ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення заяви без розгляду

"04" липня 2024 р.м. Одеса Справа № 923/32/22

Господарський суд Одеської області у складі судді Цісельського О.В.,

дослідивши заяву Державної служби України з безпеки на транспорті (вх. № 2-1110/24 від 02.07.2024) про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дублікату наказу по справі № 923/32/22

за позовом: Заступника керівника Каховської окружної прокуратури Херсонської області (74900, Херсонська область, м. Нова Каховка, пр. Дніпровський, буд. 34, ) в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті (03150, м. Київ, вул. Антоновича, буд 51, )

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Павлишина Олега Юрійовича ( АДРЕСА_1 , РНКОПП НОМЕР_1 )

про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом в сумі 12392,85 грн,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Одеської області від 07.11.2023 у справі №923/32/22 позов заступника керівника Каховської окружної прокуратури Херсонської області задоволено повністю. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Павлишина Олега Юрійовича на користь держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті плату за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, у розмірі 12 392 грн 85 коп.

Окрім того, з відповідача на користь Херсонської обласної прокуратури стягнуто судовий збір в розмірі 2481 грн.

На виконання рішення Господарського суду Одеської області від 07.11.2023 у справі № 923/32/22, яке набрало законної сили 28.11.2023, судом були видані відповідні накази.

02.07.2024 за вх.№2-1110/24 Господарським судом Одеської області одержано заяву Державної служби України з безпеки на транспорті про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання та видачу дублікату наказу про примусове виконання рішення у справі № 923/32/22.

Дослідивши заяву Державної служби України з безпеки на транспорті, господарський суд дійшов висновку, що вона не відповідає вимогам ст. 170 Господарського процесуального кодексу України, а тому наявні підстави для повернення заяви без розгляду, з огляду на наступне.

Згідно з ч.2 ст. 170 ГПК України письмова заява, клопотання чи заперечення підписується заявником або його представником.

З матеріалів заяви вбачається, що на підтвердження повноважень представника Державної служби України з безпеки на транспорті Прокошина Максима Сергійовича суду було надано довіреність від 31.01.2024 в порядку передоручення, сформовану засобами підсистеми «Електронний суд», відповідно до якої ОСОБА_1 , на підставі довіреності від 29.12.21 уповноважує в порядку передоручення Прокошина М.С. представляти інтереси Державної служби України з безпеки на транспорті в судах України (в тому числі в апеляційних та касаційних інстанціях) з усіма правами, які надано законом стороні по справі, в тому числі з правом підписувати, подавати, доповнювати позовні заяви та інші передбачені законом процесуальні документи. При цьому, такої довіреності від 29.12.21 суду не надано.

В свою чергу, до матеріалів надано довіреність, зі змісту якої вбачається, що остання сформована у системі «Електронний Суд» та складена у довільній формі від імені ОСОБА_2 на підставі Витягу з ЄДР від 29.12.21, щодо Державної служби України з безпеки на транспорті, який в порядку передоручення уповноважує ОСОБА_1 представляти інтереси Служби в судах України (в тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях) з усіма правами, які надано законом стороні по справі, в тому числі з правом підписувати, подавати, доповнювати позовні заяви та інші передбачені законом процесуальні документи.

Також до заяви було додано витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, з якого вбачається, що ОСОБА_2 є керівником Державної служби України з безпеки на транспорті, який має право вчиняти дії від імені юридичної особи.

Разом із тим, суд звертає увагу на те, що згідно з ч. 1 статті 56 ГПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Відповідно до ч. 3 ст. 56 ГПК України юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Згідно з ч. ч. 1, 3, 4 ст. 60 ГПК України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами: 1) довіреністю фізичної або юридичної особи; 2) свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна. Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами. Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

У порядку самопредставництва юридичну особу може представляти за посадою її керівник або інші особи, повноваження яких підтверджуються відповідно до частини 3 статті 56 Господарського процесуального кодексу України. Отже, для визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, статуті, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи (суб`єкта владних повноважень без права юридичної особи) без додаткового уповноваження (довіреності).

Згідно з ч. 3 ст. 244 Цивільного кодексу України довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Отже, вказана довіреність у розумінні Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги» вважається електронним документом.

Положеннями ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» визначено, що для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Відповідно до ч. 2 статті 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги» кваліфікований електронний підпис чи печатка вважається таким, що пройшов перевірку та отримав підтвердження, якщо: перевірку кваліфікованого електронного підпису чи печатки проведено засобом кваліфікованого електронного підпису чи печатки; перевіркою встановлено, що відповідно до вимог цього Закону на момент створення кваліфікованого електронного підпису чи печатки був чинним кваліфікований сертифікат електронного підпису чи печатки підписувача чи створювача електронної печатки; за допомогою кваліфікованого сертифіката електронного підпису чи печатки здійснено ідентифікацію підписувача чи створювача електронної печатки; під час перевірки за допомогою кваліфікованого сертифіката електронного підпису чи печатки отримано підтвердження того, що особистий ключ, який належить підписувачу чи створювачу електронної печатки, зберігається в засобі кваліфікованого електронного підпису чи печатки; під час перевірки підтверджено цілісність електронних даних в електронній формі, з якими пов`язаний цей кваліфікований електронний підпис чи печатка.

Проте, вказана довіреність сформована в системі «Електронний Суд» самим представником та не є належним доказом на підтвердження повноважень Прокошина М.С. на вчинення дій від імені Державної служби України з безпеки на транспорті, оскільки ані довіреність від 22.06.2022, видана ОСОБА_1 , ані довіреність від 31.01.2024, видана ОСОБА_3 , не містять кваліфікованого електронного підпису довірителів, у даному випадку, в першу чергу, керівника Державної служби України з безпеки на транспорті Зборовського Є.С., а саме відсутній протокол створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підписів як ОСОБА_2 , так і ОСОБА_1 .

Отже, до матеріалів справи не надано доказів, які підтверджують, що довіреність від 31.01.2024 видана в порядку передоручення, була підписана з використанням кваліфікованого електронного підпису довірителя.

Також, до заявленої заяви не додано примірника довіреності, оформленої в паперовій формі у порядку, визначеному Цивільним кодексом України, або примірника довіреності з протоколом створення та перевірки кваліфікованого електронного підпису), від імені Державної служби України з безпеки на транспорті в особі керівника (з його власноручним підписом) про уповноваження ОСОБА_3 бути представником і діяти від імені Служби.

У той же час відповідно до ч. 2 ст. 245 Цивільного кодексу України довіреність, що видається у порядку передоручення, підлягає нотаріальному посвідченню, крім випадків, встановлених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 58 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси або посадові особи, які вчиняють нотаріальні дії, посвідчують довіреність, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність, видана в порядку передоручення, підлягає нотаріальному посвідченню після подання основної довіреності, в якій застережено право на передоручення, або після надання доказів того, що представник за основною довіреністю примушений до цього обставинами для охорони інтересів особи, яка видала довіреність.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про невідповідність долученої до заяви позивача довіреності в порядку передоручення від 31.01.2024 вимогам Цивільного кодексу України та Закону України «Про нотаріат», будь-яких інших документів, які б підтверджували повноваження ОСОБА_3 представляти інтереси Державної служби України з безпеки на транспорті, матеріали позовної заяви не містять, а у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відсутні відомості стосовно ОСОБА_3 , як особи, яка може вчиняти дії від імені вказаної Служби в порядку самопредставництва.

За таких обставин суд дійшов висновку про невідповідність поданої позивачем довіреності в порядку передоручення від 31.01.2024 як такої, що суперечить положенням Цивільного кодексу України та Закону України «Про нотаріат».

Будь-яких інших документів, які б підтверджували повноваження ОСОБА_3 , як представника позивача, матеріали позову або заяви про усунення недоліків, не містять.

Окрім того, як вже було наголошено позивачу, відповідно до частини другої статті 170 Господарського процесуального кодексу України до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, що подається на стадії виконання судового рішення, у тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надсилання (надання) іншим учасникам справи (провадження) з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

Суд звертає увагу заявника на те, що заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дублікату наказу є заявою з процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у господарських справах.

Функціонал надсилання документів до Електронних кабінетів інших учасників перед відправкою до суду запроваджено відповідно до п. 29 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого Рішенням Вищої ради правосуддя від 17.08.2021 року №1845/0/15-21 (надалі - Положення).

Судом встановлено, що, зокрема, Каховська окружна прокуратура Херсонської області має зареєстрований Електронний кабінет у підсистемі Електронний суд ЄСІТС. Всупереч законодавчо наведеним приписам, заявником не долучено доказів надсилання до Електронного кабінету прокуратури поданих до суду заяви та документів, що також вбачається з переліку додатків до заяви.

Відповідно до ч.4 ст.170 ГПК України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду. Суд повертає письмову заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду також у разі, якщо її подано особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його.

У даному випадку, враховуючи те, що підписант заяви Державної служби України з безпеки на транспорті (Прокошин М.С.) не надав суду доказів наявності в нього повноважень на представництво інтересів позивача, а також те, що серед доданих до заяви документів не міститься доказів надсилання заяви ані засобами поштового зв`язку у паперовій формі, ані квитанції про доставку документів в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи Каховській окружній прокуратурі Херсонської області, суд дійшов висновку, що надіслана на адресу суду заява Державної служби України з безпеки на транспорті про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дублікату наказу по справі № 923/32/22 подана з порушенням вимог ст. 170 ГПК України, а відтак, така заява підлягає поверненню заявнику на підставі ч. 4 ст. 170 ГПК України.

Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу заявника на наступне.

Обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, необхідно не лише зазначити, а й обґрунтувати відповідним чином, що вбачається з положень ст.74 ГПК України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. До заяви мають бути додані відповідні докази, які підтверджують певні юридичні факти, на які посилається заявник.

Разом з тим, заявник не надав до заяви жодного доказу на підтвердження обставин, що викладені у заяві.

При цьому, суд бере до уваги те, що заява позивачем була сформована та подана до суду з використанням системи «Електронний суд».

Система «Електронний суд» забезпечує обмін процесуальними документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, органами та установами системи правосуддя, між судом та учасниками судового процесу, між учасниками судового процесу.

Водночас, функціонал системи «Електронний суд» передбачає механізм автоматичного оповіщення користувачів про надходження до Електронного кабінету процесуальних документів, зміни стану розгляду судової справи чи про надходження інших документів у справі, шляхом надсилання відповідного повідомлення на вказану користувачем адресу електронної пошти.

Отже, оскільки позивачем заяву було подано з використанням системи «Електронний суд», підстави для повернення йому заяви засобами поштового зв`язку у суду відсутні.

Керуючись ст.ст. 170, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Державної служби України з безпеки на транспорті (вх. № 2-1110/24 від 02.07.2024) про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дублікату наказу по справі № 923/32/22 - повернути заявнику без розгляду.

Ухвала набрала законної сили 04.07.2024 та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Південно-західного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.В. Цісельський