ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.06.2024м. ХарківСправа № 922/4448/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавренюк Т.А.

при секретарі судового засідання Сіліній М.Г.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" (61037, м. Харків, вул. Георгія Тарасенка, 126, адреса для листування: 61057, м. Харків, вул. Гоголя, 10, )
до Національного наукового центру "Харківський фізико-технічний інститут" (61108, м. Харків, вул. Академічна, 1, )
про стягнення 30 847,24грн
за участю учасників справи:

позивача - Тріфонова О.М.

відповідача - Сошина О.А.

ВСТАНОВИВ:

Після зміни предмету позову позивач просить суд стягнути з відповідача 3% річних в розмірі 16 847,24грн за період з 28.03.2023 по 27.06.2023 та збитки від інфляції в розмірі 14 000,00грн за період з травня по червень 2023 року. Судові витрати зі сплати судового збору позивач просить суд покласти на відповідача.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем договору про закупівлю (постачання) електричної енергії № 0207/2 від 13.02.2023 в частині здійснення своєчасної оплати спожитої електричної енергії. В якості правових підстав, позивач посилається на норми Цивільного та Господарського кодексів України.

Ухвалою суду від 24.10.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, за клопотанням позивача справу № 922/4448/23 визнано малозначною та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою суду від 14.11.2023, клопотання відповідача задоволено та постановлено подальший розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, розгляд справи призначено на 23.11.2023 о 12:20.

23.11.2023 провадження по справі зупинено до закінчення розгляду Об`єднаною Палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 911/1359/22 та оприлюднення повного тексту судового рішення, ухваленого за результатами такого розгляду, про що постановлено відповідну ухвалу.

20.05.2024 Об`єднаною Палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі № 911/1359/22 оприлюднено повний текст постанови від 19.04.2024.

Ухвалою суду від 28.05.2024 провадження у справі поновлено.

В матеріалах справи містяться відзив відповідача на позов, відповідь позивача на відзив та заперечення відповідача на відповідь позивача, які були надані учасниками справи до зміни позивачем предмету позову.

Після зміни предмету позову відповідач надав суду пояснення у справі, в яких позовні вимоги щодо стягнення 3% річних та збитків від інфляції не визнає, посилаючись на те, що позивачем неправильно визначено період прострочення з 28.03.2023 по 27.06.2023, оскільки відповідачем проведено оплату за лютий 2023 року на підставі рахунку за електричну енергію, нараховану в лютому, та акту приймання-передачі електричної енергії за лютий 2023 року від 07.03.2023 на загальну суму 3 748 169,27грн в наступному порядку: 2 000 000,00грн - 14.03.2023 (платіжна інструкція № 163 від 13.03.2023) та 1 748 169,27грн - 08.04.2023 (платіжна інструкція № 292 від 06.04.2023). Таким чином, останній платіж було проведено 08.04.2023.

Відповідач погоджується з зауваженнями позивача щодо платіжної інструкції № 163 від 13.03.2023, в якій, як зазначає відповідач, помилково в призначенні платежу на суму 2 000 000,00грн зазначено "…за січень 2023". Проте, всі інші реквізити зазначено вірно: "акт № 1 від 07.03.23, дог.0207/2 від 13.02.23", а тому на його думку, фактично даний платіж є оплатою за лютий 2023 року за договором № 0207/2 від 13.02.2023.

Крім того, відповідач посилається на те, що в червні 2023 позивачем за договором № 0207/2 було сформовано та виставлено додатково акт приймання- передачі електричної енергії № 2 від 22.06.2023 та рахунок (акт виконаних робіт) за лютий 2023 на суму 2 496 972,50грн, який також оплачено своєчасно.

Таким чином, вимога про стягнення 3% річних у сумі 16 847,24грн за період з 28.03.2023 по 27.06.2023 та інфляційних витрат у сумі 14 000,00грн за період травень-червень 2023 є незаконною і необґрунтованою.

Представник позивача в судовому засіданні 27.06.2024 позовні вимоги підтримує, просить суд позов задовольнити в повному обсязі. У відповіді на відзив, поданій позивачем до зміни предмету позову, позивач зазначив про те, що відповідачем саме 27.06.2023 платіжним дорученням № 154 сплачено залишок боргу за лютий 2023 року у сумі 2 000 000,00грн. Відповідно до даного платіжного доручення переплата була зарахована за існуючу заборгованість з найдавнішим терміном її виникнення, як це передбачено умовами п. 4 Комерційної пропозиції №1/23 Ф-Р. Платіжною інструкцією № 163 від 13.03.2023 відповідач оплатив заборгованість за спожиту електричну енергiю за сiчень 2023 року, про що свідчить призначення платежу, вказане безпосередньо відповідачем. Акт № 2, на який посилається відповідач, не є предметом розгляду у даній справі. Проти зменшення розміру 3% річних та збитків від інфляції позивач заперечує.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечує. Проте звернувся до суду з клопотанням про зменшення розміру 3% річних та збитків від інфляції на 90%, оскільки його установа є державною бюджетною неприбутковою науковою установою, яка повністю фінансується з Державного бюджету України, видатки якої здійснюються відповідно до вимог Бюджетного кодексу України. Також відповідач просить суд врахувати його майновий стан, посилаючись на те, що основні об`єкти споживання електричної енергії відповідач знаходяться на території с. П`ятихатки у м. Харкові, з 24.02.2022 тривалий час перебували в зоні обстрілів.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, суд встановив наступне.

З 01.01.2019, у зв`язку з відокремленням функції з розподілу електричної енергії від функції постачання електричної енергії, що визначено положеннями Закону України "Про ринок електричної енергії" від 13.04.2017, у відповідності до Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 26.10.2018 № 1268 "Про затвердження Методичних рекомендацій щодо передачі даних побутових та малих непобутових споживачів постачальнику електричної енергії, на якого відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" покладається виконання функції універсальної послуги на закріпленій території" Приватне акціонерне товариство "Харківенергозбут" є постачальником універсальних послуг на території Харківської області.

Позивач, як постачальник універсальних послуг, здійснює постачання електричної енергії з 01.01.2019 у порядку, визначеному "Правилами роздрібного ринку електричної енергії", затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312 та на умовах постачання універсальних послуг.

На виконання п.13 розділу ХVІІ Закону України "Про ринок електричної енергії" під час здійснення заходів з відокремлення було створено електропостачальника - Приватне акціонерне товариство "Харківенергозбут", а Акціонерна компанія "Харківобленерго" виконує функції з розподілу електричної енергії на території Харківської області та є оператором системи розподілу.

Відповідно до абзацу 5 п.13 р. ХVІІ Закону України "Про ринок електричної енергії" фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема, надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальних послуг та/або факт споживання електричної енергії.

Разом з тим, у відповідності до п.13 Перехідних положень Закону України "Про ринок електричної енергії" передача постачальнику універсальних послуг персональних даних побутових та малих непобутових споживачів під час здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу не потребує отримання згоди та повідомлення таких споживачів про передачу персональних даних і вважається такою, що здійснена в загальносуспільних інтересах з метою забезпечення постачання електричної енергії споживачам.

Публічний договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг розміщений на офіційному сайті позивача.

13.02.2023 між позивачем та Національним науковим центром "Харківський фізико-технічний інститут" (відповідач) укладено договір про закупівлю (постачання) електричної енергії № 0207/2 за вказаними у додатку № 1 до цього договору об`єктами, що приєднані до електричних мереж оператора системи розподілу АТ "Харківобленерго" на умовах комерційної пропозиції № 1/23 Ф-Р/ оплата електричної енергії один раз за фактично спожиту електричну енергію.

Також відповідач підписав заяву-приєднання до умов договору про закупівлю (постачання) електричної енергії № 0207/2 від 13.02.2023.

Відповідно до розділу 1 Договору, цей договір про закупівлю (постачання) електричної енергії встановлює порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції споживачу постачальником електричної енергії та укладається сторонами, з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України.

За умовами п.2.1 зазначеного договору, постачальник продає електричну енергію споживачу як різновид товару для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Відповідно до п.5.6 договору, розрахунковий період за цим договором визначений у комерційній пропозиції та становить календарний місяць і відповідає розрахунковому періоду за договором споживача з оператором системи розподілу/передачі.

Пунктом 5.7 договору передбачено, що оплата вартості електричної енергії за цим договором здійснюється відповідачем виключно шляхом перерахування коштів на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника.

У п.5.8 договору сторони погодили, що оплата рахунку позивача має бути здійснена відповідачем у строк, визначений в комерційній пропозиції, яка є додатком № 2 до цього договору. Також сторони погодили, що всі платіжні документи, що виставляються позивачем відповідачу, зокрема, мають містити чітку інформацію про суму платежу, порядок та строки оплати, що погоджені сторонами цього договору.

На період дії воєнного стану в Україні та ведення активних бойових дій на території Харківської області, надання рахунку за електричну енергію та акту приймання-передачі електричної енергії здійснюється відповідно до комерційної пропозиції та/або іншими засобами комунікації, а саме: шляхом відправлення зазначених документів на електронну адресу, зазначену у п.13.8 договору або надіслані за допомогою системи електронного документообігу (за умови укладення відповідної додаткової угоди до договору).

За умовами п.4 комерційної пропозиції № 1/23 Ф-Р/ розрахунковим періодом є календарний місяць; оплата електричної енергії здійснюється відповідачем один раз за фактичний обсяг спожитої електричної енергії, визначений за показами розрахункових засобів обліку (або розрахунковим шляхом), на підставі виставленого рахунка відповідачу, в якому зазначаються суми до сплати за електричну енергію; у разі відсутності графіка погашення заборгованості та при відсутності у платіжному документі у реквізиті "Призначення платежу" посилань на період, за який здійснюється оплата, або перевищення суми платежу, необхідної для цього періоду, ці кошти, перераховані відповідачем за електричну енергію, позивач має право зарахувати як погашення існуючої заборгованості відповідача з найдавнішим терміном її виникнення.

Відповідно до п.6.2 договору відповідач взяв на себе зобов`язання забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього договору.

Пунктом 5 комерційної пропозиції встановлено, що рахунок за спожиту електричну енергію надається відповідачу до 12 числа (включно) місяця наступного за розрахунковим. Рахунок за спожиту електричну енергію має бути оплачений протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка відповідачем; рахунки на оплату надаються відповідачу у відповідних структурних підрозділах постачальника або направляються через систему електронного документообігу у разі укладання відповідної додаткової угоди до договору; в разі неотримання відповідачем рахунків позивач направляє рахунки відповідачу поштовим зв`язком; у такому разі рахунки вважаються отриманими відповідачем з дня їх відправлення.

Пунктом 8 комерційної пропозиції у разі порушення відповідачем строків оплати електричної енергії, в тому числі послуги з розподілу електричної енергії, передбачених п. 5 комерційної пропозиції позивач проводить нарахування за весь час прострочення, у тому числі за день оплати 3% річних з простроченої суми.

При цьому сума грошового зобов`язання за договором повинна бути оплачена споживачем з урахуванням встановленого індексу інфляції.

Суми 3% річних та інфляційних зазначаються у розрахунковому документі окремим рядком та повинні бути оплачені протягом 5 робочих днів від дня його отримання відповідачем.

Відповідно до п.13 комерційної пропозиції договір укладається на термін з 01.01.2023 по 10.03.2023. Договір набуває чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 10.03.2023, а в частині розрахунків - до їх повного виконання. Дія цього договору розповсюджується на відносини між сторонами, які виникли з 01.01.2023 на підставі ч.3 ст.631 Цивільного кодексу України.

На підставі переданих даних від Акціонерного товариства "Харківобленерго" відповідачу проведено нарахування та за результатами розрахункового періоду було сформовано та виставлено рахунок за спожиту електричну енергію за лютий 2023 року на суму 3 748 169,27грн. Відповідачем за лютий 2023 року спожито 758482кВт*год. Рахунок за лютий 2023 року та акт приймання-передачі електричної енергії відправлено засобами поштового зв`язку. Строк оплати рахунку до 27.03.2023.

Проте, відповідачем рахунок за лютий 2023 року оплачено 08.04.2023, що підтверджується платіжним дорученням № 469006с4f9 від 28.09.2022 року на суму 1 748 169,27грн та 27.06.2023 у сумі 2 000 000,00грн, що підтверджується платіжним дорученням № 154.

Таким чином, відповідач в порушення строків здійснив оплату спожитої електричної енергії за лютий 2023 року.

У зв`язку з несплатою за електричну енергію за договором № 0207/2 в обумовлений термін позивач здійснив відповідачу нарахування 3% річних та збитків від інфляції.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

За приписами ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Частина 1 ст.202 Цивільного кодексу України передбачає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст.173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом України, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, в тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, в тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст.599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За приписами ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст.530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Суд зазначає, що укладаючи договір, кожна із сторін прийняла на себе певні зобов`язання щодо його виконання, однак відповідач, покладений на нього обов`язок щодо своєчасної оплати спожитої електричної енергії у встановлений договором строк не виконав.

Факт порушення відповідачем умов, визначених договором, доведений та підтверджується матеріалами справи.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст.611 Цивільного кодексу України).

Статтею 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з врахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України).

На підставі зазначеного позивач, з посиланням на ст.625 Цивільного кодексу України, здійснив нарахування 3% річних за період з 28.03.2023 по 27.06.2023 в розмірі 16 847,24грн та збитків від інфляції за період травень-червень 2023 року в розмірі 14 000,00грн.

Суд зазначає, що за змістом зазначеної норми закону нарахування трьох процентів річних та збитків від інфляції входить до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінених грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов`язання.

Перевіривши правомірність нарахування 3% річних за період з 28.03.2023 по 27.06.2023 в розмірі 16 847,24грн та збитків від інфляції за період травень-червень 2023 року в розмірі 14 000,00грн на несвоєчасно оплачену заборгованість за лютий 2023 року, таке нарахування здійснено позивачем арифметично правильно, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Заперечуючи проти позову, відповідач не погоджується і оспорює дату оплати 27.06.2023. Як зазначає відповідач, оплата нарахування за спожиту електричну енергію за лютий 2023 року у розмірі 3 748 169,27грн була проведена ним в наступному порядку:

- 2 000 000,00грн - 14.03.2023 (платіжна інструкція № 163 від 13.03.2023);

- 1 748 169,27грн - 08.04.2023 (платіжна інструкція № 292 від 06.04.2023).

Суд не приймає дані заперечення, оскільки, як вже було зазначено вище, п.3 комерційної пропозиції сторони дійшли згоди, що при відсутності у платіжному документі у реквізиті "Призначення платежу" посилань на період, за який здійснюється оплата, або перевищення суми платежу, необхідної для цього періоду, ці кошти, перераховані відповідачем за електричну енергію, позивач має право зарахувати як погашення існуючої заборгованості відповідача з найдавнішим терміном її виникнення.

В той же час, у платіжному дорученні № 163 відповідач чітко зазначив призначення платежу "за електричну енергію за січень 2023...". Доказів того, що відповідач звертався до позивача з проханням врахувати грошові кошти в розмірі 2 000 000,00грн, сплачені ним платіжною інструкцією № 163 від 13.03.2023, в якості сплати боргу за лютий 2023 року та вскзував про помилкове зазначення ним призначення платежу в даній платіжній інструкції "за січень 2023 року" замість "за лютий 2023 року" матеріали справи не містять. Даний факт відповідачем не спростований.

Оскільки відповідач 08.04.2023 здійснив оплату за електричну енергію за лютий 2023 року у сумі 1 748 169,27грн, що підтверджено платіжним дорученням № 469006с4f9 (в призначенні платежу відповідач вказав: за спожиту електричну енергію за лютий 2023р...), дана оплата була врахована позивачем як часткова оплата за лютий 2023 року, у зв`язку з чим залишок заборгованості за лютий 2023 року станом на 27.06.2023 складав 2 000 000,00грн (3 748 169,27 - 1 748 169,27 = 2 000 000,00грн).

Відповідачем 27.06.2023 на підставі платіжного доручення № 154 сплачено грошові кошти в розмірі 2 300 000,00грн з призначенням платежу "у лютому 2023 р...", у зв`язку з чим 2 000 000,00грн було зараховано позивачем в рахунок погашення залишку боргу за лютий 2023 року відповідно до виставленого позивачем рахунку на суму 3 748 169,27грн (існуюча заборгованість з найдавнішим терміном її виникнення згідно з умовами п.4 Комерційної пропозиції № 1/23 Ф-Р/).

Посилання відповідача на акт приймання-передачі електричної енергії № 2 від 22.06.2023 та рахунок (акт виконаних робіт) за лютий 2023 року на суму 2 496 972,50грн, суд вважає безпідставними, оскільки відповідна заборгованість не входить до предмету позову у даній справі і не спростовує факту несвоєчасної сплати відповідачем спірної заборгованості, що водить до предмету спору у даній справі.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст.77 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи те, що позовні вимоги в частині стягнення 3% річних та збитків від інфляції підтверджені належними та допустимими доказами, наявними в матеріалах справи, а відповідач на момент прийняття рішення не надав документів на підтвердження як своєчасної сплати позивачу суми за спожиту електричну енергію за лютий 2023 року в розмірі 3 748 169,27грн, так і належних доказів сплати ним залишку суми боргу в розмірі 2 000 000,00грн саме 14.03.2023, а в матеріалах справи такі докази відсутні, суд дійшов висновку, що позов є цілком обґрунтованим, доведеним, у зв`язку з чим він підлягає задоволенню в повному обсязі.

Розглянувши клопотання відповідача про зменшення розміру 3% річних та збитків від інфляції на 90%, суд дійшов висновку, що воно не підлягає задоволенню, оскільки позивачем штрафні санкції до відповідача не заявлено, предметом позову є стягнення 3% річних та інфляційних втрат, які мають іншу правову природу ніж штраф та пеня, та носять компенсаційний характер.

Суд зауважує, що відсутність у боржника необхідних коштів, відсутність бюджетного фінансування, а також наявність статусу бюджетної установи не вважаються обставинами, які є підставою для зменшення розміру 3% річних та збитків від інфляції.

Конкретних доказів в обґрунтування підстав, що надавали б можливість суду зменшити розмір 3% річних та збитків від інфляції відповідач не надав, а підприємство позивача також перебуває в аналогічних умовах, що і установа відповідача, оскільки його об`єкти також підвергаються обстрілам та руйнуванню внаслідок військової агресії.

З огляду на викладене, суд не вбачає правових підстав для задоволення клопотання відповідача та зменшення розміру 3% річних та збитків від інфляції на 90%, у зв`язку з чим в його задоволенні відмовляє.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору суд покладає на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 4, 20, 73, 74, 86, 129, 233, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Національного наукового центру "Харківський фізико-технічний інститут" (61108, м. Харків, вул. Академічна, 1, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" (61037, м. Харків, вул. Георгія Тарасенка, 126, адреса для листування: 61057, м. Харків, вул. Гоголя, 10, ) - 16 847,24грн 3% річних, 14 000,00грн збитків від інфляції, 2 684,00грн судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дане рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення шляхом подання апеляційної скарги до Східного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено "01" липня 2024 р.

Суддя Т.А. Лавренюк