ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" червня 2024 р. Справа№ 910/14487/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Козир Т.П.

суддів: Агрикової О.В.

Мальченко А.О.

при секретарі Вага В.В.

за участю представників сторін:

від позивача:Биков В.І. за ордером;

від відповідача: не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Алет Трейдінг"

на рішення Господарського суду міста Києва від 16.01.2024

у справі №910/14487/23 (суддя Борисенко І.І.)

за позовом Акціонерного товариства "Банк Січ" (правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ю-Бейс")

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Алет Трейдінг"

про стягнення 200 000,00 грн,

УСТАНОВИВ:

У вересні 2023 року Акціонерне товариство "Банк Січ" (далі - позивач, Банк) звернулось у Господарський суд міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Алет Трейдінг" (далі - відповідач) про стягнення 200 000,00 грн як частини заборгованості за Кредитним договором №463/21 від 16.11.2021.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконання умов Кредитного договору Банк надав відповідачу кредит на умовах кредитної лінії в розмірі 26 000 000,00 грн на поповнення обігових коштів із датою остаточного повернення всіх отриманих в межах кредитної лінії сум - 10.11.2023, однак відповідач порушив свої зобов`язання за договором, тому у Банку виникло право припинити надання кредиту та вимагати дострокового повернення кредиту.

Відповідач у відзиві на позовну заяву заперечив проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що позовна заява подана 11.09.2023, тобто до дати остаточного повернення всіх отриманих сум - 10.11.2023, що свідчить про передчасність позовних вимог, позаяк строк остаточного розрахунку по договору не настав; умовами Кредитного договору була погоджена черговість погашення позичальником заборгованості, яка Банком під час звернення з даним позовом не була дотримана; надані Банком в якості додатку до позовної заяви виписки по рахунку не відповідають вимогам чинного законодавства; вимоги є передчасними з огляду на настання форс-мажорних обставин, які виникли у зв`язку із введенням 24.02.2022 в Україні воєнного стану Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" № 64/2022 від 24.02.2022 та підтверджуються листом ТПП України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 16 січня 2024 року позов задоволено повністю.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Алет Трейдінг" на користь Акціонерного товариства "Банк Січ" заборгованість за кредитом у сумі 200 000 грн. 00 коп., судовий збір в сумі 2 684 грн 00 коп.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Алет Трейдінг" подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позовна заява подана 11.09.2023, тобто до дати остаточного повернення всіх отриманих сум - 10.11.2023, що свідчить про передчасність позовних вимог, оскільки строк остаточного розрахунку по договору не настав; умовами Кредитного договору була погоджена черговість погашення позичальником заборгованості, яка Банком під час звернення з даним позовом не була дотримана; надані Банком в якості додатку до позовної заяви виписки по рахунку не відповідають вимогам чинного законодавства; судом не було витребувано та не досліджено оригінал Кредитного договору, незважаючи на те, що відповідач наголошував на такій необхідності і заявляв відповідне клопотання.

10.04.2024 від ТОВ "Фінансова компанія "Ю-Бейс" надійшла заява про заміну позивача - Акціонерного товариства "Банк Січ" його правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ю-Бейс", яка мотивована тим, що ТОВ "Фінансова компанія "Ю-Бейс" придбало права вимоги за результатами електронного аукціону №GFD001-UA-291 від 14.02.2024 згідно договору №85 про відступлення прав вимоги від 26.02.2024 року.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11 червня 2026 року замінено позивача - Акціонерне товариство "Банк Січ" його правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ю-Бейс".

Учасники справи належним чином повідомлялись про розгляд апеляційної скарги в порядку, визначеному статтями 6, 120, 242 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), шляхом направлення ухвал суду за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, що підтверджується довідками про доставку електронного документа до електронних кабінетів сторін.

Оскільки явка сторін у судове засідання не була визнана обов`язковою, суд, на підставі ч.12 ст. 270 ГПК України, ухвалив здійснювати розгляд апеляційної скарги за відсутності представника відповідача.

Представник позивача у судовому засіданні заперечив проти задоволення апеляційної скарги, посилаючись на її безпідставність.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, розглянувши апеляційну скаргу, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 16.11.2021 між АТ "Банк Січ", як Банком, та ТОВ "Алет Трейдінг", як Позичальником, був укладений кредитний договір № 463/21 про надання кредиту на умовах кредитної лінії (далі - договір) (том 1 а.с.15-22).

Відповідно до умов цього договору Банк в порядку та на умовах визначених цим договором відкриває Позичальнику відновлювальну мультивалютну кредитну лінію з лімітом, який не може перевищувати 26 000 000,00 грн., на умовах, встановлених цим договором, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, встановлені цим договором (п. 1.1 договору).

Дата остаточного повернення усіх отриманих у межах кредитної лінії сум - 10.11.2023 (п. 1.2 договору).

Кредит надається з наступним цільовим призначенням - на поповнення обігових коштів (п. 1.3 договору).

Відповідно до п. 2.1 договору кредит надається Банком Позичальнику в межах суми, визначеної у п. 1.1 цього договору відповідно до цільового призначення кредиту, шляхом перерахування коштів згідно заяви Позичальника.

У п. 2.2 договору передбачені проценти за користування кредитом, що сплачуються Позичальником у розмірі, встановленому Банком фіксованої процентної ставки у валюті кредиту, а саме: за користування кредитом, наданим в гривні - 15,15 %. Нарахування банком процентів здійснюється у тій валюті, в якій Позичальником отримано грошові кошти та починається з дати першого перерахування кредитних коштів з позичкового рахунку по день повного погашення кредиту на суму щоденного залишку заборгованості за кредитом. При розрахунку процентів використовується метод "факт/360", виходячи із фактичної кількості днів у місяці та умовної кількості днів у році 360 (п. 2.3 договору). Проценти за користування кредитом нараховуються Банком не рідше одного разу на місяць (п. 2.4 договору).

Відповідно до п. 2.8 договору за наявності заборгованості по кредиту та/або процентах за користування ним (у тому числі і процентах за неправомірне користування кредитом) сторони встановлюють наступну черговість погашення Позичальником заборгованості: - в першу чергу сплаті підлягають нараховані, але несплачені в строк проценти; - у другу чергу сплаті підлягає прострочена заборгованість за кредитом; в третю чергу підлягають сплаті нараховані проценти, строк сплати яких ще не сплинув; - в четверту чергу сплаті підлягає неустойка, передбачена цим договором. Заборгованість за кредитом, строк сплати якої ще не настав, погашається Позичальником у строк, передбачений п. 1.2 цього договору. Погашення позичальником заборгованості кожної наступної черги повинно відбуватися виключно після повного погашення заборгованості кожної попередньої черги. Сторони встановлюють, що Банк має право самостійно зараховувати кошти, які направлені Позичальником на погашення заборгованості, згідно встановленої черговості. З підсисанням цього договору, у відповідності з чинним законодавством України, Банк має право змінити вищезазначену черговість погашення заборгованості з наступним повідомленням Позичальника.

Пунктом 4.2.3 договору встановлено, що Банк має право припинити надання кредиту на умовах кредитної лінії та вимагати дострокового повернення кредиту у разі настання будь-якої або всіх наступних обставин, у тому числі - наявності простроченої заборгованості за наданим кредитом та/або простроченої плати за кредит.

Позичальник зобов`язаний виконати вимогу банку про дострокове виконання зобов`язань за цим договором, якщо така вимога банку відповідає умовам цього договору і є обґрунтованою, повернути отриманий кредит в повному обсязі разом з нарахованими процентами за користування кредитом і штрафними санкціями, що підлягають сплаті позичальником на користь банку згідно цього договору, в строк не пізніше 30 календарних днів з дня отримання позичальником відповідної вимоги банку або з дати повернення листа з повідомленням відділення пошти з будь-якою відміткою (п. 4.2.5 договору).

Договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками (п. 8.1 договору).

Банк на виконання своїх зобов`язань за договором та на підставі листа відповідача №1611/01 від 16.11.2021 (том 1 а.с.102) надав позичальнику - ТОВ "Алет Трейдінг" грошові кошти у сумі 26 000 000,00 грн, необхідні для здійснення розрахунків зі своїм контрагентом - ТОВ "ВС Україна" за мінеральні добрива шляхом перерахування 17.11.2021 коштів з кредитного рахунку позичальника на поточний рахунок ТОВ "ВС Україна", що підтверджується наявною у матеріалах справи банківською випискою з рахунку позивача (том 1 а.с.25), платіжним дорученням № 7 від 17.11.2021 (том 1 а.с.103).

Однак, відповідач неналежним чином виконав покладені на нього зобов`язання, прострочив сплату кредиту та процентів за користування ним, внаслідок чого станом на 11.09.2023 у відповідача виникла заборгованість перед АТ "Банк Січ", зокрема, за кредитом у сумі 26 000 000,00 грн та за процентами в сумі 4 542 236,08 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості (том 1 а.с.7) та виписками по особовим рахункам (том 1 а.с.23-54).

Зі змісту вказаних розрахунку та виписок вбачається, що остання сплата процентів відповідачем здійснювалась у серпні 2022 року.

Згідно з рішенням Правління Національного банку України від 09.08.2022 №405-рш/БТ АТ "Банк Січ" було віднесено до категорії неплатоспроможних.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) від 07.10.2022 №803 "Про початок процедури ліквідації АТ "Банк Січ" та делегування повноважень ліквідатора банку" припинено тимчасову адміністрацію у АТ "Банк Січ", відкликано повноваження тимчасового адміністратора, розпочато процедуру ліквідації банку строком на три роки, призначено уповноваженою особою Фонду та делеговані всі повноваження ліквідатора АТ "Банк Січ" Стрюковій І.О. (том 1 а.с.59-60).

14.12.2022 Уповноважена особа Фонду на ліквідацію АТ "Банк Січ" звернулась до відповідача з вимогою сплатити наявну у нього заборгованість в загальній сумі 27 024 560,56 грн, яка складається з 26 000 000,00 грн простроченої заборгованості по кредиту та 1 024 580,56 грн простроченої заборгованості зі сплати процентів за кредитом за період з вересня 2022 року по 30.11.2022 (включно) (том 1 а.с.8-9), проте, вказана вимога позичальником була залишена без відповіді та задоволення.

У зв`язку із викладеними обставинами Банк звернувся до суду із даним позовом та просив стягнути з відповідача 200 000,00 грн як частину основної кредитної заборгованості (тіло кредиту) за кредитним договором, яка станом на 06.09.2023 становить 30 542 236,08 грн.

Заперечуючи проти позову, як у суді першої інстанції, так і у апеляційній скарзі, відповідач посилався на те, що позовна заява подана 11.09.2023, тобто до дати остаточного повернення всіх отриманих сум - 10.11.2023, що свідчить про передчасність позовних вимог, позаяк строк остаточного розрахунку по договору не настав; умовами Кредитного договору була погоджена черговість погашення позичальником заборгованості, яка Банком під час звернення з даним позовом не була дотримана; надані Банком в якості додатку до позовної заяви виписки по рахунку не відповідають вимогам чинного законодавства

За наслідками розгляду даного спору про стягнення заборгованості суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги є доведеними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Північний апеляційний господарський суд погоджується із цим висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Права та обов`язки сторін у справі виникли на підставі кредитного договору №463/21 про надання кредиту на умовах кредитної лінії від 16.11.2021.

Статтею 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину та зазначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто, таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі судового рішення.

Таким чином, у разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню.

Відповідачем не спростовано презумпцію правомірності договору, він укладений належним чином, не визнавався недійсним, отже, є обов`язковим для виконання.

Відповідно до статті 1054 ЦК України банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (стаття 1048 ЦК України).

Згідно зі ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до частини 2 статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Сторони в договорі погодили проценти за користування кредитом, що сплачуються Позичальником у розмірі, встановленому Банком фіксованої процентної ставки у валюті кредиту, а саме: за користування кредитом, наданим в гривні - 15,15 %.

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця (частина 3 статті 1049 ЦК України).

Матеріалами справи підтверджується, що на виконання умов кредитного договору позивач надав відповідачу кредитні кошти у сумі 26 000 000,00 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості, випискою по особовому рахунку та платіжним дорученням від 17.11.2022, згідно якого відповідач перерахував отримані кредитні кошти своєму контрагенту для оплати мінеральних добрив.

Відповідно до частини 1 статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Згідно зі статтею 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Однак, відповідач неналежним чином виконував покладені на нього зобов`язання за договором, прострочив сплату кредиту та процентів за користування ним, внаслідок чого станом на 11.09.2023 у відповідача виникла заборгованість перед АТ "Банк Січ" за кредитом у сумі 26 000 000,00 грн та за процентами в сумі 4 542 236,08 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості та виписками по особовим рахункам.

Виписки по особовим рахункам підписані Уповноваженою особою Фонду на ліквідацію АТ "Банк Січ" Іриною Стрюковою, а розрахунок підписаний заступником начальника управління супроводження та реалізації активів Віталієм Бріком.

Розрахунок заборгованості та банківські виписки є належними та допустимими доказами, що підтверджують наявність та розмір заборгованості за кредитом. Наведене узгоджується з правовими висновками, які викладені, зокрема, у постановах Верховного Суду від 06.11.2018 у справі №910/1580/18, від 23.09.2019 у справі №910/10254/18, від 26.02.2020 у справі №911/1348/16, від 19.11.2020 у справі №910/21578/16 та від 18.02.2021 у справі №904/3242/18.

Посилання відповідача на те, що на виписках відсутній штам операціоніста, який їх формував, є необґрунтовані, оскільки з виписок вбачається, що вони сформовані Уповноваженою особою Фонду на ліквідацію Банку, підписані нею, а підпис скріплений печаткою.

Твердження відповідача про те, що у виписках не відображено повну інформацію про рух коштів і не охоплює весь період, в якому були як видача коштів так і здійснення чергових платежів, відхиляються судом, оскільки відповідачем не надано жодних доказів, які б спростовували інформацію, наведену у наданих позивачем виписках по особових рахунках.

Відповідно до п. 4.2 договору банк має право вимагати дострокове повернення кредиту у разі наявності простроченої заборгованості за наданим кредитом та/або простроченої плати за кредитом.

У зв`язку із наявністю простроченої заборгованості Банк, на підставі зазначеної умови договору, 14.12.2022 звернувся до відповідача з вимогою сплатити наявну у нього заборгованість,

Згідно п.4.2.5 договору позичальник зобов`язаний виконати вимогу банку про дострокове виконання зобов`язань за цим договором, якщо така вимога банку відповідає умовам цього договору і є обґрунтованою, повернути отриманий кредит в повному обсязі разом з нарахованими процентами за користування кредитом і штрафними санкціями, що підлягають сплаті позичальником на користь банку згідно цього договору, в строк не пізніше 30 календарних днів з дня отримання позичальником відповідної вимоги банку або з дати повернення листа з повідомленням відділення пошти з будь-якою відміткою (п. 4.2.5 договору).

Однак, вказана вимога позичальником була залишена без відповіді та задоволення, а тому у Банку виникло право звернутись з позовом про стягнення заборгованості в судовому порядку, що спростовує відповідні доводи відповідача про передчасність позовних вимог.

Твердження відповідача про порушення Банком черговості погашення заборгованості (подання позову про стягнення частини тіла кредиту, а не нарахованих процентів) обґрунтовано відхилені судом першої інстанції, оскільки у договорі не погоджена черговість погашення позичальником заборгованості у разі дострокового повернення кредиту у судовому порядку, тому черговість визначена у п. 2.8 договору не може бути застосована судом під час розгляду даної справи.

Також суд першої інстанції обґрунтовано відхилив посилання відповідача на форс-мажорні обставини (військова агресія Російської Федерації), оскільки відповідач не надав суду передбачених законом та договором доказів настання форс-мажорних обставин, зокрема, сертифікату, виданого відповідною торговельною палатою або іншим компетентним органом стосовно невиконання ТОВ "Алет Трейдінг" кредитного договору №463/21 від 16.11.2021.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи встановлені фактичні обставини справи, наведені норми чинного законодавства та умови договору, місцевий господарський суд дійшов юридично вірного висновку про те, що позовні вимоги позивача про стягнення частини заборгованості за кредитним договором в розмірі 200 000,00 грн є обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо посилань відповідача на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які виразились у незадоволенні його клопотання про витребування оригіналу Кредитного договору, апеляційний господарський суд виходить з наступного.

Частинами 2, 4, 5 ст. 91 ГПК України визначено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Позивачем до позовної заяви додано належним чином засвідчену Уповноваженою особою Фонду на ліквідацію Банку копію кредитного договору №463/21 про надання кредиту на умовах кредитної лінії від 16.11.2021 та зазначено, що оригінал знаходиться у позивача.

Відповідач під час розгляду справи заявив клопотання про витребування від позивача оригіналу кредитного договору.

Однак, з приписів ст.81 ГПК України однією з необхідних умов задоволення клопотання про витребування доказів є надання суду доказів щодо дій, які вживались учасником справи з метою самостійного отримання доказів, про витребування яких він заявляє до суду.

У той же час, як вірно зазначив суд першої інстанції, відповідачем не вказано, яких заходів він вжив для отримання заявлених ним доказів самостійно, не надав доказів вжиття таких заходів, у той же час, відповідач є стороною кредитного договору, а тому має доказ, який він просить витребувати у позивача, тому суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання відповідача про витребування доказу.

Таким чином, доводи апелянта по суті його скарги в межах заявлених вимог свого підтвердження не знайшли, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставами для скасування рішення господарського суду першої інстанції.

Суд першої інстанції повно встановив суттєві для справи обставини, дослідив та правильно оцінив надані позивачем докази, вірно кваліфікував спірні правовідносини та правильно застосував до них належні норми матеріального і процесуального права, а тому рішення Господарського суду міста Києва законне та обґрунтоване, отже, підстави для його скасування відсутні.

Оскільки цією постановою суд апеляційної інстанції не змінює рішення та не ухвалює нового, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється, а витрати, пов`язані з розглядом апеляційної скарги, покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Алет Трейдінг" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 16 січня 2024 року - без змін.

2. Справу повернути до Господарського суду міста Києва.

3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 03.07.2024.

Головуючий суддя Т.П. Козир

Судді О.В. Агрикова

А.О. Мальченко