ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"01" липня 2024 р.м. Одеса Справа № 916/629/24

Господарський суд Одеської області у складі судді Погребної К.Ф. при секретарі судового засідання Лещенко Л.С. розглянувши справу №916/629/24

За позовом: Селянського (фермерського) господарства СКИБЕНЮК (66744, Одеська область, Роздільнянський район, село Войничеве, вул. Шкільна, буд. 10, )

до відповідача: Захарівської селищної ради Роздільнянського району Одеської області (66700, Одеська область, Роздільнянський район, смт. Захарівка, вул. Центральна, буд. 69, )

про визнання недійним одностороннього правочину та зобов`язання вчинити певні дії

Представник:

Від позивача: Племениченко Г.В. ордер;

Від відповідача: Волков О.М. ордер;

Господарським судом Одеської області у складі судді Погребної К.Ф. розглядається справа №916/629/24 за позовом Селянського (фермерського) господарства СКИБЕНЮК до Захарівської селищної ради Роздільнянського району Одеської області про визнання недійним одностороннього правочину та зобов`язання вчинити певні дії.

14.06.2024 до суду від Захарівської селищної ради Роздільнянського району Одеської області надійшли письмові пояснення до яких було додане клопотання про поновлення строку на подачу доказів та доручення до матеріалів справи № 916/629/24 копії листів ГУ ДПС в Одеській області №9677/5/15-32-19-03-05 від 23.04.2024р. та №8307/5/15-32-04-10-05 від 08.04.2024р.

Щодо поновлення строку на подання доказів у цій справі, відповідач вказує що єдиною особою, яка має можливість захищати селищну раду в суді є селищний голова, який очолює Захарівську селищну раду, та при цьому не є ані правником, ані спеціалістом в галузі права.

Строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом (ст. 113 ГПК України). Суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства (ст. 114 ГПК України).

Право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи (ст. 118-119 ГПК України).

Вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень суду, який за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк, крім випадків, передбачених ГПК України. Отже, вирішуючи це питання, суд, з урахуванням конкретних обставин справи, має оцінити на предмет поважності причини пропуску встановленого законом процесуального строку, і залежно від встановленого вирішити питання про поновлення або відмову у поновленні цього строку (наведену правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 09.10.2019 у справі № 910/22695/13).

З правового контексту норм статей 118, 119 ГПК України вбачається, що законодавець не передбачив обов`язку суду автоматично відновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки у кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було порушено скаржником, та чи підлягає він відновленню. Як свідчить правовий аналіз норм чинного процесуального законодавства, господарський суд може відновити пропущений процесуальний строк лише у виняткових випадках, тобто причини відновлення таких строків повинні бути не просто поважними, але й мати такий характер, не зважати на який було б несправедливим і таким, що суперечить загальним засадам законодавства (аналогічний правовий висновок сформульовано у постанові Верховного Суду від 30.07.2020 у справі № 910/15481/17).

В силу частини другої статті 14 ГПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Однією з форм реалізації принципу диспозитивності є самостійне визначення позивачем на стадії подання позову обсягу доказів, якими він планує підтвердити наявну у нього матеріально-правову вимогу до відповідача.

При цьому відповідно до положень частини третьої, четвертої, п`ятої статті 80 ГПК України відповідач, третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.

Суд зазначає, що правила, які встановлені у статті 80 ГПК України щодо своєчасності подання доказів кореспондуються з принципом диспозитивності, в силу якого суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Слід зауважити, що встановлення законодавцем часових обмежень на подання доказів спрямоване на неприпустимість зловживання учасниками справи своїми правами, коли через наявність права на подання доказів відповідний учасник може затягувати розгляду судом по суті справи через необхідність дослідження додатково поданих таким учасником доказів.

Відповідно до ч. 8 ст. 80 ГПК України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Наразі у заявленому клопотанні позивач не обґрунтував причин, які перешкоджали йому подати доказ встановлений ст. 80 ГПК України. При цьому суд зауважує, що ухвалу про відкриття провадження по справ відповідачем було отримано в його електронному кабінеті 07.03.2024р. відзив на позову заяву відповідачем подано не було.

Більш того, відповідні докази які відповідач просить залучити датовані квітнем 2024р., та останнім не наведено належних обґрунтувань підстав подання відповідних доказів в червні 2024р.

Викладені заявником підстави для поновлення строку не підтверджують поважність причин такого пропуску, оскільки несвоєчасне подання доказів зумовлене, з огляду на доводи, наведені заявником, не об`єктивними обставинами, а обставинами суб`єктивного характеру.

Приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання відповідача про поновлення процесуального строку на подання доказів.

Керуючись ст.119, ст.ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Захарівській селищній раді Роздільнянського району Одеської області в задоволенні клопотання яке є додатком до письмових пояснень від 14.06.2024р. за вх. ГСОО №23543/24 про поновлення строку на долучення доказів.

Ухвала набрала чинності в порядку ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання законної сили ухвали Господарського суду Одеської області..

Повний текст ухвали складено 02.07.2024р.

Суддя К.Ф. Погребна