ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про затвердження мирової угоди та закриття провадження

"02" липня 2024 р.м. Одеса Справа № 916/2071/24

Господарський суд Одеської області у складі судді Цісельського О.В.,

за участю секретаря судового засідання Лінник І.А.

за участю представників:

від позивача: не з`явився,

від відповідача: не з`явився,

розглянувши спільну заяву (вх. № 2-1090/24 від 28.06.2024) про затвердження мирової угоди по справі № 916/2071/24

за позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до відповідача: Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Співучий фонтан на Фонтанській дорозі 30-32» (вул. Фонтанська дорога, № 30-32, м. Одеса, 65016, )

про визнання майнових прав на об`єкт інвестування,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Співучий фонтан на Фонтанській дорозі 30-32», в якій просить суд визнати за ОСОБА_1 майнові права на об`єкт інвестування 1-кімнатну квартиру АДРЕСА_2 .

Позовні вимоги обґрунтовані посиланнями на порушення відповідачем умов персонального меморандуму асоційованого члена кооперативу № 443-397-24-ПП від 27.01.2022, оскільки введення будинку в експлуатацію не відбулося ані у 4-му кварталі 2017, ані станом на теперішній час.

14.05.2024 ухвалою Господарського суду Одеської області прийнято позовну заяву (вх.№ 2122/24 від 09.05.2024) до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/2071/24. Справу № 916/2071/24 постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на "04" червня 2024 року об 11:20 год.

29.02.2024 у підготовчому засіданні по справі № 916/2071/24 судом проголошено протокольну ухвалу про перерву до "02" липня 2024 року об 11:00 год.

28.06.2024 до суду учасниками справи була надана спільна заява сторін про затвердження мирової угоди (вх.№ 2-1090/24), в якій сторони домовились врегулювати спір по справі №916/2071/24 шляхом укладання мирової угоди, яка надана суду, в порядку ст.192 ГПК України, та просили затвердити укладену між ними мирову угоду. Позивач також просив суд виконати вимоги ст. 130 ГПК України.

В судове засідання, призначене на 02.07.2024, учасники справи не з`явились, повідомлені належним чином, представник сторін надали суду заяви (вх.№ 25294/24 від 01.07.2024; вх. № 25554/24 від 02.07.2024), відповідно до яких просили провести судове засідання без їх участі та просили затвердити мирову угоду.

Отже, розглянувши вищевказану спільну заяву сторін та дослідивши зміст мирової угоди, суд дійшов висновку про таке.

Так, статтею 46 ГПК України передбачено, зокрема, що сторони можуть примиритися, у тому числі шляхом медіації, на будь-якій стадії судового процесу. Результат домовленості сторін може бути оформлений мировою угодою.

Відповідно до ст.192 ГПК України, мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, якщо мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією самою ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

За своїм змістом мирова угода - це досягнення домовленостей між сторонами з метою припинення спору та вирішення всіх спірних питань, у зв`язку з якими було подано позов, на умовах, погоджених сторонами. Мирова угода не приводить до вирішення спору по суті. Сторони не вирішують спору, не здійснюють правосуддя, що є прерогативою судової влади, а досягнувши угоди між собою, припиняють спір. Така угода призводить до врегулювання спору шляхом визначення її сторонами певних дій, які та чи інша сторона угоди має вчинити. У зв`язку з цим укладення мирової угоди, як способу реалізації процесуальних прав, закріплених у процесуальних нормах, є правом сторін, яке, відповідно до процесуального закону, неможливо реалізувати тільки за наявності умов, що суперечать законодавству, або призводять до порушення чиїх-небудь прав і охоронюваних законом інтересів.

Отже, умови мирової угоди мають бути викладені чітко та недвозначно з тим, щоб не виникало неясності і спорів з приводу її змісту під час виконання. Господарський суд не затверджує мирову угоду, якщо умови мирової угоди суперечать закону або порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними, або одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє. Укладення мирової угоди неможливе і в тих випадках, коли ті чи інші відносини імперативно врегульовано законом і не можуть змінюватись волевиявленням сторін.

Згідно з частиною 5 статті 192 Господарського процесуального кодексу України суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо: умови мирової угоди суперечать закону або порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними; або одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Суд наголошує, що в матеріалах справи відсутні докази, що зміст укладеної між сторонами по справі № 916/2071/24 мирової угоди не відповідає вимогам чинного законодавства та її затвердження судом може призвести до порушення прав та охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Підстави, встановлені ч. 5 ст. 192 ГПК України, для постановлення ухвали про відмову у затвердженні мирової угоди, судом не встановлені.

Законодавець зазначаючи у ч.1 ст.192 ГПК України про врегулювання спору на підставі взаємних поступок сторін, не визначив самих критеріїв, ознак чи співвідношення цих поступок, фактично залишивши їх на розсуд учасників мирової угоди.

Одним із загальних засад (принципів) господарського судочинства є диспозитивність, що відповідно до ч.2 ст.14 ГПК України передбачає, в тому числі, право учасника справи розпоряджатись своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

А тому виходячи із мети інституту мирової угоди врегулювання спору, відсутності критеріїв та співвідношень поступок щодо укладення мирової угоди, принципу диспозитивності, суд не знаходить підстав, визначених ч.5 ст.192 ГПК України, які б вказували, що умови мирової угоди суперечать закону, порушують права третіх осіб чи є невиконуваними.

Приписами статті 193 Господарського процесуального кодексу України визначено, що виконання мирової угоди здійснюється особами, які її уклали, в порядку і строки, передбачені цією угодою. Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження». У разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень.

Таким чином, із аналізу наданої на затвердження суду мирової угоди від 25.06.2024 вбачається, що мирова угода, укладена між ОСОБА_1 та Обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив «Співучий фонтан на Фонтанській дорозі 30-32», не суперечить законодавству і не порушує прав і законних інтересів інших осіб, відповідає вимогам норм матеріального права щодо змісту угод, підписана особами, які мають на це повноваження, а також скріплена належними печатками, містить відомості про умови, розмір і строки виконання зобов`язань сторін, стосується осіб, які є сторонами справи, тому у суду наявні законні підстави для її затвердження, у зв`язку з чим суд закриває провадження у справі №916/2071/24 у відповідності з п.7 ч.1 ст.231 ГПК України.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 231 ГПК України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом.

Згідно ст. 231 ГПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Відповідно до ч.1 ст. 130 ГПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Згідно ч. 4 ст. 130 ГПК України, якщо сторони під час укладення мирової угоди не передбачили порядку розподілу судових витрат, кожна сторона у справі несе половину судових витрат.

Так, наведені положення ГПК наділяють позивача правом на повернення з держбюджету лише 50 відсотків від сплаченого при подачі позову судового збору у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції. Отже, враховуючи зазначені положення законодавства та з огляду на те, що у суду наявні законні підстави для затвердження укладеної між сторонами мирової угоди до прийняття рішення у справі, і провадження у справі підлягає закриттю, відповідно суд вважає за можливе повернути позивачу з державного бюджету України 50 відсотків сплаченого позивачем судового збору при поданні позову, що становить 6216,00 грн.

Проаналізувавши встановлені обставини, суд приходить до висновку про наявність підстав для затвердження мирової угоди, наданої представниками сторін та закриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 2, 13, 86, 129, 130, 192, 193, п. 7 ч. 1 ст. 231, ст.ст. 232-235, 255 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Спільну заяву про затвердження мирової угоди (вх. № 2-1090/24 від 28.06.2024) по справі №916/2071/24 - задовольнити.

2. Затвердити мирову угоду, укладену 25 червня 2024 року між ОСОБА_1 та Обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив «Співучий фонтан на Фонтанській дорозі 30-32» про наступне:

МИРОВА УГОДА

по справі №916/2071/24

за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) (надалі - Позивач) до ОК «Житлово-будівельний кооператив «Співучий фонтан на Фонтанській дорозі 30-32» () (надалі - Відповідач) про визнання майнових прав на об`єкт інвестування

25 червня 2024 року м. Одеса

Ми, ОСОБА_1 , (надалі- Позивач) ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , в особі та ОК «Житлово-будівельний кооператив «Співучий фонтан на Фонтанській дорозі 30-32», (надалі-Відповідач), в особі голови кооперативу Лукянчук Олександра Леонідовича, що діє на підставі Статуту, (далі разом - «Сторони»), які є сторонами судової справи № 916/2071/24 за позовом про визнання майнових прав на об`єкт інвестування, яка розглядається Господарським судом Одеської області, з метою повного і остаточного врегулювання усіх конфліктів та спорів між Сторонами, укладають дану Мирову угоду про наступне.

З метою повного та остаточного врегулювання спору Сторони домовились,

1. Позивач, ОСОБА_1 , відмовляється від позовних вимог в частині стягнення судових витрат з Відповідача;

2. Відповідач, ОК «Житлово-будівельний кооператив «Співучий фонтан на Фонтанській дорозі 30-32», визнає позов в повному обсязі, а саме:

Визнає за позивачем, ОСОБА_1 , майнове право на квартиру АДРЕСА_3 , вартістю 1 036 000,00 грн., що збудована та знаходиться на об`єкті будівництва за адресою АДРЕСА_4 »

Сторони підтверджують, що умови Мирової угоди відповідають їх волі, дана угода укладена добровільно та без жодного примусу, угода не є фіктивною чи удаваною, а наміри Сторін відповідають змісту зобов`язань, визначених Мировою угодою.

Сторони заявляють, що даною Мировою угодою не порушуються права будь-яких відомих третіх осіб, в тому числі й держави.

Мирова угода підписана сторонами, (та чи/або їх представниками, тощо) підлягає затвердженню Господарським судом Одеської області та набирає чинності з моменту набрання законної сили ухвали Господарського суду Одеської області про затвердження даної Мирової угоди.

Підписи сторін:

Позивач: ____________ ОСОБА_1 .

Відповідач:

Голова Обслуговуючого кооперативу

«Житлово-будівельний кооператив

«Співучий фонтан на Фонтанській

дорозі 30-32» ____________ Лукянчук О.Л.

3. Роз`яснити сторонам по справі, що відповідно до ч.3 ст.231 ГПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

4. У випадку невиконання мирової угоди між ОСОБА_1 та Обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив «Співучий фонтан на Фонтанській дорозі 30-32» у добровільному порядку, ухвала дійсна для пред`явлення до примусового виконання в строки, визначені Законом України «Про виконавче провадження».

5. Повернути ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) з Державного бюджету України (ГУК в Одеській обл./Приморський р-н/ 22030101, , Казначейство України (ЕАП), р/р UA3015758, МФО 899998, КБК 22030101) через Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області (65023, м. Одеса, вул. Садова, буд 1- А, ) 50% судового збору у розмірі 6 216 (шість тисяч двісті шістнадцять) грн. 00 коп., сплаченого за платіжною інструкцією № 0.0..1 від 09.05.2024.

6. Провадження у справі № 916/2071/24 - закрити.

Стягувач за цією ухвалою: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Боржник за цією ухвалою: Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Співучий фонтан на Фонтанській дорозі 30-32» (вул. Фонтанська дорога, № 30-32, м. Одеса, 65016, ).

Ухвала набирає законної сили 02.07.2024 та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Цісельський Олег Володимирович