ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"08" липня 2024 р. Справа № 902/321/24

Суддя (суддя-доповідач у справі) Північно-західного апеляційного господарського суду Юрчук М.І., перевіривши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ВТ Девелопмент" на рішення Господарського суду Вінницької області, ухваленого 24.05.24р.

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Аленруд"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВТ Девелопмент"

про стягнення 141 685,84 гривень

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Вінницької області від 24.05.2024 у справі №902/321/24 частково задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Аленруд" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВТ Девелопмент" про стягнення 141 685,84 гривень. Стягнуто з відповідача на користь позивача 118 246,24 гривень заборгованості, з них: 93 758,40 гривень основного боргу, 23 439,60 гривень штрафу, 656,30 гривень інфляційних втрат та 391,94 гривень 3% річних та 3 028,00 гривень судових витрат на сплату судового збору.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "ВТ Девелопмент", 14.06.2024 через систему "Електронний суд" (вх.2923/24) звернулося до апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить відкрити апеляційне провадження за даною апеляційною скаргою та зупинити дію рішення Господарського суду Вінницької області від 24.05.2024 у справі №902/321/24. Скасувати рішення Господарського суду Вінницької області від 24.05.2024 у справі №902/321/24 та прийняти нове рішення, яким відмовити в позові в повному обсязі.

Одночасно в апеляційній скарзі скаржник просить відстрочити сплату судового збору за апеляційною скаргою до 12.07.2024.

Оскільки апеляційна скарга надійшла без матеріалів справи, суд апеляційної інстанції витребував їх у Господарського суду Вінницької області.

02.07.2024 на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду від суду першої інстанції надійшли матеріали справи №902/321/24.

Вивчивши зміст апеляційної скарги та розглянувши додані до неї документи, суддя-доповідач Північно-західного апеляційного господарського суду Юрчук М.І. прийшов до висновку про залишення її без руху з огляду на наступне.

Щодо відсутності доказів сплати судового збору.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу (ГПК) України, до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Згідно частини 2 статті 260 ГПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 258 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 174 цього Кодексу.

У відповідності до частини 1 статті 174 ГПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно пункту 2 частини 1 статті 164 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом (частина 2 статті 123 ГПК України).

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно підпункту 1 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру судовий збір сплачується у розмірі - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Даний позов про стягнення 141 685,84 гривень поданий позивачем у березні 2024 року.

Згідно статті 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2024 рік" розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить - 3028,00 грн.

Відповідно, враховуючи заявлену до стягнення суму ціну позову, позивачем сплачувався судовий збір у розмірі 3028,00 грн. (мінімальна ставка судового збору за вимогу майнового характеру).

Відповідно до статті 4 частини 2 пункту 2 підпункту 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду, зокрема, апеляційної скарги на рішення суду сплачується судовий збір у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Разом з тим, згідно частини 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Апелянт звернувся з апеляційною скаргою на вказане рішення Господарського суду Вінницької області від 24.05.2024 у справі №902/321/24 через систему "Електронний суд".

Розмір судового збору, який апелянт зобов`язаний був сплатити при поданні даної апеляційної скарги становить - 3633,66грн. (3028,00х150%*0.8).

Однак, до матеріалів апеляційної скарги не додано доказів сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі.

При цьому, апелянтом в апеляційній скарзі заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

В обґрунтування заявленого в апеляційній скарзі клопотання, скаржник зазначає, наступне.

Відповідно до положень ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення. У постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 12.03.2021 по справі № 912/1061/20 наведено висновок про застосування норм права про те, що відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, а також звільнення від його сплати або зменшення його розміру з підстав, передбачених статтею 8 Закону України «Про судовий збір», є прерогативою суду, який вирішує питання відкриття провадження (прийняття заяви, скарги тощо).

Зазначені норми є диспозитивними і встановлюють не обов`язок, а право суду на власний розсуд звільнити особу від сплати судового збору (відстрочити, розстрочити його сплату або зменшити його розмір). Скаржником оскаржується судове рішення з приводу стягнення з нього грошових коштів у розмірі 118 246,24 гривень, що пропорційно судовому збору при подачі позову у розмірі 3 028,00 грн. Розмір судового збору за подачу апеляційної скарги становить 3633,6 грн. (3028 грн. х 150% х 0,8).

Разом з тим, скаржник зазначає, що сплата судового збору у вказаному розмірі є надмірним тягарем для скаржника за апеляційною скаргою, а тому одночасно з подачею скарги ініціюється питання відстрочення сплати судового збору на 30 днів, а саме до 12.07.2024, що дозволить забезпечити скаржнику доступ до правосуддя та не порушить прав інших учасників справи.

Суддя-доповідач у справі Північно-західного апеляційного господарського суду вважає, що у даному випадку відсутні підстави для відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги, з огляду на наступне.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (частина 2 статті 123 ГПК України).

Таким законом є Закон України "Про судовий збір". З його преамбули вбачається, що цей Закон визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Відповідно до статті 1 цього Закону судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Питання відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати врегульоване статтею 8 Закону України "Про судовий збір", норма якої є спеціальною.

Як убачається зі змісту цієї норми, існує три умови, за яких суд, враховуючи майновий стан сторони та за її клопотанням, може відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення (частина перша статті 8 Закону України "Про судовий збір"), зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати (частина друга цієї ж статті):

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

З аналізу ж статті 8 Закону України "Про судовий збір" чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію "суд, враховуючи майновий стан сторони, може…", тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Що ж до самих умов, визначених статтею 8, то вони диференційовані за суб`єктним та предметним застосуванням.

Так, умови, визначені у пунктах 1 та 2 частини першої статті 8, можуть застосовуватися лише до фізичних осіб, котрі перебувають у такому фінансовому стані, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру їх річного доходу, та до фізичних осіб, що мають певний соціальний статус, підтверджений державою, - є військовослужбовцями, батьками, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокими матерями (батьками), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; особами, які діють в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Щодо третьої умови, визначеної у пункті 3 частини першої статті 8, то законодавець, застосувавши слово "або", не визначив можливість її застосування за суб`єктом застосування, в той же час визначив коло предметів спору, коли така умова може застосовуватись, - лише у разі, коли предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, тобто особистих майнових та особистих немайнових прав фізичних осіб.

Встановлений статтею 8 Закону України "Про судовий збір" перелік умов, за яких особі може бути відстрочено сплату судового збору, також є вичерпним.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 у справі № 0940/2276/18.

Крім того суд апеляційної інстанції зазначає, що ЄСПЛ з приводу сплати зборів у зв`язку з поданням позовів висловив позицію.

Як визначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" (заява № 24402/02), право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг (пункт 27). Такі обмеження дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду "за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб" (рішення від 28 травня 1985 року у справі "Ешингдейн проти Сполученого Королівства" (пункт 57).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Креуз проти Польщі" від 19.06.2001 зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду (пункт 60).

За таких обставин у задоволенні клопотання (у прохальній частині апеляційної скарги) про відстрочення сплати судового збору апелянту слід відмовити.

Реквізити для сплати судового збору.

Північно-західний апеляційний господарський суд вважає за необхідне зазначити платiжнi реквiзити для перерахування судового збору в гривнях:

Отримувач коштів: ГУК у Рівн.обл/Рiвнен.міс.тг/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38012494

Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.)

Код банку отримувача (МФО): 899998

Рахунок отримувача: UA2017527

Код класифікації доходів бюджету: 22030101

Призначення платежу: *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від _____ (Дата оскаржуваного рішення) по справі _________ (Номер справи), Північно-західний апеляційний господарський суд (назва суду, де розглядається справа).

З врахуванням викладеного, скаржником при поданні апеляційної скарги не виконано вимоги пункту 2 частини 3 статті 258 ГПК України, що, згідно вимог статті 260 ГПК України, є підставою для залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Згідно частини 2 статті 174 ГПК України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Виконання вимог процесуального закону, як складової національного законодавства України, є обов`язком апелянта та жодним чином не може розцінюватися, як обмеження у доступі до правосуддя.

На підставі викладеного, керуючись статтею 8 Закону України "Про судовий збір", ст. ст. 174, 234, 256, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "ВТ Девелопмент" у задоволенні клопотання про відстрочення від сплати судового збору.

2. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ВТ Девелопмент" на рішення Господарського суду Вінницької області від 24.05.2024 у справі №902/321/24 - залишити без руху.

3. Запропонувати апелянту усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки протягом 10 днів із дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху:

- сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 3633,60грн за реквізитами, які вказані у мотивувальній частині даної ухвали. Докази подати суду.

4. Роз`яснити апелянту, що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не підлягає оскарженню.

6. Ухвала направляється апелянту та його представнику через систему "Електронний суд".

Суддя Юрчук М.І.