ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"06" червня 2024 р. м. Київ Справа № 911/505/24
За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ПП Право» б/н від 19.05.2024 року про ухвалення додаткового рішення у справі № 911/505/24
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПП Право»
до Комунального підприємства «Хотів» Феодосівської сільської ради Обухівського району Київської області
прo стягнення 38 000,00 грн.
Суддя А.Ю. Кошик
При секретарі судового засідання Фроль В.В.
За участю представників:
заявника (позивача): не з`явився
відповідача: не з`явився
Обставини справи:
Рішенням Господарського суду Київської області від 16.05.2024 року у справі № 911/505/24 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ПП Право» до Комунального підприємства «Хотів» Феодосівської сільської ради Обухівського району Київської області прo стягнення 38 000,00 грн. задоволено частково.

До Господарського суду Київської області 20.05.2024 року від Товариства з обмеженою відповідальністю «ПП Право» надійшла заява б/н від 19.05.2024 року про ухвалення додаткового рішення у справі № 911/505/24, у якій заявник просить суд стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Як визначено ч.ч. 3, 4 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 21.05.2024 року розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ПП Право» б/н від 19.05.2024 року про ухвалення додаткового рішення у справі № 911/505/24 призначено в судовому засіданні на 06.06.2024 року.

До канцелярії Господарського суду Київської області 03.06.2024 року від позивача надійшла заява б/н від 03.06.2024 року про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення без участі позивача.

До канцелярії Господарського суду Київської області 06.06.2024 року від відповідача надійшла заява б/н від 05.06.2024 року щодо відмови у задоволенні заяви позивача про ухвалення додаткового рішення або ж щодо зменшення витрат на професійну правову допомогу позивача.

Заявник (позивач) та відповідач у судове засідання 06.06.2024 року не з`явилися, що не перешкоджає розгляду заяви.

Статтею 16 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Однією із основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України ).

Згідно зі ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Як визначено ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до ч. 6 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків, тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно з ч. 1 ст. 221 Господарського процесуального кодексу України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, представник Товариства з обмеженою відповідальністю «ПП Право» у заяві просив суд стягнути з Комунального підприємства «Хотів» Феодосівської сільської ради Обухівського району Київської області витрати на правничу допомогу у сумі 11 100,00 грн., згідно договору про надання правової допомоги б/н від 01.02.2024 року.

Рішення суду у справі № 911/505/24 було ухвалено 16.05.2024 року, а отже п`ятиденний строк для подання до суду доказів, що підтверджують розмір та здійснення позивачем витрат на професійну правничу допомогу, сплинув 21.05.2024 року.

Суд установив, що заява про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу надійшла до канцелярії суду 20.05.2024 року, що підтверджується штампом Господарського суду Київської області про отримання вхідної кореспонденції.

З огляду на викладене, Товариство з обмеженою відповідальністю «ПП Право» вчасно та правомірно звернулося до господарського суду, в порядку ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, з заявою про відшкодування витрат на правову допомогу.

Як вбачається з матеріалів справи, між Товариством з обмеженою відповідальністю «ПП Право» та адвокатом Куровським В.В. укладено договір про надання правової допомоги б/н від 01.02.2024 року.

Згідно з положеннями розділу 1 вказаного договору клієнт доручає адвокату подати позовну заяву до боржника, КП «Хотів», про стягнення з нього заборгованості у зв`язку з простроченням ним грошового зобов`язання, визначеного умовами Договору № 014/2021 від 15.04.2021 року, та здійснювати процесуальне представництво та захист його інтересів у господарському суді Київської області, судах апеляційної та касаційної інстанції у межах цієї справи, для чого:

- клієнт доручає адвокату здійснити всі необхідні дії, пов`язані зі збором доказів, підготовкою документів та судовим захистом його інтересів в суді;

- адвокат представляє і захищає права та інтереси клієнта в усіх судових органах та на всіх стадіях судового розгляду справи, а також в органах державної влади та на підприємствах всіх форм власності, у відносинах з судовими експертами та фахівцями з відповідних проблемних питань.

Гонорар, отримуваний адвокатом за надання правової допомоги, повинен бути законним, розумно обґрунтованим за розміром визначеним сторонами - сторони не заперечують визначення вартості гонорару. Грошові кошти визначені сторонами передаються добровільно.

При визначенні обгрунтованого розміру гонорару враховуються:

1) обсяг часу і роботи, що вимагаються для належного виконання доручення: ступінь складності та новизни правових питань, шо стосуються доручення; необхідність досвіду для його успішного завершення;

2) вірогідність того, що прийняття доручення перешкоджатиме прийняттю адвокатом інших доручень або суттєво ускладнить їх виконання в звичайному часовому режимі;

3) необхідність виїзду у відрядження в тому числі в судові засідання власним транспортом;

4) важливість доручення для клієнта;

5) роль адвоката в досягненні гіпотетичного результату, якого бажає клієнт;

6) досягнення за результатами виконання доручення позитивного результату, якого бажає клієнт;

7) особливі або додаткові вимоги клієнта стосовно строків виконання доручення;

8) характер і тривалість професійних відносин даного адвоката з клієнтом;

9) професійний досвід, науково-теоретична підготовка, репутація, професійні здібності адвоката.

4. Вартість послуг (гонорар) адвоката визначається на підставі узгоджених актів виконаних робіт (наданих послуг).

5. Оплата послуг адвоката здійснюється після підписання акту виконаних робіт (наданих послуг).

Сторони погодили, що розмір вартості професійної правничої допомоги адвоката у справі, складається з:

1) оплати адвокатських послуг, пов`язаних з витратами часу на їх надання (1 200,00 грн. за кожну повну та неповну годину часу, витрачену адвокатом на надання послуги);

2) оплати послуг, пов`язаних з прибуттям власним транспортом до суду у дні призначених судом засідань у справі та послуг, а також послуг, пов`язаних з участю адвоката у судових засіданнях: (1500,00 грн. за кожне прибуття власним транспортом до суду для участі у призначених судом засіданнях у справі та участь у призначених судом судових засіданнях у справі, незалежно від часу перебування у кожному засіданні та часу проведення кожного з судових засідань).

9. Сторони досягли згоди, що з огляду на репутаційне значення справи для клієнта, а також приймаючи до уваги обставину, пов`язану з системним нехтуванням відповідачем своїми обов`язками, що створює тривалий негативний ефект майновим очікуванням клієнта у зв`язку з виконанням ним договірних відносин, орієнтовна попередня вартість адвокатських послуг за цим договором становить 10 000,00 грн. та може змінюватись у залежності від фактичного об`єму послуг на його підставі, які фіксуються сторонами у актах прийому-передачі послуг.

Згідно акту прийому-передачі послуг за договором на надання професійної правничої допомоги у справі № 911/505/24 від 16.05.2024 року клієнт прийняв в повному обсязі адвокатські послуги, надані адвокатом Куровським В.В., у судовій справі № 911/505/24 на умовах договору про надання правової допомоги на загальну суму 11 100,00 грн., перелік яких та вартість яких погоджені сторонами шляхом підписання розрахунку вартості послуг між сторонами.

Також адвокатом надано суду детальний розрахунок вартості професійної правничої допомоги адвоката у справі № 911/505/24 від 16.05.2024 року, а саме:

- ознайомлення, вивчення, аналіз та опрацювання документів та нормативно-правової бази для підготовки позову до суду, обґрунтування позиції у суді та представництва інтересів у суді, у тому числі включаючи вивчення відповідної судової практики з проведенням всіх попередніх обрахунків (2 год.) - 1 200 грн./год. х 2 год. = 2 400,00 грн.;

- систематизація доказів, складання позову та подача позову та доданих до нього доказів до суду та сторонам у справі (2 год.) - 1 200 грн./год. х 2 год. = 2 400,00 грн.;

- опрацювання відзиву відповідача з запереченнями на позовну заяву, підготовка матеріалів для спростування заперечень відповідача та подача до суду відповіді на відзив (1,5 год.) - 1 200 грн./год. х 1,5 год. = 1 800,00 грн.;

- прибуття адвоката до суду для участі у призначених судових засіданнях власним транспортом, очікування та участь у призначених судом судових засіданнях у справі протягом всього періоду провадження у справі (незалежно від часу перебування у кожному засіданні та часу проведення кожного з судових засідань (3 судових засідання) - 1 500,00 грн. / за прибуття в судове засідання (незалежно від часу перебування у засіданні ) х 3 засідань = 4 500,00 грн.

Разом 11 100,00 грн.

Відповідно до ч. ч. 1 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України ).

Відповідно до ч. 3 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру» встановлено, що при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Таким чином, понесені стороною у справі витрати на професійну правничу допомогу адвоката не є безумовною підставою для їх відшкодування судом в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже розмір таких витрат має відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

З огляду на наведені в ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України критерії, для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок іншої сторони (в даному випадку відповідача), відповідно до положень ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим. Тобто суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, а також чи була їх сума обґрунтованою.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України.

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19 сформувала правовий висновок щодо визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат та зазначила, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Отже, під час вирішення питання про розподіл судових витрат, господарський суд, за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Положеннями господарського процесуального законодавства з урахуванням висновків наведених у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19, передбачено право на відшкодування витрат на правову допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено, чим спростовуються доводи відповідача про протилежне.

У постанові від 08.04.2020 року у справі № 922/2685/19 Верховний Суд дійшов висновку, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. Наведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.01.2020 року у справі № 910/16322/18.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

При цьому, критерій розумної необхідності витрат на професійну правничу допомогу є оціночною категорією, яка у кожному конкретному випадку (у кожній конкретній справі) оцінюється судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів, зокрема наданих у підтвердження обставин понесення таких витрат, надання послуг з професійної правничої допомоги, їх обсягу, вартості з урахуванням складності справи та витраченого адвокатом часу тощо.

Так, Велика Палата Верховного Суду зауважує, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18.

Надавши оцінку наявним у матеріалах справи доказам у сукупності з урахуванням усіх аспектів і складності цієї справи, обсягу наданих адвокатом послуг, виходячи з характеру спірних правовідносин, обсягу матеріалів справи, враховуючи принципи співмірності та розумності судових витрат, суд дійшов висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката за розгляд справи має бути зменшений.

Щодо наведених в розрахунку витрат на ознайомлення, вивчення, аналіз та опрацювання документів та нормативно-правової бази для підготовки позову до суду, обґрунтування позиції у суді та представництва інтересів у суді, у тому числі включаючи вивчення відповідної судової практики з проведенням всіх попередніх обрахунків (2 400,00 грн./2 год.), систематизацію доказів, складання позову та подачу позову та доданих до нього доказів до суду та сторонам у справі (2 400,00 грн./2 год.), опрацювання відзиву відповідача з запереченнями на позовну заяву, підготовку матеріалів для спростування заперечень відповідача та подачу до суду відповіді на відзив (1 800,00 грн./1,5 год.) (разом 6 600,00 грн./5,5 год.) суд вважає вартість наданих послуг неспівмірною та такою, що не відповідає обсягу необхідних та наданих адвокатських послуг з огляду на складність справи та обсяг правової допомоги, який дійсно був необхідним у даному спорі. З урахуванням фактичних обставин суд визначає належну та співмірну вартість наданих адвокатом послуг в сумі 5 500,00 грн. (по 1 000,00 грн. за 1 годину надання послуг, разом за 5,5 год), чого достатньо для покриття витраченого адвокатом часу та дійсно необхідного обсягу послуг.

Разом з цим, суд враховує, що за даними протоколів судових засідань, які проводились під час розгляду справи, тривалість судових засідань, в яких брав участь представник позивача не перевищує 10 хвилин (11.04.2024 року 4 хв., 25.04.2024 року 5 хв., 16.05.2024 року 10 хв.).

У зв`язку з чим, суд вважає заявлену до відшкодування вартість послуг адвоката за участь в судових засіданнях 4 500,00 грн. (по 1 500,00 грн. за 1 судове засідання, разом за 3 засідання), неспівмірною та такою, що не відповідає обсягу необхідних та наданих адвокатських послуг. З урахуванням фактичних обставин суд визначає належну та співмірну вартість наданих адвокатом послуг за судові засідання в сумі 3 000,00 грн. (по 1 000,00 грн. за 1 судове засідання, разом за 3 засідання), чого достатньо для покриття витраченого адвокатом часу та дійсно необхідного обсягу послуг.

Також, під час вирішення питання про розподіл витрат на послуги адвоката суд враховує, що даний спір для кваліфікованого юриста є спором незначної складності, до якого наявна стала практика Верховного Суду у подібних правовідносинах. Великої кількості законів і підзаконних нормативно-правових актів, які підлягають дослідженню адвокатом і застосуванню, спірні правовідносини не передбачають. Як вбачається з матеріалів справи, остання за своєю суттю не відноситься до категорії складних та не викликає значного публічного інтересу, обсяг наданих адвокатом послуг не є значним.

Таким чином, з огляду на складність справи, необхідний обсяг адвокатських послуг та витрат часу адвоката, суд дійшов висновку, що заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 11 100,00 грн., стосовно якої подано заяву про розподіл, не відповідає критеріям реальності таких витрат, обґрунтованості та пропорційності до предмета спору у розумінні приписів ч. 4 ст. 126, ч. 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, а їх стягнення з відповідача становитиме надмірний тягар для останнього, що не узгоджується із принципом розподілу таких витрат, з огляду на що суд дійшов висновку про покладення на відповідача відшкодування позивачу 8 500,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

З огляду на викладене, заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ПП Право» б/н від 19.05.2024 року про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у справі № 911/505/24 підлягає частковому задоволенню, а саме в частині відшкодування за рахунок Комунального підприємства «Хотів» Феодосівської сільської ради Обухівського району Київської області 8 500,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Вимоги щодо відшкодування решти заявлених Товариством з обмеженою відповідальністю «ПП Право» 2 600,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу задоволенню не підлягають.

Крім того, суд звертає увагу, що рішенням Господарського суду Київської області від 16.05.2024 року у справі № 911/505/24 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ПП Право» до Комунального підприємства «Хотів» Феодосівської сільської ради Обухівського району Київської області прo стягнення 38 000,00 грн. задоволено частково. Стягнуто з Комунального підприємства «Хотів» Феодосіївської сільської ради Обухівського району Київської області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПП Право» 20 000,00 грн. заборгованості, 1 800,00 грн. штрафу (що разом становить 21 800,00 грн. (57,37 % від ціни позову). В задоволені решти позовних вимог щодо стягнення 16 200,00 грн. штрафу відмовлено.

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України у разі часткового задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи часткове задоволення позову, понесені позивачем судові витрати на професійну правничу допомогу, які зменшені судом до 8 500,00 грн., на підставі п. 3 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, підлягають розподілу між сторонами пропорційно розміру задоволених вимог, тобто підлягають покладенню на відповідача у сумі 4 876,45 грн. (що становить 57,37 % від задоволеної судом суми правових витрат (8 500,00 грн.)).

Таким чином, підлягає відшкодування позивачу за рахунок Комунального підприємства «Хотів» Феодосівської сільської ради Обухівського району Київської області 4 876,45 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Вимоги щодо відшкодування решти заявлених Товариством з обмеженою відповідальністю «ПП Право» 6 223,55 грн. витрат на професійну правничу допомогу задоволенню не підлягають.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 221, 233, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

Вирішив:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ПП Право» б/н від 19.05.2024 року про ухвалення додаткового рішення у справі № 911/505/24 задовольнити частково.

2. Стягнути з Комунального підприємства «Хотів» Феодосіївської сільської ради Обухівського району Київської області (08171, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, село Хотів, площа Паширова, буд. 1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПП Право» (04085, м. Київ, вул. Лук`янівська, 21, оф. 93, ) 4 876 (чотири тисячі вісімсот сімдесят шість) грн. 45 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

3. Видати наказ.

4. Відмовити в задоволенні решти заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ПП Право» щодо стягнення з Комунального підприємства «Хотів» Феодосівської сільської ради Обухівського району Київської області 6 223,55 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Додаткове рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України, та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного тексту додаткового рішення, шляхом подання апеляційної скарги відповідно до ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України з врахуванням п. 17.5 розділу ХІ Господарського процесуального кодексу України.

Суддя А.Ю. Кошик

повний текст додаткового рішення складено 28.06.2024 року