь у письмових опитуваннях. Тому проведення кожних зборів вимагає значних зусиль від органів управління або ініціативної групи по скликанню зборів, інформуванню співвласників, вручення та отримання заповнених бюлетенів.

141. Визнання рішень щодо обрання органів управління, затвердження кошторису та розміру внесків, інших важливих для діяльності ОСББ рішень недійсними в судовому порядку, як правило, відбувається через значний проміжок часу після їх прийняття і має негативні наслідки на діяльність ОСББ, адже створює ситуацію правової невизначеності для всіх співвласників і самого ОСББ. За таких умов суд повинен приділяти ще більше уваги дослідженню питань балансу інтересів співвласників ОСББ, з`ясуванню того, яке саме право співвласника було порушено оскаржуваним рішенням і можливості його відновлення саме через скасування рішень, а не іншим шляхом.

142. Суд має утримуватися від зайвого втручання в питання діяльності ОСББ, в тому числі і шляхом скасування рішень, у разі, якщо вони поза жодним сумнівом підтримані більшістю співвласників і за своїм змістом не мають ознак дискримінації або іншого порушення прав чи законних інтересів конкретного співвласника, який оскаржує такі рішення в судовому порядку.

143. Частина 1 ст.16 ЦК передбачає, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

144. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Отже, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. Особа, права якої порушено, може скористатись не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права, який має відповідати тим фактичним обставинам, які склалися, виходячи із тих відносин, які відповідають відповідним нормам права (п.5.6 постанови Верховного Суду від 02.02.2022 у справі №910/18962/20).

145. Порушенням є такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилось або зникло як таке. Порушення права пов`язане з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

146. Завданням суду при здійсненні правосуддя є забезпечення, зокрема, захисту прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави, відтак, встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті. Вказані норми визначають об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес (п.119 постанови Верховного Суду від 10.09.2020 у справі №904/3368/18).

147. Верховний Суд наголошував, що вказаний вище підхід є загальним і може застосовуватись при розгляді будь-яких категорій спорів, оскільки недоведеність порушення прав, за захистом яких було пред`явлено позов, у будь-якому випадку є підставою для відмови у його задоволенні (п.120 постанови Верховного Суду від 10.09.2020 у справі №904/3368/18).

Позивач посилається на те, що про рішення від 24.01.2020 вона дізналась лише в 2021 році.

Відповідач заперечує проти цих посилань і зазначає, що це не відповідає дійсності, оскільки чоловік позивачки ОСОБА_2 (є співвласником квартири АДРЕСА_7 ), що підтверджується копією паспорта позивачки, доданої до позову, був одним із позивачів у справі № 916/3074/20 за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсними та скасувати рішення Загальних зборів ОСББ "ГВОЗДИЧНИЙ-ТІНИСТА", оформлені Протоколом зборів співвласників багатоквартирного будинку за місцезнаходженням АДРЕСА_8 від 24 січня 2020 року. Крім того, ним було подано позов до суду (справа № 916/1010/21) до ОСББ "ГВОЗДИЧНИЙ-ТІНИСТА" про визнання недійсними рішень загальних зборів від 27.03.2021, за результатами розгляду якого в задоволенні позову відмовлено.

Відповідно до п. 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

А згідно з п. 19 - у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

Відповідно до ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про визнання недійсним рішення загальних зборів товариства.

Згідно з ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Однак, відповідач не просив суд відмовити в задоволенні позову через пропуск строку позовної давності.

Позивач посилається на те, що ні її ні інших співвласників не повідомляли про дату, час проведення зборів та порядок денний в порушення ч. 4 ст. 10 Закону України Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку та ст. 5 Статуту; не повідомляли також про прийняті рішення в порушення ч. 10 ст. 10 цього Закону. Зі змісту спірного рішення вбачається, що позивачка не брала участі в зборах 24.01.2020 і не брала участі в письмовому опитуванні.

Позивач посилається на те, що з метою підготовки до розгляду справи, представник Позивачки запитував за адвокатським запитом у Відповідача інформацію та копії документів, що підтверджують факт повідомлення Позивачку та інших співвласників про дату та час проведення загальних зборів об`єднання на 24.01.2020 року, у відповідь на що Відповідач зазначив, що такі документи не зберіглися, та Позивачці й іншому співвласнику ОСОБА_2 відомо про те, що всі співвласники повідомлялись під розписку.

Однак, позивач зазначає, що це не відповідає дійсності, оскільки судом під час розгляду справи № 916/3074/20 було встановлено, що ОСББ Гвоздичний-Тіниста не повідомляв співвласників про збори.

Суд зауважує, що згідно з ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Позивач в позові посилається на п. 51, 52 постанови Верховного Суду від 03.12.2019 зовсім іншої справи № 904/10956/16, зовсім з іншим суб`єктним складом ніж в даній справі № 916/1126/24.

Судом відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що рішенням Господарського суду Одеської області від 05.03.2021 у справі № 916/3074/20, яке залишено без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 25.11.2021, відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсними та скасувати рішення Загальних зборів ОСББ "ГВОЗДИЧНИЙ-ТІНИСТА", оформлені Протоколом зборів співвласників багатоквартирного будинку за місцезнаходженням вул. Тіниста, 10, Гвоздичний провулок, 3, Гвоздичний провулок, 3-А від 24 січня 2020 року, оскільки позивачами не було надано до справи спірного рішення.

З огляду на викладене, суд не приймає посилання позивача на те, що рішенням суду встановлено, що відповідач не повідомляв співвласників про збори 24.01.2020.

Відповідно до ст. 167 ГК України (в редакції на час постановлення спірного рішення загальних зборів від 24.01.2020) корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Згідно з ч. 4 ст. 10 Закону України Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку (в редакції на час постановлення спірного рішення загальних зборів від 24.01.2020) повідомлення про дату та місце проведення зборів співвласників має бути вручено не пізніше ніж за 10 днів до дати проведення зборів у письмовій формі кожному співвласникові під розписку або шляхом поштового відправлення рекомендованим листом на адресу квартири або нежитлового приміщення, що належить співвласнику в цьому багатоквартирному будинку, а також має бути розміщено у загальнодоступному місці при вході до кожного під`їзду багатоквартирного будинку.

Відповідно до ч. 10 ст. 10 Закону України Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку повідомлення про рішення, прийняте зборами співвласників, не пізніше 10 днів після його прийняття надається в письмовій формі кожному співвласнику під розписку або шляхом поштового відправлення рекомендованим листом на адресу квартири або нежитлового приміщення, що належить співвласнику в цьому багатоквартирному будинку, а також розміщується у загальнодоступному місці при вході до кожного під`їзду.

Суд зауважує, що оскільки в даному випадку вже створено ОСББ ще у 2016 році, то мають застосовуватись норми Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" та статуту ОСББ.

Про таке ж зазначив і Верховний Суд в п. 34 постанови від 06.09.2021 у справі № 916/3074/20.

Пунктом 5 розділу ІІІ Статуту відповідача передбачено, що загальні збори скликаються і проводяться правлінням ОСББ або ініціативною групою з не менше як 3 співвласників. Правління (ініціативна група) не менше ніж за 14 днів до дати проведення загальних зборів вручає кожному співвласнику під розписку або направляє рекомендованим листом на адресу квартири або нежитлового приміщення, що належить співвласнику в будинку, письмове повідомлення про проведення загальних зборів. У повідомленні про проведення загальних зборів зазначається з чиєї ініціативи вони скликаються, місце і час проведення, проект порядку денного. Час і місце проведення зборів обираються зручними для більшості учасників.

Відповідач у відзиві зазначає, що через брак коштів, він повідомляв співвласників про збори 24.01.2020 під розписку, але з того часу пройшло 4 роки, а жодна норма закону не зобов`язує зберігати тривалий час такі розписки. Так, відповідно до Переліку типових документів, що створюються під час діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування, інших юридичних осіб, із зазначенням строків зберігання документів, затв. наказом Мін`юсту від 12.04.2012 № 578/5, строк їх зберігання - 1 рік.

З огляду на викладене, з матеріалів справи неможливо встановити, чи повідомляв відповідач позивача про збори 24.01.2020 відповідно до вимог ст. 6 Закону України Про ОСББ та п. 5 розділу ІІІ Статуту відповідача.

Однак, як зазначено вище, враховуючи останні правові позиції Верховного Суду, неповідомлення відповідачем позивача про збори 24.01.2020 не є безумовною підставою для визнання питання 3, 4 порядку денного рішення загальних зборів ОСББ недійсними, оскільки спірні питання порядку денного набрали необхідну кількість голосів, виходячи з наступного.

Позивач мотивує свої позовні вимоги зокрема тим, що відповідачем були допущені порушення під час підрахунку голосів.

Пунктом 7 розділу ІІІ статуту передбачено, що кожний власник під час голосування має кількість голосів пропорційну до частки до частки загальної площі квартири або приміщення у загальній площі всіх квартир та нежитлових приміщень, розташованих в будинку. Якщо власник має більш як 50 % від загальної площі, то в нього один голос. Загальні збори можуть встановити інший порядок визначення кількості голосів, що належать кожному співвласнику.

Згідно п. 8 розділу ІІІ Статуту об`єднання від 08.06.2016 року, рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосували співвласники, які мають більше половини від загальної кількості голосів співвласників кожного з будинків, які входять в об`єднання. Рішення про визначення переліку та розмірів внесків і платежів співвласників вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало не менш як дві третини загальної кількості усіх співвласників кожного будинку, які входять в Об`єднання. Рішення загальних зборів викладається письмово та засвідчується особистим підписом кожного, хто проголосував, із зазначенням результату його голосування ("за" чи "проти").

Пунктом 9 розділу ІІІ Статуту об`єднання від 08.06.2016 року передбачено, що якщо в результаті проведення загальних зборів для прийняття рішення не набрана кількість голосів "за" або "проти", встановленої п. 8 цього розділу, ініціатором зборів (правлінням або ініціативною групою) проводиться письмове опитування серед співвласників, які не голосували на загальних зборах. Письмове опитування співвласників проводиться протягом 15 календарних днів з дати проведення загальних зборів. Якщо протягом цього строку необхідна кількість голосів "за" не набрана, відповідні рішення вважаються неприйнятими.

Згідно положень п. 10 Статуту об`єднання від 08.06.2016 року передбачено, що під час підрахунку голосів враховуються і голоси, подані співвласниками під час проведення загальних зборів, і голоси, подані під час письмового опитування.

Суд дослідивши спірні питання 3,4 рішення ОСББ, оформленого протоколом від 24.01.2024, встановив, що за п. 3)Затвердження кошторису ОСББ "Гвоздичний-Тіниста" на 2020 рік - мали проголосували співвласники, які мають більше половини від загальної кількості голосів співвласників кожного з будинків, які входять в об`єднання, відповідно до п. 8 розділу ІІІ Статуту.

За 4)Про встановлення розміру внесків для утримання та експлуатації будинків та прибудинкової території ОСББ "Гвоздичний-Тіниста" та порядку їх сплати - мало проголосувати не менш як дві третини загальної кількості усіх співвласників кожного будинку, які входять в Об`єднання відповідно до п. 8 розділу ІІІ Статуту.

Як вже зазначено вище судом, по питанню 3 і 4 порядку денного зборів 24.01.2020 прийнято рішення за більше 2/3 співвласників (тобто більше 66,67%), отже рішення є прийнятим.

Щодо посилань позивача на недоліки під час підрахунку голосів, то суд враховує наступне.

З 1 січня 2013 року в Україні запроваджено єдину державну інформаційну систему з відомостями про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об`єкти/суб`єкти цих прав Державний реєстр речових прав на нерухоме майно.

Дані Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на час прийняття спірного рішення 24.01.2020 не може містити повний перелік співвласників, оскільки до 2013 року реєстрація права власності на нерухомість здійснювалась органами бюро технічної інвентаризації у відповідності до діючого на той час порядку, а тому відповідно до ст. 3 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов:

1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення;

2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

З огляду на викладене, при проведенні загальних зборів від 24.01.2020 відповідач мав враховувати і інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, і правовстановлюючі документи, які пред`являлись співвласниками під час голосування.

Але навіть досліджуючи надані Позивачем, в якості доказу, Відомості з реєстру прав власності на нерухоме майно (надалі Відомості з реєстру) видно що позивач зробив невірний розрахунок голосів, а саме:

· кв. 2 - при підрахунку голосів враховувалась 2/3 від загальної площа квартири що відповідає 46,0 кв.м. ОСОБА_5 є власником 2/3 частки квартири АДРЕСА_9 на підставі Свідоцтва про право власності № 79 від 08.02.2001 р. (інформація про цю частку 1/3 не наведена у Відомостях з реєстру) та Свідоцтва про право на спадщину від 19.05.2016 р. (інформація про цю частку 1/3 наведена у Відомостях з реєстру (стор. 10)), про що зазначено в листі письмового опитування;

· кв. 8 - при підрахунку голосів враховувалась 1/6 що відповідає 18,7 кв.м. ОСОБА_6 є власником 1/6 частки на підставі свідоцтва про право власності на житло від 21.04.1997 року № 298 (інформація про цю частку 1/3 наведена у Відомостях з реєстру (стор. 27);

· кв. 16 - при підрахунку голосів враховувалась частка в розмірі 2/5, що відповідає 45,4 кв.м. ОСОБА_7 є власником частки 1/5 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 28.11.2006 року (інформація про цю частку наведена у Відомостях з реєстру (стор. 26)); ОСОБА_8 є власником частка 1/5 свідоцтво про право власності на житло від 28.11.2006 року (інформація про цю частку наведена у Відомостях з реєстру (стор. 26)); - кв. 22 - при підрахунку голосів враховувалась частка в розмірі 1/2, що відповідає 43,8 кв.м. ОСОБА_9 є власником частки на підставі свідоцтво по право власності на спадщину ННЕ161 194 від 22.07.19 року (інформація про цю частку наведена у Відомостях з реєстру (стор. 3));

· кв.25 - при підрахунку голосів враховувалась частка 1/2 що відповідає 43,4 кв.м. ОСОБА_10 є власником частки 1/4 на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 25.11.1996 року (інформація про цю частку не наведена у Відомостях з реєстру) та частки 1/4 на підставі свідоцтва про право на спадщину №4-554 від 05.12.2019 року (інформація про цю частку наведена у Відомостях з реєстру (стор. 1)).

· кв.25 - при підрахунку голосів враховувалась частка 1/4 що відповідає 21,7 кв.м. Люндберг (Митковьска) Наталя, є власником частки 1/4 на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 25.11.1996 року (інформація про цю частку не наведена у Відомостях з реєстру);

· кв.28 - при підрахунку голосів враховувалась вся площа квартири 83,9 кв.м. Фасій Анатолій Володимирович, є власником квартири на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_2 від 29.09.1997 року та свідоцтва про право на спадщину № 723 від 06.09.18 року (в протоколі від 24.01.2024 зазначено ідентифікуючі ознаки цих правовстановлюючих документів);

· кв. 34 - при підрахунку голосів враховувалась частка в розмірі 3/4 , що відповідає 66,2 кв.м. ОСОБА_11 , є власником квартири на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_3 від 10.11.2000 року та договору дарування № 2426 від 16.05.14 року (інформація про цю частку наведена у Відомостях з реєстру (стор. 16 та 25));

· кв.35 - при підрахунку голосів враховувалась вся площа квартири 66,6 кв.м. ОСОБА_12 , є власником частки 1/2 квартири на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_4 від 30.03.1995року (інформація про цю частку не наведена у Відомостях з реєстру) та свідоцтво про право на спадщину від 04.04.19 року № 416 (інформація про цю частку наведена у Відомостях з реєстру (стор. 3), (в протоколі від 24.01.2024 зазначено ідентифікуючі ознаки цих правовстановлюючих документів);

· кв. 44 - при підрахунку голосів враховувалась частка в розмірі 1/2 що відповідає 32,1 кв.м. ОСОБА_13 є власником частки 1/2 квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину № 19883396 від 13.08.2008 року (інформація про цю частку наведена у Відомостях з реєстру (стор. 29));

· кв. 52 - при підрахунку голосів враховувалась вся площа квартири 84,7кв.м. Номер запису в листі опитування відповідає номеру запису наведеному у Відомостях з реєстру. На момент проведення опитування, зазначення документу що посвідчує право власності на квартиру, законодавством не вимагалось.

· кв. АДРЕСА_10 - при підрахунку голосів враховувалась вся площа квартири 74,3.кв.м. ОСОБА_14 є власником частки 1/3 на квартиру на підставі Свідоцтва про право власності на житло №018 від 06.01.1995р. (інформація про цю частку не наведена у Відомостях з реєстру), частки 1/3 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом №588 від 19.04.11року та частки 1/3 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом №7-546 від 08.07.14року (інформація про цю частку наведена у Відомостях з реєстру (стор. 14, 32)). Копії правовстановлюючих документів додаються.

· кв. 67 - при підрахунку голосів враховувалась вся площа квартири 88,3 кв.м. ОСОБА_15 є власником 1/2 частки квартири на підставі Свідоцтва про право власності на житло №8-19966 від 26 грудня 2006 р. (інформація про цю частку наведена у Відомостях з реєстру (стор. 26) та 1/2 частки квартири на підставі Свідоцтва про право на спадщину №5-341 від 09.08.16 року (інформація про цю частку наведена у Відомостях з реєстру стор. 10)), копія додається.

· кв. 72 - при підрахунку голосів враховувалась частка в розмірі 5/12, що відповідає 30,5 кв.м. ОСОБА_16 є власником 1/3 частки квартири, на підставі свідоцтва про право власності на житло № 07 від 03.01.1997 року (інформація про цю частку не наведена у Відомостях з реєстру), копія додається та частки 1/12 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, від 10.12.2015 року, (інформація про цю частку наведена у Відомостях з реєстру (стор. 12)). Крім того, ОСОБА_16 мав повноваження від іншого співвласника ОСОБА_17 , від 25.09.2015 року, реєстровий номер 9-348;

· кв.77 - лист письмового опитування не містить виправлення, як стверджує позивач. Підтверджується копією листа опитування, завіреного самим позивачем;

· кв. 85 - при підрахунку враховувалась частка 3/4 що відповідає 65,0 кв.м. ОСОБА_18 є власником частки 3/4 квартири на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_5 від 29.04.93 року та договору дарування № 1-2135 від 05.09.07 року (інформація про цю частку наведена у Відомостях з реєстру (стор. 21))

· кв. 95 - при підрахунку голосів враховувалась частка в розмірі 1/2 що відповідає - 32,7 кв.м. ОСОБА_19 є власником частки 1/4 квартири на підставі свідоцтва про право власності №215985 від 08.04.11 року (інформація про цю частку наведена у Відомостях з реєстру (стор. 14) та 1/4 частки на підставі свідоцтва про право на спадщину №1573 від 20.08.14 року, (інформація про цю частку наведена у Відомостях з реєстру (стор. 33, 34);

· кв. 98 - при підрахунку голосів враховувалась частка в розмірі 5/8, що відповідає 41 кв.м. ОСОБА_20 є власником 5/8 частки квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину 1р.5-839/02.09.2008 року (інформація про цю частку наведена у Відомостях з реєстру (стор.24, 34); '

· кв. 99 - при підрахунку, площа цей квартири не враховувалась.

· кв. 100 - при підрахунку голосів враховувалася вся площа квартири - 85,5 кв.м.

ОСОБА_21 є власником 1/3 частки квартири на підставі свідоцтва про право власності № 0166 від 16.02.96 року (інформація про цю частку не наведена у Відомостях з реєстру).

ОСОБА_22 є власником 1/3 частки квартири на підставі свідоцтва про право власності № 0166 від 16.02.96 року (інформація про цю частку не наведена у Відомостях з реєстру).

ОСОБА_23 є власником 1/3 частки квартири на підставі свідоцтва про право власності № 0166 від 16.02.96 року (інформація про цю частку не наведена у Відомостях з реєстру) та приймав участь у загальних зборах, про що зазначено в протоколі;

· нежитлові приміщення цокольного поверху, загальна площа 63,1 кв.м. ТОВ «ДОСВІД Україна», підписала лист опитування директор ТОВ «ДОСВІД Україна» ОСОБА_24 (копія Протоколу про призначення директора додається);

Таким чином, твердження Позивачки, що неправильно визначалася площа тих, хто проголосував «ЗА» з питань №3 і №4 на загальних зборах 24.10.20 року, виявилося невірним. Розрахунок кількості голосів на загальних зборах ОСББ 24.01.20року додано відповідачем до відзиву.

Також невірним є твердження Позивачки, що до голосів «ЗА»- 4809,37 кв.м. були додані голоси 2 співвласників: ОСОБА_25 квартира АДРЕСА_11 (частка 2/3 згідно Державного реєстру речових

прав на нерухоме майно станом на 17.01.2020 року, що становить 5 8,46 кв.м.) та ОСОБА_26 , квартира АДРЕСА_12 , (частка 1/4 Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 17.01.2020 року що становить 21,4 кв.м.).

Дані голоси, що видно з протоколу, були вказані в протоколі як голоси, які прийняли участь в голосуванні на загальних зборах ОСББ взагалі (враховані у 4889,37 кв.м.). Тому голоси ОСОБА_25 та ОСОБА_26 (оскільки вони голосували «проти» з питань №3 та №4 загальних зборів не враховувалися) і були відраховані із загальних голосів що приймали участь у загальних зборах ОСББ, таким чином:

4889,27 кв.м. - 79,86 кв.м = 4809,4 кв.м,- голосів «ЗА»

Таким чином, Позивачка безпідставно віднімає від голосів «ЗА» голоси ОСОБА_25 та ОСОБА_26 оскілки вони не враховувались підрахунку голосів "ЗА".

Таким чином при підрахунку голосів з питання порядку денного №3 і №4 дотримано вимоги п. 8 розділу III Статуту та статті 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» від 29.11.2001 № 2866-ІП.

Щодо посилань позивача на те, що в листах письмового опитування не зазначено ідентифікуючих ознак документів, що посвідчує право власності, то таких вимог Закону України Про ОСББ не містить, як і жодна норма закону не зобов`язує ОСББ зберігати копії правовстановлюючих документів співвласників.

Однак, ознайомившись з відповіддю на відзив, відповідач звернувся до ОСОБА_12 про надання нею правовстановлюючих документів, і вона 22.05.2024 надала копію свідоцтва про право власності на житло та свідоцтва про спадщину, яке відповідач долучив до заперечень.

Отже, окремі окремих недоліків документів, оформлених при скликанні і проведення 24.01.2020 року, Загальних зборів, не вплинули на волевиявлення співвласників, так як результати головування, оформлені у протоколі та листах опитування, відображають волю співвласників, що підтверджено їхніми особистими підписами. Такі недоліки, не можна розцінити як порушення порядку скликання та проведення загальних зборів, що можуть бути підставою для визнання недійсними та скасування прийнятих на ньому рішень.

Позивач вважає, що особи, які проводили письмове опитування не мали повноважень.

Суд відхиляє ці посилання позивача, виходячи з наступного.

Загальні збори ОСББ 24.01.2020 скликані Правлінням об`єднання. Рішення про проведення Загальних зборів прийнято на засідання правління ОСББ «ГВОЗДИЧНИЙ-ТІНИСТА», оформлене Протоколом №3 від 19.12.2019р.

Із зазначеного Протоколу вбачається, що член Правління ОСОБА_23 зазначив про необхідність проведення загальних зборів ОСББ«ГВОЗДИЧНИЙ - ТІНИСТА» з наступним порядком денним: 1. Організаційні питання проведення зборів.; 2. Звіт про роботу правління ОСББ "Гвоздичний-Тіниста" за 2019 рік; З. Про встановлення розмірів внесків на утримання та експлуатацію будинків та прибудинкових територій ОСББ "Гвоздичний-Тіниста"; 4. Про надання правлінню ОСББ повноважень на укладання колективних договорів з філією "Одесаліфт", ПАТ "Виробничого об`єднання "Стальканат-Сілур", з ТОВ "ТВ-СЕРРУС", з Південним РЕМ АТ "Одесаобленерго"; 5. Затвердження штатного розкладу ОСББ "Гвоздичний-Тіниста"; б.Вибори нового складу Правління ОСББ "Гвоздичний-Тіниста"; 7.Про відкликання та обрання членів Ревізійної комісії ОСББ "Тіниста-Гвоздичний".

На цьому ж засіданні Правління було прийняте Рішення (п. 2.4. Протоколу): Надати співвласникам: ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , повноваження та доручити, у випадку необхідності, провести письмове опитування серед співвласників, які не голосували на загальних зборах призначених на 24.01.2020року.

Зазначені особи висловили готовність надати допомогу у проведенні зборів та письмового опитування серед співвласників, які не голосували на загальних зборах та є уповноваженими особами для здійснення опитування з питань порядку денного зборів від 24.01.2020року у розумінні чинного законодавства.

З урахуванням цього та керуючись ч. 3 статті 237 ЦК України, відповідно до якої представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства, зазначені особи були наділені відповідними повноваженнями.

Позивач помилково посилається на те, що Південно-західним апеляційним господарським судом в постанові від 07.06.2021 у справі № 916/3074/20 вже було встановлено недостатність голосів для прийняття рішення загальних зборів ОСББ від 24.01.2020. Так, ця постанова була скасована постановою Верховного Суду від 06.09.2021 і справу було направлено на новий розгляд до апеляційної інстанції, за результатами якого ухвалено постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 25.11.2021 про залишення без змін рішення Господарського суду Одеської області від 05.03.2021 у справі № 916/3074/20, про відмову в задоволенні позову ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсними та скасувати рішення Загальних зборів ОСББ "ГВОЗДИЧНИЙ-ТІНИСТА", оформлені Протоколом зборів співвласників багатоквартирного будинку за місцезнаходженням вул. Тіниста, 10, Гвоздичний провулок, 3, Гвоздичний провулок, 3-А від 24 січня 2020 року, оскільки позивачами не було надано до справи спірного рішення.

Щодо доводів Позивачки стосовно недотримання під час затвердження кошторису ОСББ за 2020 рік та витрат на розроблення суми внеску на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території (тарифу) вимог Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 27.07.2018 року N 190 (надалі - Наказ N 190), слід зазначити наступне.

Наказ №190 не може бути використаний в обґрунтування вимог Позивачки, оскільки не регулює спірні правовідносини.

Зазначений Наказ №190, прийнятий відповідно до пункту 8 частини другої статті 4, абзацу п`ятого частини третьої статті 10 Закону України "Про житлово-комунальні послуги".

А згідно пункту 2 Статті 2 Закону України від 09.11.2017 № 2189-УІІІ «Про житлово- комунальні послуги» не є предметом регулювання цього Закону відносини, що виникають між співвласниками, а також між співвласниками та об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку при забезпеченні потреб співвласників шляхом самозабезпечення відповідно до статті 22 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку".

З аналізу статті 10 «Ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги», Закону України № 2189-УІІІ «Про житлово-комунальні послуги», видно що цей Закон регулює ціни(тарифи) для управителя.

Стаття 1 цього ж закону визначає що: « 14) управитель багатоквартирного будинку (далі - управитель) - фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб».

Стаття 1 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначає що: «Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку це - «юридична особа,

створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна», яке згідно статті 22 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, теплопостачання і опалення, вивезення побутових відходів, об`єднання за рішенням загальних зборів має право: задовольняти зазначені потреби самостійно шляхом самозабезпечення; визначати управителя, виконавців окремих житлово-комунальних послуг, з якими усі співвласники укладають відповідні договори; виступати колективним споживачем (замовником) усіх або частини житлово-комунальних послуг.

Згідно частині 4 статті 4 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

Таким чином, ОСББ не надає співвласникам жодних послуг, зокрема, житлово- комунальних послуг у тому сенсі, що ОСББ не є і не може бути виконавцем послуг у відносинах із співвласниками.

Внески (збори, платежі) на утримання будинку та прибудинкової території, визначені загальними зборами ОСББ, не можуть бути ототожнені із тарифами на житлово-комунальні послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

ОСББ не є виробником або виконавцем житлово-комунальних послуг відповідно до Закону України "Про житлово-комунальні послуги", тож не надає і не виробляє таких послуг, а відтак і не формує цін чи тарифів на послуги, які б підлягали встановленню (затвердженню) органами місцевого самоврядування.

Про наведене йдеться й у інформаційному листі Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 15.08.2011 р. N 7/14-8961.

Визначені законом мета і предмет діяльності ОСББ не передбачають провадження об`єднанням підприємницької господарської діяльності, а тому ОСББ не є суб`єктом який може бути виробником або виконавцем житлово-комунальних послуг відповідно до Закону України "Про житлово-комунальні послуги".

ОСББ як юридична особа не потребує житлово-комунальних послуг, їх потребують співвласники будинку.

Крім того слід зазначити, Наказ №190 передбачає що зменшення обов`язкового переліку, затвердженого пунктом 1 цього наказу, можливе лише за об`єктивних умов експлуатації будинку, що залежать від його капітальності, рівня облаштування та благоустрою (відсутності певних інженерних систем, обладнання, елементів зовнішнього опорядження).

Таким чином, затверджуючи кошторис за 2020 рік, ОСББ в особі його вищого органу управління, керувалось необхідністю та об`єктивними умовами експлуатації будинків, капітальності та облаштування.

Затверджений Загальними зборами кошторис, який є додатком до Протоколу, включає в себе в т.ч. і витрати про відсутність яких зазначає позивачка, що теж вказує на непослідовність її позиції. Якщо позивачка вважає, що кошторис не в повній мірі покриває потреби ОСББ на утримання будинку і прибудинкової території, вона може, відповідно до Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" ініціювати питання щодо скликання нових загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Гвоздичний - Тіниста", на вирішення яких поставити новий кошторис.

Відповідач зазначає, що Позивачка жодного разу не сплатила внеску та взагалі не бажає нести витрати на утримання будинку та оплату послуг якими вона користується, як співвласник.

Позивач в позові зазначає, що ОСББ Гвоздичний-Тіниста подав 13.11.2023 до Приморського районного суду м. Одеси позов про стягнення з неї 29562,29грн заборгованості, на підставі того, що розмір внесків співвласників було затверджено рішенням загальних зборів ОСББ від 24.01.2020.

Так, позивачем було додано до позову ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 15.11.2023 у справі № 522/22020/23 про відкриття провадження за даним позовом, копію якого також долучено до справи.

Стосовно доводів Позивачки, що лише з моменту отримання будинків на баланс ОСББ воно може виносити на загальні збори питання про прийняття рішення про затвердження внесків на житлово-комунальні послуги та надавати співвласникам житлово-комунальні послуги, то суд виходить з наступного.

В першу чергу слід зазначити, що рішення що в оскаржується загальними зборами прийнято рішення стосовно розмірі внесків на утримання будинку та прибудинкової території, а не внесків на житлово-комунальні послуги. Як було зазначено вище, ОСББ не є виробником або виконавцем житлово-комунальних послуг відповідно до Закону України "Про житлово- комунальні послуги", тож не надає і не виробляє таких послуг, а лише сприяє отриманню їх співвласниками.

Відповідно до ст. 4 ЗУ "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Об`єднання створюється як непідприємницьке товариство для здійснення функцій, визначених законом. Порядок надходження і використання коштів об`єднання визначається цим Законом та іншими законами України.

Статтею 16 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" (в редакції, чинній на момент прийняття спірного рішення) визначено, що об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання: утворювати органи управління, визначати умови та розмір плати за їхню діяльність; приймати рішення про надходження та витрати коштів об`єднання; визначати порядок користування спільним майном відповідно до статуту об`єднання; укладати договори; виступати замовником робіт з капітального ремонту, реконструкції багатоквартирного будинку; встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; здійснювати для виконання статутних завдань господарче забезпечення діяльності об`єднання в порядку, визначеному законом; визначати підрядника, укладати договори про управління та експлуатацію, обслуговування, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення майна з будь-якою фізичною або юридичною особою; здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків і платежів; захищати права, представляти інтереси співвласників у судах, органах державної влади і органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форми власності; використовувати допоміжні приміщення у багатоквартирному будинку для потреб органів управління об`єднання; встановлювати сервітути, здавати в оренду допоміжні приміщення та інше спільне майно багатоквартирного будинку.

Згідно ч. 2 ст. 382 ЦК України передбачено, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав..

Тобто ЦК України не пов`язує виникнення у співвласників спільної власності із передачею об`єкту нерухомості на баланс об`єднання співвласників багатоквартирного буднику. Крім того, створення ОСББ є не обов`язком, а правом співвласників.

Враховуючи наведені вище норми, передача багатоквартирного будинку на баланс не впливає на право власності співвласників розпоряджатися належним їм майном та допоміжними приміщеннями (сходові клітини, підвальні приміщення, горище), тобто призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування мешканців будинку. Таким чином, законодавство України не пов`язує обов`язок щодо сплати співвласниками внесків до ОСББ з наявністю майна на балансі ОСББ, а зобов`язує їх сплачувати внески на підставі рішення загальних зборів ОСББ.

Крім того, як вже зазначено вище, позивач має довести порушення його прав.

Позивач посилається на те, що були порушені її права щодо управління ОСББ, а саме щодо участі у прийнятті рішення про розмір внесків на утримання будинку та складання кошторису. А задоволення даного позову, за посиланням позивача, поновить її права, оскільки тоді Приморський районний суд м. Одеси відмовить або частково відмовить в задоволенні позову ОСББ Гвоздичний-Тіниста у справі № 522/22020/23 про стягнення з неї заборгованості на утримання будинку.

Згідно із ст. 1 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" співвласники багатоквартирного будинку - це власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання порушенням.

Таким чином, підставою звернення до господарського суду з позовом є порушення, невизнання або оспорювання прав чи законних інтересів особи, яка звертається з таким позовом. При цьому, реалізуючи своє право на судовий захист, позивач визначає зміст свого порушеного або оспорюваного права чи законного інтересу та обґрунтовує підстави позову, виходячи з власного суб`єктивного уявлення про порушення, невизнання чи оспорювання своїх прав або законних інтересів, а також визначає спосіб захисту такого права.

Обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу, становлять підставу позову, предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, щодо якої позивач просить прийняти судове рішення. При цьому відсутність факту порушення права особи є підставою для відмови в позові, оскільки саме порушене (оспорюване) право та інтерес підлягають захисту.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 № 18-рп/2004 поняття "порушене право", за захистом якого особа може звертатися до суду і яке вживається в низці законів України, має той самий зміст, що й поняття "охоронюваний законом інтерес". Щодо останнього, то в цьому ж рішенні Конституційний Суд України зазначив, що поняття "охоронюваний законом інтерес" означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним.

Отже, гарантоване ст. 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Відповідно до статті 16 ЦК України захист цивільних прав та інтересів здійснюється у встановленому порядку судом шляхом, зокрема визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Статтею 15 ЦК України закріплено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відтак, наведені приписи чинного законодавства визначають об`єктом захисту, в тому числі судового, може бути порушене, невизнане або оспорюване право.

Застосування певного способу судового захисту вимагає доведеності належними доказами сукупності таких умов: наявності у позивача певного суб`єктивного права (інтересу); порушення такого права (інтересу) з боку відповідача; належності обраного способу судового захисту (адекватність наявному порушенню та придатність до застосування як передбаченого законодавством). Відсутність (недоведеність) будь-якої із зазначених умов унеможливлює задоволення позову.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 08.02.2022 р. по справі № 918/964/20.

Суд враховує, що діяльність об`єднання співвласників багатоквартирного будинку спрямована на утримання та використання спільного майна співвласників, забезпечення і захисту їх прав та обов`язків. Об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

Слід враховувати і те, що спірне рішення ОСББ спрямоване на забезпечення утримання багатоквартирних будинків та прибудинкової території.

А тому, важливим є також врахування принципу пропорційності - справедливої рівноваги (балансу) між інтересами співвласників багатоквартирних будинків, які реалізують свої права на участь в управлінні справами об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, інтересам позивача та досягненням основної мети діяльності об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, про що також наголошує Верховний Суд у вищевказаних постановах.

Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Таким чином, у розумінні закону суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається з двох елементів: предмета і підстави позову.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, який являє собою одночасно спосіб захисту порушеного права, а підставою позову є факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу.

Позивачем є особа, яка подала позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. При цьому позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи і в залежності від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту. Тобто вирішуючи спір, суд надає об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначає, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Лише у разі встановлення наявності порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу позивача та відповідності обраного останнім способу захисту такому порушенню або оспорюванню суд може прийняти рішення про задоволення позову.

Наведена позиція ґрунтується на тому, що під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, або компенсація витрати, що виникли у зв`язку з порушенням прав, чи в інший спосіб нівелює негативні наслідки такого порушення.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право особи на доступ до правосуддя, а статтею 13 Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою.

При цьому, під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що спричиняє потрібні результати, наслідки, тобто матиме найбільший ефект по відновленню відповідних прав, свобод та інтересів на стільки, на скільки це можливо.

Підсумовуючи викладене, враховуючи встановлені судом обставини, суд вказує, що позивачем при зверненні до суду з даним позовом не доведено з посиланням на вірогідні засоби доказування підстав, в чому ж саме полягає порушення її прав, а також яким чином будуть відновлені її права при скасуванні п. 3, 4 рішення загальних зборів ОСББ, які є предметом розгляду даної справи.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 27.01.2020 у справі № 761/26815/17 зазначив, що Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року).

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачами і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

Тлумачення статей 15, 16 ЦК України свідчить, що недійсність правочину, договору, акту органу юридичної особи чи документу як приватно-правова категорія, покликана не допускати або присікати порушення цивільних прав та інтересів або ж їх відновлювати. По своїй суті ініціювання спору про недійсність правочину, договору, акту органу юридичної особи чи документу не для захисту цивільних прав та інтересів є недопустимим.

До того ж, незгода позивача з рішенням загальних зборів ОСББ від 24.01.2020 не позбавляє її права створити ініціативну групу та скликати загальні збори відповідно до ст. 10 Закону України Про ОСББ для вирішення питань, з якими вона не згодна.

До того ж, обраний позивачем спосіб захисту її порушених прав є непропорційним за фактичних обставин, що виникли між сторонами спору, оскільки позивач не може реалізовувати захист свого права у спосіб порушення прав інших співвласників, які своєю більшістю не оспорюють цього рішення, а також інших осіб, які після прийняття будинку в управління ОСББ, були залучені до надання відповідних послуг з утримання цього будинку. Це суперечить як конституційним основам правового господарського порядку в Україні, які унормовані в частині другій статті 5 ГК України, так і стабільності цивільного обороту в цілому (аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 15.03.2023 у справі № 916/2914/21 та від 08.02.2023 у справі № 908/1675/21).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено порушення її прав, що також є підставою для відмови в задоволенні позову.

Отже, дослідивши обставини, які стосуються предмету позову, та докази на їх підтвердження, суд констатує, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Решта посилань сторін не беруться до уваги, оскільки не входять до предмета доказування в цій справі.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За змістом ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку відмовити в задоволенні позову.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати в розмірі сплаченого судового збору покладаються на позивача, оскільки в задоволенні позову відмовлено.

На підставі вищевикладених норм права, керуючись ст.ст. 129, 232-240, 243, Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

1. В задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Південно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 04 липня 2024 р.

Суддя В.В. Литвинова