ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" червня 2024 р. Справа № 918/1007/21(460/2754/19)

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Політики Н.А., за участі секретаря судового засідання Костюкович Ю.С.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи за позовом Дочірнього підприємства "Рівненський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України"

до Головного управління Державної податкової служби у Рівненській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

у межах справи № 918/1007/21 за заявою Дочірнього підприємства "Київський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (вул. Народного ополчення, 11 А, м. Київ 151, 03151, )

про банкрутство Дочірнього підприємства "Рівненський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (вул. Пластова, 7, м. Рівне, 33028, ),

у судове засідання учасники справи не з`явилися.

Відповідно до частини 14 статті 8, статті 222 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) при розгляді судової справи здійснювалося фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу програмно-апаратного комплексу "Діловодство суду".

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Дочірнє підприємство "Рівненський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" звернулося до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Рівненської області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень:

- від 18.07.2019 року № , згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем "Податок на прибуток" в розмірі 3 079 800 грн 00 коп., з яких: 2 053 200 грн 00 коп. за основним платежем та 1 026 600 грн 00 коп. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами);

- від 18.07.2019 року № , згідно з яким позивачу зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 1 741 752 грн 00 коп. за 2016 рік та 3 214 668 грн 00 коп. за 2018 рік;

- від 18.07.2019 року № , згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем "Податок на додану вартість" в розмірі 2 116 954 грн 00 коп., з яких: 1 411 303 грн 00 коп. за основним платежем та 705 651 грн 00 коп. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що висновки акта перевірки, на підставі якого прийнято оспорювані рішення, не ґрунтуються на достовірних, об`єктивних та належним чином встановлених і відображених у акті даних, не відповідають фактичним обставинам та суперечать чинному законодавству. Так позивач вказує на те, що під час перевірки було надано всі первинні документи на підтвердження господарських операцій з контрагентами ФОП Жарська Г.Й., ТОВ "Отава-Трейд" та ПАТ "Екоклін", які фактично підтверджують реальне здійснення господарських операцій та досягнення законної мети їх здійснення, направленої на отримання прибутку та реальне використання придбаного товару. В частині здійсненого контролюючим органом донарахування податкових зобов`язань позивачу.

Дочірнє підприємство "Рівненський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" також, вказує на безпідставність висновків контролюючого органу щодо завищення різниць на які зменшується фінансовий результат до оподаткування податком на прибуток. Оскільки, на думку позивача, забезпечення майбутніх виплат штрафних санкцій було створено відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку, а в акті перевірки не конкретизовано, в чому саме полягає сутність порушення, не обґрунтовано, яким чином нарахування забезпечення за рахунок прибутку спричиняє заниження об`єкта оподаткування податком на прибуток. Таким чином, позивач просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2019 року вищевказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, визначено справу до судового розгляду за правилами загального позовного провадження.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2022 року у справі № 460/2754/19 в задоволенні позову Дочірнього підприємства "Рівненський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" до Головного управління Державної податкової служби у Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відмовлено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16 серпня 2022 року апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "Рівненський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" задоволено частково, рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2022 року у справі № 460/2754/19 скасовано, а справу направлено для розгляду до Господарського суду Рівненської області.

02.09.2022 року за результатами автоматизованого розподілу судової справи № 460/2754/19 між суддями, дану справу розподілено судді Політиці Н.А. (у провадженні якої перебуває справа № 918/1007/21 про банкрутство Дочірнього підприємства "Рівненський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" та присвоєно номер 918/1007/21(460/2754/19).

Спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею (ч. 1 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства).

Згідно з абз. 1 ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Частиною 3 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо майнових спорів з вимогами до боржника та його майна, провадження в якій відкрито до відкриття провадження у справі про банкрутство, надсилаються до господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, який розглядає спір по суті в межах цієї справи.

Суд зазначає, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21.09.2021 року у справі № 905/2030/19 (905/1159/20), оприлюдненій 19.10.2021 року, сформулювала правовий висновок, відповідно до якого вимога особи, щодо якої порушено справу про банкрутство, про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення як майновий спір боржника, підлягає розгляду в межах провадження у справі про банкрутство із визначенням юрисдикційності розгляду такого спору господарському суду.

При цьому, Великою Палатою Верховного Суду у пункті 41 вказаної постанови підкреслено, що спір за позовом боржника про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення є майновим за своєю правовою природою, оскільки за наслідком його розгляду в податкового органу може виникнути право на стягнення з боржника певної грошової суми (майнове право), яка в розумінні статті 190 ЦК України є майном боржника. Такого правового висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 20.05.2020 року у справі № 1340/3510/18 (пункти 77, 81), Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду в постанові від 05.07.2019 року у справі № 826/17147/18 (пункти 17, 18).

Отже, враховуючи викладене вище, справа № 918/1007/21(460/2754/19) за позовом Дочірнього підприємства "Рівненський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" до Головного управління Державної податкової служби у Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень підлягає розгляду у межах справи № 918/1007/21 за заявою Дочірнього підприємства "Київський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" про банкрутство Дочірнього підприємства "Рівненський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України".

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 7 вересня 2022 року справу № 918/1007/21(460/2754/19) прийнято до провадження судді Політики Н.А. в межах провадження у справі про банкрутство, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 3 жовтня 2022 року.

15 вересня 2022 року від представника Дочірнього підприємства "Рівненський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" через систему "Електронний суд" надійшло клопотання від 15.09.2022 року, в якому, крім іншого, просив забезпечити проведення судового засідання у даній справі, призначеного на 03.10.2022 року об 11:30 год., в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою системи "EasyCon" з використання особистого кабінету представника Фрейдун О.М.

Ухвалою суду від 19 вересня 2022 року клопотання представника Дочірнього підприємства "Рівненський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" від 15.09.2022 року про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено та постановлено підготовче засідання у справі № 918/1007/21(460/2754/19), призначене на "03" жовтня 2022 р. на 11:30 год., провести в режимі відеоконференції за участі представника Дочірнього підприємства "Рівненський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України".

Також в клопотанні, яке надійшло до суду 15.09.2022 року через систему "Електронний суд", представник Дочірнього підприємства "Рівненський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" просив призначити в адміністративній справі № 918/1007/21(460/2754/19) повторну судову бухгалтерську експертизу, проведення якої доручити експертам Волинського відділення Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз. Крім того, в зазначеному клопотанні представник позивача просив призначити в адміністративній справі № 918/1007/21(460/2754/19) судову економічно-бухгалтерську експертизу, проведення якої доручити експертам Волинського відділення Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз.

3 жовтня 2022 року від відповідача на електронну адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній заперечує проти позовних вимог. Такі заперечення обґрунтовані тим, що за результатами проведеної перевірки контролюючим органом встановлено, що господарські операції між позивачем та його контрагентами, зазначеними у акті перевірки, не мали реального характеру, а лише відображені формально у документах бухгалтерського обліку. Висновки контролюючого органу базуються на тому, що вказані підприємства є фігурантами кримінальних проваджень, самі контрагенти не мали можливості здійснювати поставку товару за договорами, оскільки щодо них відсутні відомості про наявність основних засобів (техніки, приміщень, тощо); відсутні необхідні для цього трудові ресурси; номенклатура отриманих товарів свідчить про відсутність реального джерела походження товарно-матеріальних цінностей. Крім того відповідач вказує на те, що податковий кредит з податку на додану вартість сформовано за рахунок вищевказаного документального оформлення операцій з придбання товарно-матеріальних цінностей у джерела, яке не відповідає документально оформленому, за рахунок використання документів контрагентів, що фактично не здійснювали поставки та відповідно не можуть бути підставою для відображення в бухгалтерському та податковому обліку. Також відповідач вказує, що ВАТ "Державна акціонерна компанія" Автомобільні дороги України" завищено різниці, на які зменшується фінансовий результат до оподаткування податком на прибуток за рахунок порушення вимог пп. 139.1.2 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України. З наведених підстав відповідач просить в задоволенні позову відмовити повністю.

Ухвалою суду від 3 жовтня 2022 року підготовче засідання відкладено на 24 жовтня 2022 року.

18 жовтня 2022 року від представника Дочірнього підприємства "Рівненський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" через систему "Електронний суд" надійшла заява від 18.10.2022 року, в якій просив забезпечити проведення судового засідання у даній справі, призначеного на 24.10.2022 року об 11:00 год., в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою системи "EasyCon" за участю представника Фрейдун О.М.

Ухвалою суду від 19 жовтня 2022 року заяву представника Дочірнього підприємства "Рівненський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" від 18.10.2022 року задоволено та постановлено підготовче засідання у справі № 918/1007/21(460/2754/19), призначене на 24 жовтня 2022 р. на 11:00 год., провести в режимі відеоконференції за участі представника Дочірнього підприємства "Рівненський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України".

Ухвалою суду від 24 жовтня 2022 року строк підготовчого провадження у даній справі продовжено з ініціативи суду на 30 днів до 6 грудня 2022 року включно та відкладено підготовче засідання на 7 листопада 2022 року.

3 листопада 2022 року від представника Дочірнього підприємства "Рівненський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" через систему "Електронний суд" надійшло клопотання від 02.11.2022 року про долучення доказів.

Також 3 листопада 2022 року від представника Дочірнього підприємства "Рівненський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" через систему "Електронний суд" надійшло клопотання від 03.11.2022 року з додатками, до якого долучено Акт від 10.11.2020 року № 13-17-05-06/15 та довіреність.

Крім того 3 листопада 2022 року від представника Дочірнього підприємства "Рівненський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" через систему "Електронний суд" надійшла заява від 02.11.2022 року про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, в якій просив забезпечити проведення судового засідання у даній справі, призначеного на 07.11.2022 року о 13:00 год., в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою системи "EasyCon" за участю представника Фрейдун О.М.

Ухвалою суду від 3 листопада 2022 року заяву представника Дочірнього підприємства "Рівненський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" від 02.11.2022 року про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено та постановлено підготовче засідання у справі № 918/1007/21(460/2754/19), призначене на "07" листопада 2022 р. на 13:00 год., провести в режимі відеоконференції за участі представника Дочірнього підприємства "Рівненський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України".

Ухвалою суду від 7 листопада 2022 року у підготовчому засіданні оголошено перерву до 14 листопада 2022 року.

7 листопада 2022 року від представника Дочірнього підприємства "Рівненський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" через систему "Електронний суд" надійшла заява від 07.11.2022 року про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, в якій просив забезпечити проведення судового засідання у даній справі, призначеного на 14.11.2022 року об 11:30 год., в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою системи "EasyCon" за участю представника Фрейдун О.М.

Ухвалою суду від 10 листопада 2022 року заяву представника Дочірнього підприємства "Рівненський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" від 07.11.2022 року про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено та постановлено підготовче засідання у справі № 918/1007/21(460/2754/19), призначене на "14" листопада 2022 року на 11:30 год., провести в режимі відеоконференції за участі представника Дочірнього підприємства "Рівненський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України".

14 листопада 2022 року від відповідача на електронну адресу суду надійшли заперечення, зі змісту яких вбачається, що відповідач вважає призначення експертизи у даній справі безпідставним затягуванням судового розгляду справи та зловживанням позивачем своїми правами.

Ухвалою суду від 14 листопада 2022 року Господарським судом Рівненської області у даній справі призначено повторну судово-бухгалтерську та судову експертизи, проведення якої доручено Волинському відділенню Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз. Одночасно вказаною ухвалою провадження у справі зупинено на час проведення експертизи. Матеріали даної справи супровідним листом від 30 листопада року № 918/1007/21(460/2754/19)/987/22 були направлені до Волинського відділення Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз.

У той же час, після зупинення провадження у справі 27 грудня 2022 року на адресу суду надійшло клопотання експерта Волинського відділення Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз від 23.12.2022 року № 6286-15-22 про організацію виконання експертизи, в якому просив погодити строки виконання експертизи, призначеної ухвалою суду від 14.11.2022 року, у термін понад 90 календарних днів.

Ухвалою суду від 27 грудня 2022 року клопотання експерта Волинського відділення Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз від 23.12.2022 року № 6286-15-22 про організацію виконання експертизи задоволено та постановлено погодити термін проведення повторної судово-бухгалтерської та судової експертиз, призначених ухвалою Господарського суду Рівненської області від 14 листопада 2022 року у справі № 918/1007/21(460/2754/19), у строк понад 90 календарних днів.

Крім того після зупинення провадження у справі 28 серпня 2023 року на адресу суду надійшло клопотання експерта Волинського відділення Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз від 16.08.2023 року про надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення експертизи, в якому просить додатково надати:

- Декларації з податку на прибуток підприємства за звітні (податкові) періоди з 01.07.2016 року по 30.03.2019 року;

- Декларації з податку на додану вартість за звітні (податкові) періоди з 01.07.2016 року по 30.03.2019 року;

- витяг з Єдиного реєстру податкових накладних за період з липня 2016 року по березень 2019 року;

- Звіти про фінансові результати за період з 01.07.2016 року по 30.03.2019 року;

- документи бухгалтерського обліку, на підставі яких складені вищевказані Звіти про фінансові результати;

- додатки до Акту податкової перевірки від 21.06.2019 № 1256/17-00-14-01/31994540;

- податкові повідомлення-рішення № від 18.07.2019, № від 18.07.2019; № від 18.07.2019; № від 18.07.2019; № від 18.07.2019; № від 18.07.2019;

- розрахунки фінансових (штрафних) санкцій за порушення податкового законодавства до вищевказаних податкових повідомлень-рішень;

- документи бухгалтерського обліку та податкового обліку на підставі яких визначено суми штрафних санкцій відповідно до повідомлень-рішень № від 18.07.2019; № від 18.07.2019; № 1 від 18.07.2019; № від 18.07.2019; № від 18.07.2019; № від 18.07.2019; № від 18.07.2019; № від 18.07.2019; № від 18.07.2019.

Листом від 31 серпня 2023 року № 918/1007/21(460/2754/19) Господарським судом Рівненської області витребувано у Волинського відділення Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз матеріали справи № 918/1007/21(460/2754/19) для розгляду клопотання експерта.

18 вересня 2023 року на адресу Господарського суду Рівненської області від Волинського відділення Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз супровідним листом від 11.09.2023 року № 6449/15/вих.-23/ЛЕП надійшли матеріали справи № 918/1007/21(460/2754/19) для розгляду клопотання експерта.

Ухвалою суду від 18 вересня 2023 року провадження у справі № 918/1007/21(460/2754/19) поновлено, розгляд клопотання експерта призначено у підготовче засідання на 25 вересня 2023 року. Одночасно вказаною ухвалою постановлено Дочірньому підприємству "Рівненський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" та Головному управлінню Державної податкової служби у Рівненській області подати через відділ канцелярії та документального забезпечення суду до "25" вересня 2023 року: декларації з податку на прибуток підприємства за звітні (податкові) періоди з 01.07.2016 року по 30.03.2019 року; Декларації з податку на додану вартість за звітні (податкові) періоди з 01.07.2016 року по 30.03.2019 року; витяг з Єдиного реєстру податкових накладних за період з липня 2016 року по березень 2019 року; Звіти про фінансові результати за період з 01.07.2016 року по 30.03.2019 року; документи бухгалтерського обліку, на підставі яких складені вищевказані Звіти про фінансові результати; додатки до Акту податкової перевірки від 21.06.2019 № 1256/17-00-14-01/31994540; податкові повідомлення-рішення № від 18.07.2019, № від 18.07.2019; № від 18.07.2019; № від 18.07.2019; № від 18.07.2019; № від 18.07.2019; розрахунки фінансових (штрафних) санкцій за порушення податкового законодавства до вищевказаних податкових повідомлень-рішень; документи бухгалтерського обліку та податкового обліку на підставі яких визначено суми штрафних санкцій відповідно до повідомлень-рішень № від 18.07.2019; № від 18.07.2019; № 1 від 18.07.2019; № від 18.07.2019; № від 18.07.2019; № від 18.07.2019; № від 18.07.2019; № від 18.07.2019; № від 18.07.2019.

20 вересня 2023 року від позивача через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшла заява від 19.09.2023 року № 6/699 про надання документів на виконання ухвали суду від 18.09.2023 року.

25 вересня 2023 року від відповідача через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшла заява від 25.09.2023 року з додатками на виконання ухвали суду від 18.09.2023 року.

Ухвалою суду від 25 вересня 2023 року клопотання експерта Волинського відділення Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз від 16.08.2023 року про надання додаткових матеріалів задоволено, провадження у справі № 918/1007/21(460/2754/19) зупинено на час проведення експертизи та постановлено матеріали справи № 918/1007/21(460/2754/19) направити до Волинського відділення Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз.

29 вересня 2023 року від представника позивача через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшло клопотання від 29.09.2023 року № 6/708, в якому Дочірнє підприємство "Рівненський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", посилаючись на перебуванні підприємства на банкрутстві, просило відстрочити залишок сплати рахунків за проведення судово-бухгалтерських експертиз від 16.08.2023 року № 22-4427-Е, від 16.08.2023 року № 22-4426-Е в термін до 31.10.2023 року.

Ухвалою суду від 29 вересня 2024 року клопотання Дочірнього підприємства "Рівненський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" від 29.09.2023 року № 6/708 задоволено та постановлено оплату рахунків від 16.08.2023 року № 22-4427-Е та від 16.08.2023 року № 22-4426-Е Волинського відділення Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз відстрочити до 31.10.2023 року.

12 квітня 2024 року на адресу Господарського суду Рівненської області від Волинського відділення Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз супровідним листом від 05.04.2024 року № 2945/15/вих.-24/ЛЕП надійшли матеріали справи № 918/1007/21(460/2754/19) разом з висновками експерта за результатами проведення судово-економічної та повторної судово-бухгалтерської експертиз.

Ухвалою суду від 22 квітня 2024 року провадження у справі № 918/1007/21(460/2754/19) поновлено та призначено підготовче засідання на 29 квітня 2024 року.

29 квітня 2024 року від керуючого санацією Дочірнього підприємства "Рівненський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" через систему "Електронний суд" надійшло клопотання від 29.04.2024 року про відкладення судового засідання з розгляду справи у зв`язку із неможливістю з`явитися на судове засідання через забезпечення виконання обов`язків члена Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих на черговому засіданні комісії.

29 квітня 2024 року від представника відповідача через систему "Електронний суд" надійшло клопотання від 29.04.2024 року про відкладення розгляду справи, в якому просив надати можливість ознайомитися з матеріалами справи та результатами повторної судово-бухгалтерської експертизи, а також розгляд справи відкласти.

Ухвалою суду від 29 квітня 2024 року підготовче засідання відкладено на 13 травня 2024 року.

9 травня 2024 року від позивача через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшла заява від 09.05.2024 року № 6/238 про зменшення розміру позовних вимог, яка прийнята судом.

10 травня 2024 року від представника відповідача через систему "Електронний суд" надійшли додаткові пояснення у справі.

13 травня 2024 року від представника відповідача через систему "Електронний суд" надійшли додаткові пояснення у справі.

Ухвалою суду від 13 травня 2024 року підготовче провадження у даній справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 3 червня 2024 року.

3 червня 2024 року від керуючого санацією Дочірнього підприємства "Рівненський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" на електронну адресу суду надійшло клопотання від 03.06.2024 року № 02-01/918/1007/21-342, в якому не заперечує щодо відкладення судового засідання у даній справі, враховуючи, що стороною завчасно повідомлено про причини неможливості забезпечити явку уповноваженого представника.

3 червня 2024 року від представника відповідача через систему "Електронний суд" надійшло клопотання від 30.05.2024 року про відкладення розгляду справи, в якому просив відкласти розгляд справи у зв`язку з перебуванням у відпустці.

Ухвалою суду від 3 червня 2024 року розгляд справи відкладено на 17 червня 2024 року.

У судове засідання 17 червня 2024 року позивач не з`явився, про дату, час і місце даного засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою за підписом відповідального працівника суду про доставку електронного листа, а саме ухвали суду від 03.06.2024 року, до електронного кабінету Дочірнього підприємства "Рівненський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (т. 8 а.с. 123). В той час 17 червня 2024 року від керуючого санацією Дочірнього підприємства "Рівненський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшла заява від 17.06.2024 року, в якій підтримує позов в повному обсязі та просить розглянути справу врахувавши всі подані пояснення та доповнення та позов задовольнити.

Крім того відповідач у судове засідання 17 червня 2024 року також не з`явився, про дату, час і місце даного засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою за підписом відповідального працівника суду про доставку електронного листа, а саме ухвали суду від 03.06.2024 року, до електронного кабінету Головного управління Державної податкової служби у Рівненській області (т. 8 а.с. 125). В той час 17 червня 2024 року від представника відповідача через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшло клопотання від 17.06.2024 року, в якому просить розгляд справи провести за наявними в матеріалах справи доказами за відсутності представника Головного управління Державної податкової служби у Рівненській області та в позові відмовити з врахуванням наданих пояснень та заперечень.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України).

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності учасників справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 вказаної статті).

У судовому засіданні 17 червня 2024 року судом було прийнято рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Дочірнє підприємство "Рівненський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" зареєстроване 10.05.2002 року, здійснює такі види діяльності за КВЕД: 70.10 Діяльність головних управлінь (хед-офісів) (основний); 42.99 Будівництво інших споруд, н.в.і.у.; 42.11 Будівництво доріг і автострад та ін.

Головним управлінням ДФС у Рівненській області (правонаступником якого є Головне управління ДПС у Рівненській області) проведена планова виїзна документальна перевірка Дочірнього підприємства "Рівненський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" код з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів, а також питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2016 року по 31.03.2019 року.

За результатами вищезазначеної перевірки складено акт перевірки № 1256/17-00-14-01/31994540 від 21.06.2019 року, відповідно до висновків якого встановлено наступні порушення, що стосуються предмету спору:

- пп. 14.1.11 пп. 14.1.257 п. 14.1 ст. 14, п. 44.1 п. 44.2 ст. 44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, пп. 139.1.1 та 139.1.2 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України, п. 5, 21 П(С)БО 15 "Дохід", п. 5, 17 П(С)БО 11 "Зобов`язання", ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні", п. 2.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 року за №168/704, внаслідок чого занижено податок на прибуток в розмірі 2 851 526 грн., у тому числі за 3 квартал 2016 року в сумі 174160 грн., за 4 квартал 2016 року в сумі 139355 грн., за 1 квартал 2017 року на 29640 грн., за 2 квартал 2017 року на 15498 грн., за 3 квартал 2017 року на 66521 грн., за 4 квартал 2017 року на 363124 грн., за 1 квартал 2018 року на 52056 грн., за 2 квартал 2018 року на 296867 грн., за 3 квартал 2018 року на 173176 грн., за 4 квартал 2018 року на 1026972 грн., за 1 квартал 2019 року на 514157 грн.;

- п. 44.1 ст. 44 розділу І п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, внаслідок чого занижено податок на додану вартість на суму 1 655 397 грн., в тому числі: липень 2016 року на 178992 грн., вересень 2016 року на 124 248 грн., жовтень 2016 року на 30591 грн., грудень 2016 року на 24568 грн., січень 2017 року 49000 грн., серпень 2017 року на 36 361 грн., жовтень 2017 року на 297042 грн., листопад 2017 року на 42562 грн., грудень 2017 року на 105011 грн., січень 2018 року на 57839 грн., квітень 2018 року на 144 546 грн., червень 2018 року на 68 811 грн., липень 2018 року на 60 497 грн., серпень 2018 року на 64868 грн., вересень 2018 року на 126817 грн., січень 2019 року на 244 094 грн.

Не погодившись із вищенаведеними висновками Дочірнім підприємством "Рівненський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" подано заперечення на акт перевірки № 1256/17-00-14-01/31994540 від 21.06.2019 року.

За результатами розгляду заперечень Головним управлінням ДФС у Рівненській області висновки акту перевірки № 1256/17-00-14-01/31994540 від 21.06.2019 року, що стосуються предмету спору, викладено в новій редакції, а саме:

- пп. 14.1.11 пп. 14.1.257 п. 14.1 ст. 14, п. 44.1 п. 44.2 ст. 44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, пп. 139.1.1 та 139.1.2 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України, п. 5, 21 П(С)БО 15 "Дохід", п. 5, 17 П(С)БО 11 "Зобов`язання", ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні", п. 2.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року №88, зареєстроване в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 року за №168/704, внаслідок чого занижено податок на прибуток у сумі 2 053 200 грн., у тому числі за 1 квартал 2017 року на 221 340 грн., за півріччя 2017 року на 358 653 грн., за 3 квартали 2017 року на 425 174 грн., за 2017 рік на 788 298 грн., за 1 квартал 2018 року на 52 056 грн., за півріччя 2018 року на 348 922 грн., за 3 квартали 2018 року на 522 098 грн., за 2018 рік на 970 430 грн., за 1 квартал 2019 року на 294 472 грн. та завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток за 2016 рік у розмірі 1 741 752 грн., за 2018 рік у розмірі 3 214 668 грн.

- п. 44.1 ст. 44, п.198.1, п.198.2, п.198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, внаслідок чого занижено податок на додану вартість на суму 1 411 303 грн., в тому числі липень 2016 року - 178 992 грн., вересень 2016 року - 124 248 грн., жовтень 2016 року - 30 591 грн., грудень 2016 року - 24 568 грн., січень 2017 року - 49 000 грн., серпень 2017 року - 36 361 грн., жовтень 2017 року - 297 042 грн., листопад 2017 року - 42 562 грн., грудень 2017 року - 105 011 грн., січень 2018 року - 57 839 грн., квітень 2018 року - 144 546 грн., червень 2018 року - 68 811 грн., липень 2018 року - 60 497 грн., серпень 2018 року - 64 868 грн., вересень 2018 року - 126 817 грн..

На підставі вищезазначених висновків акта перевірки № 512/17-00-05-01/35797190 від 10.03.2020 року №1256/17-00-14-01/31994540 від 21.06.2019 року з урахуванням відповіді на заперечення № 8322/10/17-00-14-01 від 16.07.2019 року прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення, а саме:

- № від 18.07.2019 року про збільшення грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток на суму 3 079 800 грн.: за основним платежем - 2 053 200 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 1 026 600 грн.;

- № від 18.07.2019 року про зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у 2016 році на суму - 1 741 752 грн. та у 2018 році на суму - 3 214 668 грн.;

- № від 18.07.2019 року про збільшення грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на суму 2 116 954 грн.: за основним платежем - 1 411 303 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 705 651 грн.

Не погодившись із вищезазначеними податковими повідомленнями-рішеннями, рішенням контролюючого органу Дочірнім підприємством "Рівненський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" подано скаргу до Державної фіскальної служби України від 29.07.2019 року № о/1243.

Рішенням про результати розгляду скарги від 26.09.2019 року № 3425/6/99-00-086-05-01 скаргу задоволено частково, а саме в частині правовідносин позивача з ТОВ "Тімол", в решті оскаржувані податкові повідомлення-рішення - залишено без змін.

Відповідно до матеріалів справи та акту перевірки № 1256/17-00-14-01/31994540 від 21.06.2019 року Філією "Колоденської ДЕД" ДП "Рівненський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія" Автомобільні дороги України" в особі начальника Якимюка В.І. (Покупець) укладено договір постачання № 03/06/2016р від 03.06.2016 року (Договір) із фізичною особою-підприємцем Жарською Галиною Йосипівною (РНОКПП НОМЕР_1 , Постачальник).

Відповідно до предмету Договору постачання № 03/06/2016р від 03.06.2016 року ФОП Жарська Г.Й. зобов`язується поставляти та передати у власність Філії "Колоденської ДЕД" ДП "Рівненський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія" Автомобільні дороги України" щебеневу суміш С-5, С-7.

Відповідно до п. 2.2 Договору постачання № 03/06/2016 від 03.06.2016 року підтвердження якості товару надається Постачальником до кожної партії товару. Якість кожної поставленої партії товару повинна супроводжуватись паспортом якості, сертифікату відповідності заводу-виробника.

На підтвердження вищенаведеної господарської операції, до матеріалів справи Позивачем долучено копію видаткової накладної № РН-06/015 від 22.06.2016 року на суму 842 262,84 грн., в тому числі ПДВ 140 377,14 грн., на постачання суміші щебеневої С-5, С-7 та надання транспортних послуг по доставці щебеню; видаткової накладної № РН-9/011 від 13.069.2016 року на суму 558 252,41 грн., в тому числі ПДВ 93 042,07 грн., на постачання суміші щебеневої С-7 та надання транспортних послуг по доставці щебеню; видаткової накладної № РН-9/020 від 23.069.2016 року на суму 187 237,56 грн., в тому числі ПДВ 31 206,26 грн., на постачання суміші щебеневої С-7 та надання транспортних послуг по доставці щебеню.

На придбання суміші щебеневої та транспортних послуг по доставці щебеню у ФОП Жарської Г.Й. на загальну суму ПДВ 264 625,47 грн. зареєстровані податкові накладні на ДП "Рівненський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія" Автомобільні дороги України", а саме: № 1 від 01.07.2016 року, №11 13.09.2016 року, № 20 від 23.09.2016 року.

Розрахунки за поставлений товар по Договору постачання № 03/06/2016 від 03.06.2016 року проведено в повному обсязі, відповідно до виписки банку.

Факт наявності вищенаведених первинних документів не заперечується відповідачем та знайшов своє відображення в акті перевірки № 1256/17-00-14-01/31994540 від 21.06.2019 року.

Водночас, актом перевірки №1256/17-00-14-01/31994540 від 21.06.2019 року встановлено численні факти неможливість здійснення господарської операції з поставки суміші щебеневої С-5, С-7 та надання транспортних послуг по доставці щебеню ФОП Жарською Г.Й. з огляду на відсутність трудових ресурсів, відсутність основних засобів, складських приміщень, виробничих потужностей, відсутність джерела походження товару відповідно до відомостей Єдиного реєстру податкових накладних, відсутність товарно-транспортних накладних. А саме:

Зокрема, контролюючий орган встановив, що згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно за період з 01.07.2016 року по 31.12.2016 року у власності ОСОБА_1 відсутні об`єкти нерухомого майна. Згідно Національної автоматизованої інформаційної системи Головного сервісного центру МВС України об`єкти рухомого майна та транспортні засоби за ОСОБА_1 не зареєстровані.

За період з 01.07.2016 року по 31.12.2016 року повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, або через які провадиться діяльність за формою № 20-ОПП ФОП Жарською Г.Й. до контролюючого органу за основним місцем обліку, а також місцем розташування (реєстрації) об`єктів рухомого та нерухомого майна, не подавались.

ФОП Жарською Г.Й. податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку форма 1-ДФ суми утриманого податку на доходи фізичних осіб за 3 квартал 2016 року не подавався. Водночас відповідно до поданого податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку форма 1-ДФ суми утриманого податку на доходи фізичних осіб за 4 квартал 2016 року за трудовим договором у ФОП Жарська Г.Й. працювала 1 людина - Косовицький С.М. (РНОКПП НОМЕР_2 ).

За даними Системи автоматизованого співставлення податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПС України, Єдиного реєстру податкових накладних (далі - ЄРПН), Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма № 1ДФ) встановлено відсутність придбання ФОП Жарською Г.Й. в інших контрагентів товарів та послуг, зазначених в накладних, оформлених на Філію "Колоденської ДЕД" ДП "Рівненський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія" Автомобільні дороги України".

Згідно даних ЄРПН придбання ФОП Жарською Г.Й. послуг оренди обладнання, приміщень, площадок, техніки, а також послуг технічного обслуговування автомобілів від платників ПДВ не встановлено. Отримання аналогічних послуг від неплатників ПДВ відсутнє, оскільки у звітах форми 1 ДФ відсутні відомості про виплати доходів самозайнятими особам.

Крім того, до перевірки не надано всіх первинних документів, а саме товарно-транспортних накладних щодо надання транспортних послуг та транспортування суміші щебеневої С-5, С-7 ФОП Жарською Г.Й. (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Згідно з п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України, в редакції чинній на момент спірних правовідносин, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Пунктом 44.2 статті 44 Податкового кодексу України передбачено, що для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Підпунктом "а" пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України встановлено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Статтею 83 Податкового кодексу України встановлено, що для посадових осіб органів державної податкової служби під час проведення перевірок підставами для висновків є: документи, визначені цим Кодексом; податкова інформація; експертні висновки, надані відповідно до статті 84 цього Кодексу та інших законів України; судові рішення; податкові консультації, інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи.

Згідно п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 168/704 від 05.06.1995 року (далі - Положення №88), первинні документи (на паперових і машинозчитуваних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов`язкові реквізити: назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа.

Відповідно до п. 2.15 та п. 2.16 вищевказаного Положення № 88 забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим та нормативним актам.

Відповідно до ч. 1, 2 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

З наведеного слідує, що нормами чинного законодавства встановлено обов`язкові реквізити первинного документу, серед яких ідентифікація осіб, що брали участь у здійсненні господарської операції.

Водночас із долучених позивачем до матеріалів справи видаткових накладних на постачання суміші щебеневої С-5, С-7 та надання транспортних послуг по доставці щебеню не можливо ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції та отримувала зазначені товари та послуги від імені Філії "Колоденської ДЕД" ДП "Рівненський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія" Автомобільні дороги України".

Відповідно до ч. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Перелік первинних документів, якими оформлюються господарські операції, може бути встановлений правовими нормами.

Відповідно до абзаців двадцять п`ятого та двадцять шостого розділу 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 року №363, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 20.02.1998 року за № 128/2568 (далі - Правила № 363), товарно-транспортна документація - комплект юридичних документів, на підставі яких здійснюють облік, приймання, передавання, перевезення, здавання вантажу та взаємні розрахунки між учасниками транспортного процесу.

Товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи; вона є одним із документів, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, що може бути складений у паперовій та/або електронній формі та має містити обов`язкові реквізити, передбачені цими Правилами.

Пунктом 1.1 Правил № 363 встановлено, що основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил.

Товарно-транспортну накладну суб`єкт господарювання може оформлювати без дотримання форми, наведеної в додатку 7 до цих Правил, за умови наявності в ній інформації про назву документа, дату і місце його складання, найменування (прізвище, ім`я, по батькові) перевізника та/або експедитора, замовника, вантажовідправника, вантажоодержувача, найменування та кількість вантажу, його основні характеристики та ознаки, які дають можливість однозначно ідентифікувати цей вантаж, автомобіль (марка, модель, тип, реєстраційний номер), причіп/напівпричіп (марка, модель, тип, реєстраційний номер), пункти навантаження та розвантаження із зазначенням повної адреси, посади, прізвища та підписів відповідальних осіб вантажовідправника, вантажоодержувача, водія та/або експедитора.

Документи, передбачені Правилами № 363, у тому числі товарно-транспортна накладна, не є документами первинного бухгалтерського обліку, які підтверджують придбання та/або продаж товарно-матеріальних цінностей (товару). Товарно-транспортна накладна призначена для обліку руху товарно-матеріальних цінностей та розрахунків за їх перевезення автомобільним транспортом.

Таким чином всупереч вищенаведеного, Дочірнім підприємством "Рівненський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" ні до перевірки, ні до суду не надано товарно-транспортних накладних на підтвердження факту надання транспортних послуг, що зазначені у видаткових та податкових накладних, та на підтвердження переміщення товару, враховуючи, що перевезення є одним із етапів поставки (постанова Верховного Суду від 20.12.2021 року у справі № 200/6804/19-а).

Більше того, суд зауважує, що формальне складення лише первинного документа не є беззаперечним доказом реальності конкретної господарської операції, якщо контролюючий орган наводить доводи, які ставлять під сумнів її здійснення, зокрема доводи щодо неможливості здійснення поставок контрагентом з огляду на відсутність у нього матеріальних, трудових ресурсів для здійснення підприємницької діяльності та не відповідність при цьому номенклатури придбаних товарів номенклатурі поставлених товарів згідно з даними з Єдиного реєстру податкових накладних; епізодичну або обмежену терміном, на який припадають дати виписування документів на операцію з постачання, фінансову та податкову звітність контрагента, не відображення у цій звітності відповідних податкових зобов`язань, відсутність контрагента за місцезнаходженням.

Відповідно до статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтею 76 ГПК України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відсутність такого документа або суттєві недоліки в його оформленні може ставити під сумнів реальний характер господарської операції, особливо з урахуванням інших обставин, які свідчать про її безтоварність, наприклад, об`єктивна неможливість здійснення господарських операцій контрагентом, враховуючи податкову інформацію щодо характеру його діяльності; не встановлення джерела походження товару за результатами аналізу ланцюга постачання за даними Єдиного реєстру податкових накладних (так званий "обрив" ланцюга постачання); не відповідність предмета поставки видам господарської діяльності контрагентів у ланцюгу постачання; відсутність документів бухгалтерського обліку, складення яких передбачено правовими нормами або є загальноприйнятим за звичаями ділового обороту, та/чи суттєві недоліки в їх оформленні, тощо.

У постанові від 06.06.2019 року у справі № 807/2202/15 Верховний Суд зробив висновок, що у разі надання контролюючим органом доказів, які спростовують дійсність чи повноту даних поданої платником податків податкової звітності, платник податків відповідно до встановленого частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язку кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу), повинен довести, що у нього були встановлені законом підстави для врахування задекларованих в податковому обліку даних при визначені суми податкового зобов`язання.

З`ясовуючи обставини щодо реальності вчинення господарської операції, необхідно ретельно перевіряти доводи контролюючого органу про фактичне нездійснення господарської операції, викладені в актах перевірки або зафіксовані іншими доказами.

Документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції - умов перевезення, зберігання товарів, змісту послуг, що надаються, тощо.

У постанові Верховного Суду від 14.05.2019 року у справі № 825/3990/14 викладена правова позиція, що недоведеність фактичного здійснення господарської операції позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкової вигоди, а покупця - права на формування цієї податкової вигоди навіть за наявності правильно оформлених за зовнішніми ознаками та формою, але недостовірних та у зв`язку з цим юридично дефектних первинних документів, та незважаючи на наявність у платника податку доказів сплати продавцеві вартості товарів/послуг, якщо рух коштів не забезпечений зв`язком з господарською діяльністю учасників цих операцій. При цьому, відсутність ділової мети також є підставою для відмови у наданні податкової вигоди.

Наявність у платника податкової накладної є обов`язковою, але не вичерпною підставою для визначення правильності формування податкового кредиту, адже правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на податковий кредит можуть мати лише реально вчинені господарські операції з придбання товарів (послуг) із метою використання таких товарів (послуг) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності підприємства, а не саме лише оформлення відповідних документів.

Про необґрунтованість податкової вигоди можуть свідчити доводи контролюючого органу, зокрема про наявність таких обставин, як: неможливість реального здійснення операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності; відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, господарської діяльності у зв`язку з відсутності управлінського або технічного персоналу, основних фондів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів; облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов`язані з виникненням податкової вигоди, якщо для цього виду діяльності також потрібне здійснення й облік інших господарських операцій; здійснення операцій з товаром, що не вироблявся або не міг бути вироблений в обсязі, зазначеному платником податків у документах обліку; відсутність документів обліку.

Такий висновок щодо оцінки документів, наданих платником податків на підтвердження даних податкового обліку, зробив Верховний Суд України в постанові від 27.03.2012 року у адміністративній справі за позовом ПП "Ангара" до ДПІ у Печерському районі м. Києва, Головного управління Державного казначейства України в м. Києві, за участю прокурора м. Києва про скасування податкового повідомлення-рішення та відшкодування ПДВ.

Такої ж правової позиції дотримується і Верховний Суд в ряді постанов, зокрема в постановах від 24.01.2018 року (справа № 2а-19379/11/2670), від 28.10.2019 року (справа № 280/5058/18), від 26.02.2020 року (справа № 826/1308/18), від 06.05.2020 року (справа № 640/4687/19), від 20.12.2021 року (справа № 200/6804/19-а).

Суд зауважує, що платник податків при виборі контрагента та укладенні з ним договорів має керуватись і належною обачністю, оскільки від цього залежить подальше фактичне виконання таких договорів, отримання прибутку та права на отримання певних преференцій.

На підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, платник податків повинен мати відповідні первинні документи, які мають бути належно оформленими, містити всі необхідні реквізити, бути підписані уповноваженими особами та, які в сукупності з встановленими обставинами справи, зокрема і щодо можливостей здійснення господарюючими суб`єктами відповідних операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна, обсягу матеріальних та трудових ресурсів, економічно необхідних для виконання умов, обумовлених договорами, мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що і є підставою для формування платником податкового обліку.

Згідно статті 42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Підприємницька діяльність здійснюються суб`єктом господарювання на власний ризик, а відтак, у господарських правовідносинах учасники господарського обороту повинні проявляти розумну обачливість, адже негативні наслідки вибору недобросовісного контрагента покладаються на таких учасників. Так, належна податкова обачність як законна передумова отримання податкової вигоди, з якої випливає, що сумлінним платникам податку необхідно подбати про підготовку доказової бази, яка б підтверджувала прояв належної обачності при виборі контрагента.

Вимога, що саме платник податків повинен додатково доводити, чому він обрав саме цього контрагента, ґрунтується на рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі "Булвес АД проти Болгарії", де зазначено, що платник ПДВ не має нести відповідальність за зловживання, вчинені його постачальником, якщо він не знав про такі зловживання і не міг про них знати.

Під час здійснення такого вибору належна обачність полягає не лише в оцінці умов договору та їх комерційній привабливості, а й в оцінці ризиків контрагента, серед яких, зокрема: платоспроможність, ризики невиконання зобов`язань, надання гарантій їх виконання, наявність необхідних ресурсів (виробничих потужностей, технологічного обладнання, кваліфікованого персоналу), наявність відповідного досвіду, адреса масової реєстрації, множинний керівник, недостатній строк існування, відсутні КВЕД, відсутність майна/транспортних засобів, податковий борг, судові рішення, пов`язані з контрагентом тощо.

Таку інформацію платник податків може перевірити за доступними електронними базами даних на сайті контролюючого органу (база платників ПДВ, база анульованих свідоцтв платників ПДВ, база недобросовісних платників ПДВ, база місць масової реєстрації платників податків, отримання завірених копій статутних та реєстраційних документів, копій паспорта особи, яка підписуватиме договір, довідку про кількість співробітників контрагента, тощо), а також ЄДР, ЄДРСР, YouControl.

Такої ж правової позиції дотримується і Верховний Суд в ряді постанов, зокрема в постанові від 08.10.2020 року у справі № 820/11728/15, від 10.07.2020 року у справі № 813/6510/15, від 04.12.2019 року у справі № 826/15729/17.

Наведені висновки Верховного Суду в силу норм частини 4 статті 235 ГПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи наведене у сукупності, суд дійшов висновку, що Головне управління ДПС у Рівненській області довело правомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень в частині господарських взаємовідносин позивача з ФОП Жарською Г.Й.

Відповідно до акту перевірки № 1256/17-00-14-01/31994540 від 21.06.2019 року Філією "Любомирський асфальтобетонний завод" ДП "Рівненський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія" Автомобільні дороги України" (Покупець) укладено договір № 16/08-1017 про закупівлю бітуму БНД 70/100 від 19.08.2017 року (Договір) із ТОВ "Отава-Трейд" (, Постачальник).

Відповідно до предмету Договору постачання № 16/08-1017 від 19.08.2017 року ТОВ "Отава-Трейд" зобов`язується у 2017 році поставити та передати у власність Покупцю - Філії "Любомирський асфальтобетонний завод" ДП "Рівненський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія" Автомобільні дороги України", а Покупець зобов`язується прийняти і оплатити бітум нафтовий дорожній в`язкий БНД 70/100 у строки і виключно за цінами згідно положень договору: ДК 021:2015:092400000 - 3 ДСТУ 4044-2001, строки постачання - 3 дні з моменту отримання заявки, у загальній кількості 100 т за ціною 1 041 6,6583 грн. (у т.ч. транспортні витрати) без ПДВ за одиницю товару. Загальна вартість товару становить 1 249 999,00 грн.

На підтвердження вищенаведеної господарської операції, до матеріалів справи Позивачем долучено копію видаткової накладної № 13 від 11.08.2017 року на суму 239 000,08 грн., в тому числі ПДВ 39 833,36 грн., на постачання бітуму 70/100; копію видаткової накладної № 11 від 09.08.2017 року на суму 268 875,08 грн., в тому числі ПДВ 44 812,51 грн., на постачання бітуму 70/100; копію видаткової накладної № 8 від 28.08.2017 року на суму 268 374,83 грн., в тому числі ПДВ 44 729,14 грн., на постачання бітуму 70/100; копію видаткової накладної № 8 від 28.08.2017 року на суму 233 999,86 грн., в тому числі ПДВ 38 999,98 грн., на постачання бітуму 70/100; копію видаткової накладної № 7 від 28.08.2017 року на суму 112 374,92 грн., в тому числі ПДВ 18 729,15 грн., на постачання бітуму 70/100; копію видаткової накладної № 9 від 28.08.2017 року на суму 110 249,99 грн., в тому числі ПДВ 18 374,99 грн., на постачання бітуму 70/100; копію видаткової накладної № 11 від 09.09.2017 року на суму 268 875,08 грн., в тому числі ПДВ 44 812,51 грн., на постачання бітуму 70/100; копію рахунку на оплату № 10 від 11.08.2017 року; копію рахунку на оплату № 9 від 09.09.2017 року; копію рахунку на оплату № 8 від 28.08.2017 року; копію рахунку на оплату № 6 від 23.08.2017 року; копію рахунку на оплату № 5 від 21.08.2017 року (т.2 а.с.110); копію рахунку на оплату № 7 від 27.08.2017 року; копію рахунку на оплату № 9 від 09.09.2017 року; копію товарно-транспортної накладної на відпуск нафтопродуктів (нафти) № 11/09/17 від 11.09.2017 року; копію товарно-транспортної накладної на відпуск нафтопродуктів (нафти) № 09/09/17 від 09.09.2017 року; копію товарно-транспортної накладної на відпуск нафтопродуктів (нафти) № 28/08/17 від 28.08.2017 року; копію товарно-транспортної накладної на відпуск нафтопродуктів (нафти) № 23/08/17 від 23.08.2017 року; копію товарно-транспортної накладної на відпуск нафтопродуктів (нафти) № 21/08/17 від 21.08.2017 року; копію товарно-транспортної накладної на відпуск нафтопродуктів (нафти) № 27/08/17 від 27.08.2017 року; копію товарно-транспортної накладної на відпуск нафтопродуктів (нафти) № 09/09/17 від 09.09.2017 року; копію сертифікату відповідності від 16.05.2017 року № 2713; копію сертифікату відповідності від 16.05.2017 року № 2713; копію сертифікату відповідності від 16.05.2017 року № 2713; копію сертифікату відповідності від 16.05.2017 року № 2713; копію сертифікату відповідності від 16.05.2017 року № 2713; копію сертифікату відповідності від 16.05.2017 року № 2713; копію сертифікату відповідності від 16.05.2017 року № 2713; копію паспорту № 930 від 29.07.2017 року; копію паспорту № 930 від 29.07.2017 року; копію паспорту № 930 від 29.07.2017 року; копію паспорту № 930 від 29.07.2017 року; копію паспорту № 930 від 29.07.2017 року; копію паспорту № 930 від 29.07.2017 року; копію паспорту № 930 від 29.07.2017 року.

Розрахунки за поставлений товар по Договору постачання № 16/08-1017 від 19.08.2017 року проведено в повному обсязі, відповідно до платіжних доручень.

Факт наявності вищенаведених первинних документів не заперечується відповідачем та знайшов своє відображення в акті перевірки № 1256/17-00-14-01/31994540 від 21.06.2019 року.

Водночас, актом перевірки №1256/17-00-14-01/31994540 від 21.06.2019 року встановлено численні факти неможливість здійснення господарської операції з поставки бітуму нафтово-дорожнього в`язкого БНД 70/100 ТОВ "Отава-Трейд" з огляду на відсутність трудових ресурсів, відсутність основних засобів, складських приміщень, виробничих потужностей, відсутність джерела походження товару відповідно до відомостей Єдиного реєстру податкових накладних, відсутність товарно-транспортних накладних. А саме:

Зокрема, контролюючий орган встановив, що свідоцтво платника ПДВ ТОВ "Отава-Трейд" 31.01.2019 року анульовано за рiшенням контролюючого органу по причині вiдсутності поставок та ненадання декларацiй

За період з дати заснування з 21.02.2017 року по 31.12.2017 року повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, або через які провадиться діяльність за формою № 20-ОПП ТОВ "Отава-Трейд" до контролюючого органу за основним місцем обліку, а також місцем розташування (реєстрації) об`єктів рухомого та нерухомого майна, не подавались.

Відповідно до поданого податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку форма 1-ДФ суми утриманого податку на доходи фізичних осіб за 3-4 квартал 2017 року за трудовим договором у ТОВ "Отава-Трейд" працювала 1 людина - директорка Мельниченко Ірина Вікторівна (РНОКПП НОМЕР_3 ).

Виплати з ознакою доходу 157 "Дохід, виплачений самозайнятій особі" - відсутні.

За даними Системи автоматизованого співставлення податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПС України, ЄРПН, Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма № 1ДФ) встановлено відсутність придбання ТОВ "Отава-Трейд" в інших контрагентів товарів та послуг, зазначених в накладних, оформлених на Філію "Любомирський асфальтобетонний завод" ДП "Рівненський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія" Автомобільні дороги України".

Згідно даних ЄРПН придбання ТОВ "Отава-Трейд" послуг оренди обладнання, приміщень, площадок, техніки, а також послуг технічного обслуговування автомобілів від платників ПДВ не встановлено. Отримання аналогічних послуг від неплатників ПДВ відсутнє, оскільки у звітах форми 1 ДФ відсутні відомості про виплати доходів самозайнятими особам.

При цьому, з моменту створення ТОВ "Отава-Трейд" оренди транспортних засобів за даними ЄРПН та звіту 1-ДФ за 3-4 квартал 2017 року не відображено.

Згідно представлених до перевірки сертифікатів відповідності встановлено, що виробником придбаного бітуму є ВАТ Мозирський нафтопереробний завод, Республіка Білорусь. В ланцюгу постачання відсутні контрагенти імпортери бітуму з ВАТ Мозирський нафтопереробний завод, Республіка Білорусь.

Крім того відповідно до даних Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що ТОВ "Отава-Трейд" є фігурантом кримінальних проваджень:

- за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України (к/п № 0000376 від 21.06.2018 ГСУ НП України, Справа № 757/21894/19-к Печерського районного суду м. Києва);

- за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 364 ч. 2 КК України (к/п № 0000292 від 03.07.2017 СГ СУ ГУНП у Волинській області, Справа № 161/1211/18, Провадження № 1-кс/161/898/18 Луцького міськрайонного суду Волинської області).

Згідно представлених до перевірки товарно-транспортних накладних встановлено, що перевізником даного поставленого товару виступає постачальник ТОВ "Отава-Трейд" із зазначенням прізвищ водіїв.

Проте, згідно поданих податкових розрахунків 1-ДФ, не встановлено найманих фізичних осіб з даними прізвищами.

Зазначені автомобілі в товарно-транспортних накладних також не належать на праві власності ТОВ "Отава-Трейд", про що свідчать дані Національної автоматизованої інформаційної системи (НАІС) Головного сервісного центру МВС України, а також не перебувають в оренді, про що свідчать дані ЄРПН та податкові розрахунки 1-ДФ.

Таким чином, перевіркою не встановлено джерело походження виробника товарів, придбання яких задокументовано видатковими накладними, виписаними за реквізитами ТОВ "Отава-Трейд" та не підтверджено легальність руху товарів в "ланцюгу" постачання від виробника до ДП "Рівненський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України".

Згідно з п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України, в редакції чинній на момент спірних правовідносин, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Пунктом 44.2 статті 44 Податкового кодексу України передбачено, що для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Підпунктом "а" пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України встановлено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Статтею 83 Податкового кодексу України встановлено, що для посадових осіб органів державної податкової служби під час проведення перевірок підставами для висновків є: документи, визначені цим Кодексом; податкова інформація; експертні висновки, надані відповідно до статті 84 цього Кодексу та інших законів України; судові рішення; податкові консультації, інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи.

Згідно п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за №168/704 від 05.06.1995 року (далі - Положення № 88), первинні документи (на паперових і машинозчитуваних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов`язкові реквізити: назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа.

Відповідно до п. 2.15 та п. 2.16 вищевказаного Положення № 88 забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим та нормативним актам.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

З наведеного слідує, що нормами чинного законодавства встановлено обов`язкові реквізити первинного документу, серед яких ідентифікація осіб, що брали участь у здійсненні господарської операції.

Водночас із долучених позивачем до матеріалів справи видаткових накладних, рахунків на сплату не можливо ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції та отримувала зазначені товари ні від Дочірнього підприємства "Рівненський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", ні від ТОВ "Отава-Трейд".

Необхідно звернути увагу, що відповідно до частини 2 статті 91 ГПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Порядок засвідчення копій документів, станом на момент подання позовної заяви, був визначений п. 5.27 Національного стандарту України, затвердженого Державним комітетом з питань технічного регулювання та споживчої політики від 07.04.2003 року № 55 "ДСТУ 4163-2003", відповідно до якого відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Проте, матеріалами даної справи встановлено, що докази долучені до матеріалів справи по господарських взаємовідносинах позивача з ТОВ "Отава-Трейд" не є належним чином засвідченими.

Суд не може встановити фактичні обставини справи на підставі доказів, що не є належним чином засвідченими.

Відповідно до ч. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Формальне складення лише первинного документа не є беззаперечним доказом реальності конкретної господарської операції, якщо контролюючий орган наводить доводи, які ставлять під сумнів її здійснення, зокрема доводи щодо неможливості здійснення поставок контрагентом з огляду на відсутність у нього матеріальних, трудових ресурсів для здійснення підприємницької діяльності та не відповідність при цьому номенклатури придбаних товарів номенклатурі поставлених товарів згідно з даними з Єдиного реєстру податкових накладних; епізодичну або обмежену терміном, на який припадають дати виписування документів на операцію з постачання, фінансову та податкову звітність контрагента, не відображення у цій звітності відповідних податкових зобов`язань, відсутність контрагента за місцезнаходженням.

Відповідно до статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтею 76 ГПК України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відсутність такого документа або суттєві недоліки в його оформленні може ставити під сумнів реальний характер господарської операції, особливо з урахуванням інших обставин, які свідчать про її безтоварність, наприклад, об`єктивна неможливість здійснення господарських операцій контрагентом, враховуючи податкову інформацію щодо характеру його діяльності; не встановлення джерела походження товару за результатами аналізу ланцюга постачання за даними Єдиного реєстру податкових накладних (так званий «обрив» ланцюга постачання); не відповідність предмета поставки видам господарської діяльності контрагентів у ланцюгу постачання; відсутність документів бухгалтерського обліку, складення яких передбачено правовими нормами або є загальноприйнятим за звичаями ділового обороту, та/чи суттєві недоліки в їх оформленні, тощо.

У постанові від 06.06.2019 року у справі № 807/2202/15 Верховний Суд зробив висновок, що у разі надання контролюючим органом доказів, які спростовують дійсність чи повноту даних поданої платником податків податкової звітності, платник податків відповідно до встановленого частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язку кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу), повинен довести, що у нього були встановлені законом підстави для врахування задекларованих в податковому обліку даних при визначені суми податкового зобов`язання.

З`ясовуючи обставини щодо реальності вчинення господарської операції, слід ретельно перевіряти доводи контролюючого органу про фактичне нездійснення господарської операції, викладені в актах перевірки або зафіксовані іншими доказами.

Документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції - умов перевезення, зберігання товарів, змісту послуг, що надаються, тощо.

У постанові Верховного Суду від 14.05.2019 року у справі № 825/3990/14 викладена правова позиція, що недоведеність фактичного здійснення господарської операції позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкової вигоди, а покупця - права на формування цієї податкової вигоди навіть за наявності правильно оформлених за зовнішніми ознаками та формою, але недостовірних та у зв`язку з цим юридично дефектних первинних документів, та незважаючи на наявність у платника податку доказів сплати продавцеві вартості товарів/послуг, якщо рух коштів не забезпечений зв`язком з господарською діяльністю учасників цих операцій. При цьому, відсутність ділової мети також є підставою для відмови у наданні податкової вигоди.

Наявність у платника податкової накладної є обов`язковою, але не вичерпною підставою для визначення правильності формування податкового кредиту, адже правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на податковий кредит можуть мати лише реально вчинені господарські операції з придбання товарів (послуг) із метою використання таких товарів (послуг) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності підприємства, а не саме лише оформлення відповідних документів.

Про необґрунтованість податкової вигоди можуть свідчити доводи контролюючого органу, зокрема про наявність таких обставин, як: неможливість реального здійснення операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності; відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, господарської діяльності у зв`язку з відсутності управлінського або технічного персоналу, основних фондів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів; облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов`язані з виникненням податкової вигоди, якщо для цього виду діяльності також потрібне здійснення й облік інших господарських операцій; здійснення операцій з товаром, що не вироблявся або не міг бути вироблений в обсязі, зазначеному платником податків у документах обліку; відсутність документів обліку.

Такий висновок щодо оцінки документів, наданих платником податків на підтвердження даних податкового обліку, зробив Верховний Суд України в постанові від 27.03.2012 року у адміністративній справі за позовом ПП "Ангара" до ДПІ у Печерському районі м. Києва, Головного управління Державного казначейства України в м. Києві, за участю прокурора м. Києва про скасування податкового повідомлення-рішення та відшкодування ПДВ.

Такої ж правової позиції дотримується і Верховний Суд в ряді постанов, зокрема в постановах від 24.01.2018 року (справа № 2а-19379/11/2670), від 28.10.2019 року (справа № 280/5058/18), від 26.02.2020 року (справа № 826/1308/18), від 06.05.2020 року (справа № 640/4687/19), від 20.12.2021 року (справа № 200/6804/19-а).

Суд зауважує, що платник податків при виборі контрагента та укладенні з ним договорів має керуватись і належною обачністю, оскільки від цього залежить подальше фактичне виконання таких договорів, отримання прибутку та права на отримання певних преференцій.

На підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, платник податків повинен мати відповідні первинні документи, які мають бути належно оформленими, містити всі необхідні реквізити, бути підписані уповноваженими особами та, які в сукупності з встановленими обставинами справи, зокрема і щодо можливостей здійснення господарюючими суб`єктами відповідних операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна, обсягу матеріальних та трудових ресурсів, економічно необхідних для виконання умов, обумовлених договорами, мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що і є підставою для формування платником податкового обліку.

Згідно статті 42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Підприємницька діяльність здійснюються суб`єктом господарювання на власний ризик, а відтак, у господарських правовідносинах учасники господарського обороту повинні проявляти розумну обачливість, адже негативні наслідки вибору недобросовісного контрагента покладаються на таких учасників. Так, належна податкова обачність як законна передумова отримання податкової вигоди, з якої випливає, що сумлінним платникам податку необхідно подбати про підготовку доказової бази, яка б підтверджувала прояв належної обачності при виборі контрагента.

Вимога, що саме платник податків повинен додатково доводити, чому він обрав саме цього контрагента, ґрунтується на рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі "Булвес АД проти Болгарії", де зазначено, що платник ПДВ не має нести відповідальність за зловживання, вчинені його постачальником, якщо він не знав про такі зловживання і не міг про них знати.

Під час здійснення такого вибору належна обачність полягає не лише в оцінці умов договору та їх комерційній привабливості, а й в оцінці ризиків контрагента, серед яких, зокрема: платоспроможність, ризики невиконання зобов`язань, надання гарантій їх виконання, наявність необхідних ресурсів (виробничих потужностей, технологічного обладнання, кваліфікованого персоналу), наявність відповідного досвіду, адреса масової реєстрації, множинний керівник, недостатній строк існування, відсутні КВЕД, відсутність майна/транспортних засобів, податковий борг, судові рішення, пов`язані з контрагентом тощо.

Таку інформацію платник податків може перевірити за доступними електронними базами даних на сайті контролюючого органу (база платників ПДВ, база анульованих свідоцтв платників ПДВ, база недобросовісних платників ПДВ, база місць масової реєстрації платників податків, отримання завірених копій статутних та реєстраційних документів, копій паспорта особи, яка підписуватиме договір, довідку про кількість співробітників контрагента, тощо), а також ЄДР, ЄДРСР, YouControl.

Такої ж правової позиції дотримується і Верховний Суд в ряді постанов, зокрема в постанові від 08.10.2020 року у справі № 820/11728/15, від 10.07.2020 року у справі №813/6510/15, від 04.12.2019 року у справі № 826/15729/17.

Наведені висновки Верховного Суду в силу норм частини 4 статті 235 ГПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи наведене у сукупності, суд дійшов висновку, що Головне управління ДПС у Рівненській області довело правомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень в частині господарських взаємовідносин позивача з ТОВ "Отава-Трейд".

Відповідно до акту перевірки № 1256/17-00-14-01/31994540 від 21.06.2019 року Філією "Любомирський асфальтобетонний завод" ДП "Рівненський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія" Автомобільні дороги України" (Покупець) укладено:

- договір поставки № 02/04-15 від 02.04.2015 року (Договір) із ТОВ "Екоклін" (, Постачальник), відповідно до якого Покупець зобов`язується прийняти і оплатити товар: авто бензин А-92 - 30 тон, дизпаливо - 30 тон, нафтобітум БНД 60/90 - 300 тон;

- договір поставки № 179-09/17 від 20.09.2017 року (Договір) із ТОВ "Екоклін" (, Постачальник), відповідно до якого Покупець зобов`язується прийняти і оплатити товар: бітум БНД 70/100 - 50 тон вартістю 637 500,00 грн.;

- договір поставки № 123/8 від 03.11.2017 року (Договір) із ТОВ "Екоклін" (, Постачальник), відповідно до якого Покупець зобов`язується прийняти і оплатити товар: бітум БНД 70/100 - 50 тон вартістю 679 900,00 грн.;

- договір поставки № 69 від 20.11.2017 року (Договір) із ТОВ "Екоклін" (, Постачальник), відповідно до якого Покупець зобов`язується прийняти і оплатити товар: бітум БНД 70/100 - 50 тон вартістю 680 000,00 грн.;

- договір поставки №5 від 29.01.2018 року (Договір) із ТОВ "Екоклін" (, Постачальник), відповідно до якого Покупець зобов`язується прийняти і оплатити товар: бітум БНД 70/100 - 50 тон вартістю 704 500,00 грн.;

- договір поставки №7-18 від 02.04.2018 року (Договір) із ТОВ "Екоклін" (, Постачальник), відповідно до якого Покупець зобов`язується прийняти і оплатити товар: бітум БНД 70/100 - 50 тон вартістю 704 949,00 грн.;

- договір поставки № 53 від 20.07.2018 року (Договір) із ТОВ "Екоклін" (, Постачальник), відповідно до якого Покупець зобов`язується прийняти і оплатити товар: бітум БНД 70/100 (60/90) - 100 тон вартістю 1 682 299,00 грн..

На підтвердження вищенаведеної господарської операції, до матеріалів справи позивачем долучено копію видаткової накладної № РН-000013 від 22.07.2016 року; копію видаткової накладної № РН-000038 від 10.10.2016 року; копію видаткової накладної № РН-000003 від 05.01.2017 року; копію видаткової накладної № РН-0000048 від 11.08.2017 року; копію видаткової накладної № РН-0000074 від 07.11.2017 року; копію видаткової накладної № РН-0000080 від 30.11.2017 року; копію видаткової накладної № РН-0000075 від 21.11.2017 року; копію видаткової накладної № 4 від 29.01.2018 року; копію видаткової накладної № 10 від 10.04.2018 року; копію видаткової накладної № 11 від 18.04.2018 року; копію видаткової накладної № 12 від 24.04.2018 року; копію видаткової накладної № 19 від 26.06.2018 року; копію видаткової накладної № 20 від 29.06.2018 року; копію видаткової накладної № 29 від 22.07.2018 року; копію видаткової накладної № 31 від 07.08.2018 року; копію видаткової накладної № 13 від 05.05.2018 року; копію видаткової накладної № 32 від 13.09.2018 року; копію видаткової накладної № 31 від 07.09.2018 року; копію видаткової накладної № 32 від 13.09.2018 року; копію видаткової накладної № РН-0000024 від 03.03.2017 року; копію видаткової накладної № РН-0000025 від 13.03.2017 року; копію видаткової накладної № РН-0000068 від 05.10.2017 року; копію товарно-транспортної накладної на відпуск нафтопродуктів (нафти) № 22/07/16 від 22.07.2016 року; копію товарно-транспортної накладної на відпуск нафтопродуктів (нафти) № 10/10/16 від 10.10.2016 року; копію товарно-транспортної накладної на відпуск нафтопродуктів (нафти) № 05/01/16 від 05.01.2016 року; копію товарно-транспортної накладної на відпуск нафтопродуктів (нафти) № 11/08/17 від 11.08.2017 року; копію товарно-транспортної накладної на відпуск нафтопродуктів (нафти) № 06/11-17 від 06.11.2017 року; копію товарно-транспортної накладної на відпуск нафтопродуктів (нафти) № 30/11-17 від 30.11.2017 року; копію товарно-транспортної накладної на відпуск нафтопродуктів (нафти) № 40 від 21.07.2017 року; копію товарно-транспортної накладної № Р4 від 29.01.2018 року; копію товарно-транспортної накладної № Р10 від 10.04.2018 року; копію товарно-транспортної накладної № Р11 від 18.04.2018 року; копію товарно-транспортної накладної № Р12 від 24.04.2018 року; копію товарно-транспортної накладної від 26.06.2018 року; копію товарно-транспортної накладної від 29.06.2018 року; копію товарно-транспортної накладної № 4 від 22.07.2018 року; копію товарно-транспортної накладної № 1800021 від 07.09.2018 року; копію товарно-транспортної накладної № Р13 від 05.05.2018 року; копію товарно-транспортної накладної № Р33 від 13.09.2018 року; копію товарно-транспортної накладної № 05/02/17 від 02.03.2017 року; копію товарно-транспортної накладної № 06/02/17 від 12.03.2017 року; копію товарно-транспортної накладної № 05/10-17 від 05.10.2017 року; копію паспорту якості № 169 від 24.05.2016 року; копію паспорту № 1121 від 20.09.2016 року; копію паспорту якості № 196 від 08.07.2016 року; копію паспорту якості № 387 від 29.11.2016 року; копію паспорту якості № 930 від 29.07.2017 року; копію паспорту якості № 930 від 29.07.2017 року; копію паспорту якості № 1404 від 25.09.2017 року; копію паспорту якості № 27400 від 30.03.2018 року; копію паспорту № 31 від 30.03.2018 року; копію паспорту № 31 від 30.03.2018 року; копію паспорту № 609 від 26.06.2018 року; копію паспорту № 627 від 28.06.2018 року; копію паспорту № 1404 від 25.09.2018 року; копію паспорту № 1283 від 10.09.2017 року; копію паспорту якості № 387 від 29.11.2016 року; копію паспорту якості № 387 від 29.11.2016 року; копію паспорту якості № 930 від 29.07.2017 року; копію рахунку-фактури № СФ-0000035 від 10.10.2017 року; копію рахунку-фактури № СФ-0000021 від 11.08.2017 року; копію рахунку-фактури № СФ-0000057 від 07.11.2017 року; копію рахунку-фактури № СФ-0000064 від 30.11.2017 року; копію рахунку-фактури № СФ-0000058 від 21.11.2017 року; копію рахунку на оплату № 4 від 29.01.2018 року; копію рахунку на оплату № 6 від 10.04.2018 року; копію рахунку на оплату № 7 від 18.04.2018 року; копію рахунку на оплату № 8 від 24.04.2018 року; копію рахунку на оплату № 14 від 26.06.2018 року; копію рахунку на оплату № 15 від 29.06.2018 року; копію рахунку на оплату № 17 від 22.07.2018 року; копію рахунку на оплату № 18 від 07.08.2018 року; копію рахунку на оплату № 9 від 05.05.2018 року; копію рахунку на оплату № 18 від 07.09.2018 року; копію рахунку на оплату № 19 від 13.09.2018 року; копію рахунку на оплату № СФ-0000020 від 03.03.2017 року; копію рахунку-фактури № СФ-0000021 від 13.03.2017 року; копію сертифікату відповідності від 05.05.2017 року № 2713 20; копію сертифікату відповідності № 2713 від 18.05.2016 року; копію сертифікату відповідності № 2713 20 від 05.05.2016 року; копію сертифікату відповідності № 2713 від 15.05.2016 року; копію сертифікату відповідності № 2713 від 15.05.2016 року; копію сертифікату відповідності № 2713 від 16.05.2016 року; копію сертифікату відповідності № 2713 від 16.05.2016 року; копію сертифікату відповідності № 2713 від 16.05.2016 року; копію сертифікату відповідності № 2713 від 16.05.2016 року; копію сертифікату відповідності № 2713 від 23.05.2016 року; копію сертифікату відповідності № UA.0563.П.00071-18 від 02.05.2018 року; копію сертифікату відповідності № UA1.145.0006975-17 від 16.05.2018 року; копію сертифікату відповідності № UA.0563.П.00071-18 від 02.05.2018 року; копію сертифікату відповідності № UA.035.0026186-16 від 05.05.2016 року; копію сертифікату відповідності № UA.035.0026186-16 від 05.05.2016 року; копію сертифікату відповідності № UA1.145.0006975-17 від 16.05.2018 року; копію сертифікату відповідності № UA.0563.П.00071-18 від 02.05.2018 року.

Розрахунки за поставлений товар по вищезазначених договорах проведено в повному обсязі, відповідно до наданої до перевірки виписки банку.

Факт наявності вищенаведених первинних документів не заперечується відповідачем та знайшов своє відображення в акті перевірки № 1256/17-00-14-01/31994540 від 21.06.2019 року.

Водночас, актом перевірки № 1256/17-00-14-01/31994540 від 21.06.2019 року встановлено численні факти неможливість здійснення господарської операції з поставки бітуму БНД 70/100, нафтобітуму БНД 60/90, авто бензину А-92, дизпалива та послуг по доставці вказаних ТМЦ ТОВ "Екоклін" з огляду на відсутність трудових ресурсів, відсутність основних засобів, складських приміщень, виробничих потужностей, відсутність джерела походження товару відповідно до відомостей Єдиного реєстру податкових накладних, відсутність товарно-транспортних накладних. А саме:

Зокрема, контролюючий орган встановив, що директором та головним бухгалтером ТОВ "Екоклін" є ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ), що як зазначалось вище, одночасно є засновником, директором та головним бухгалтером ТОВ "Отава-Трейд".

За період з 01.07.2016 року по 31.12.2017 року повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, або через які провадиться діяльність за формою №20-ОПП ТОВ "Екоклін" до контролюючого органу за основним місцем обліку, а також місцем розташування (реєстрації) об`єктів рухомого та нерухомого майна, не подавались.

Відповідно до поданого податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку форма 1-ДФ суми утриманого податку на доходи фізичних осіб за 4 квартал 2016 року за трудовим договором у ТОВ "Екоклін" працювала 1 людина - директорка ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ).

В 1 кварталі 2016 року у ТОВ "Екоклін" працювало за трудовими договорами - 2 особи, одна з яких прийнята 02.02.2017 року та звільнена 28.03.2017 року, друга - директор ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ).

В 2 кварталі 2017 року - 3 кварталі 2018 року - працювало за трудовими договорами 1 людина - директорка ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ).

Виплати з ознакою доходу 157 "Дохід, виплачений самозайнятій особі" - відсутні.

За даними Системи автоматизованого співставлення податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПС України, ЄРПН, Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма № 1ДФ) встановлено так званий "обрив ланцюгів постачання", тобто, неможливість встановлення реального джерела походження товару.

При цьому з моменту створення ТОВ "Екоклін" оренди транспортних засобів за даними ЄРПН та звіту 1-ДФ за 4 квартал 2016 року - 2 квартал 2018 року не відображено.

Згідно даних зареєстрованих податкових накладних та поданої податкової звітності встановлено відсутність у ТОВ "Екоклін" складських приміщень, транспортних засобів та відповідного обладнання (власних або орендованих).

Відповідно до товаро-транспортних накладних № Р10 від 10.04.2018 року; № Р11 від 18.04.2018 року; № Р12 від 24.04.2018 року; № 4 від 22.07.2018 року; № Р13 від 05.05.2018 року зазначено, що на замовлення ТОВ "Екоклін" для вантажоотримувача - Філії "Любомирський "Любомирський асфальтобетонний завод" ДП "Рівненський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" перевізником ПП "Поларіс Трейд" здійснено перевезення з м. Кременчука до с. Нова Любомирка Рівненської області бітуму 70/100 машиною ДАФ НОМЕР_4 з причіпом НОМЕР_5 , водій - ОСОБА_3 .

Проте, відповідно до інформації, отриманої Оперативного управління Головного управління ДФС у Рівненській області, від Головного управління Національної поліції в Рівненській області від 22.05.2019 року за № 1003/116/27/01-2019 (на запит від 16.05.2019 року від № 4891/9/17-00-21-02) встановлено наступне: транспортний засіб з державним номерним знаком НОМЕР_4 , згідно відомостей інформаційно-пошукової служби Національної Поліції "Відеоконтроль-Рубіж" за період квітень 2018 року зафіксовано 17 та 19 квітня 2018 року на посту Київ - АП10-м Південний ПЛ.

Крім того 28.05.2019 року водієм транспортного засобу з державним номерним знаком НОМЕР_4 гр. ОСОБА_4 надано наступні пояснення:

"Товаро-транспортні накладні № Р10 від 10.04.2018 року; № Р11 від 18.04.2018 року; № Р12 від 24.04.2018 року; № 4 від 22.07.2018 року мені не відомі, вперше про них чую. За маршрутом: м. Кременчук - Рівненська область, с. Нова Любомирка я нічого не перевозив, даний маршрут мені не відомий. Також хочу зауважити, що мої ініціали у ТТН вказані невірно.

Запитання: Чи могли перевозити за вказаним маршрутом бітум інші особи з використанням Вашого автомобіля?

Відповідь: Ні не могли, я особисто являюся фізичною особою-підприємцем і здійснюю перевезення особисто….

Додатково хочу повідомити, що я працюю тільки із диспетчером ФОП Лашина Є.Е. згідно договору № 020118 від 02.01.2018 року і ні з ким іншим не працюю, свій автомобіль нікому в оренду не надавав і підписи на вищевказаних ТТН не мої.".

Відповідно до інформації, отриманої Оперативного управління Головного управління ДФС у Рівненській області від 31.05.2019 року за № 10806/116/27/01-2019 (на запит від 30.05.2019 року від №5355/9/17-00-21-02) встановлено наступне: транспортні засоби з державним номерним знаком НОМЕР_4 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 згідно відомостей інформаційно-пошукової служби НП "Відеоконтроль-Рубіж" за період 2018 року на території Рівненської області зафіксовано не було.

Крім того, відповідно до даних Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що ТОВ "Екоклін" є фігурантом кримінальних проваджень:

- за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358 КК України (к/п 13.02.2018 за № 0000083 Радомишльського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області, Справа № 289/1190/18, провадження 1-кс/289/266/18 Радомишльського районного суду Житомирської областi);

- за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України (к/п № 0000376 від 21.06.2018 ГСУ НП України, Справа № 757/21894/19-к Печерського районного суду м. Києва);

- за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.364 ч.2 КК України (к/п № 0000292 від 03.07.2017 СГ СУ ГУНП у Волинській області, Справа № 161/1211/18, Провадження № 1-кс/161/898/18 Луцького міськрайонного суду Волинської області).

Таким чином, перевіркою не встановлено джерело походження виробника товарів, придбання яких задокументовано видатковими накладними, виписаними за реквізитами ТОВ "Екоклін" та не підтверджено легальність руху товарів в "ланцюгу" постачання від виробника до ДП "Рівненський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України".

Згідно з п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України, в редакції чинній на момент спірних правовідносин, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Пунктом 44.2 статті 44 Податкового кодексу України передбачено, що для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Підпунктом "а" пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України встановлено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Статтею 83 Податкового кодексу України встановлено, що для посадових осіб органів державної податкової служби під час проведення перевірок підставами для висновків є: документи, визначені цим Кодексом; податкова інформація; експертні висновки, надані відповідно до статті 84 цього Кодексу та інших законів України; судові рішення; податкові консультації, інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи.

Згідно п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 168/704 від 05.06.1995 року (далі - Положення № 88), первинні документи (на паперових і машинозчитуваних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов`язкові реквізити: назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа.

Відповідно до п. 2.15 та п. 2.16 вищевказаного Положення № 88 забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим та нормативним актам.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

З наведеного слідує, що нормами чинного законодавства встановлено обов`язкові реквізити первинного документу, серед яких ідентифікація осіб, що брали участь у здійсненні господарської операції.

Водночас із долучених позивачем до матеріалів справи видаткових накладних, рахунків на сплату не можливо ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції та отримувала зазначені товари ні від ДП "Рівненський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія" Автомобільні дороги України", ні від ТОВ "Екоклін".

Необхідно звернути увагу, що відповідно до частини 2 статті 91 ГПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Порядок засвідчення копій документів, станом на момент подання позовної заяви, був визначений п. 5.27 Національного стандарту України, затвердженого Державним комітетом з питань технічного регулювання та споживчої політики від 07.04.2003 року №55 "ДСТУ 4163-2003", відповідно до якого відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Проте, матеріалами даної справи встановлено, що докази долучені до матеріалів справи по господарських взаємовідносинах позивача з ТОВ "Екоклін" не є належним чином засвідченими.

Суд не може встановити фактичні обставини справи на підставі доказів, що не є належним чином засвідченими.

Відповідно до ч. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Формальне складення лише первинного документа не є беззаперечним доказом реальності конкретної господарської операції, якщо контролюючий орган наводить доводи, які ставлять під сумнів її здійснення, зокрема доводи щодо неможливості здійснення поставок контрагентом з огляду на відсутність у нього матеріальних, трудових ресурсів для здійснення підприємницької діяльності та не відповідність при цьому номенклатури придбаних товарів номенклатурі поставлених товарів згідно з даними з Єдиного реєстру податкових накладних; епізодичну або обмежену терміном, на який припадають дати виписування документів на операцію з постачання, фінансову та податкову звітність контрагента, не відображення у цій звітності відповідних податкових зобов`язань, відсутність контрагента за місцезнаходженням.

Відповідно до статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтею 76 ГПК України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відсутність такого документа або суттєві недоліки в його оформленні може ставити під сумнів реальний характер господарської операції, особливо з урахуванням інших обставин, які свідчать про її безтоварність, наприклад, об`єктивна неможливість здійснення господарських операцій контрагентом, враховуючи податкову інформацію щодо характеру його діяльності; не встановлення джерела походження товару за результатами аналізу ланцюга постачання за даними Єдиного реєстру податкових накладних (так званий «обрив» ланцюга постачання); не відповідність предмета поставки видам господарської діяльності контрагентів у ланцюгу постачання; відсутність документів бухгалтерського обліку, складення яких передбачено правовими нормами або є загальноприйнятим за звичаями ділового обороту, та/чи суттєві недоліки в їх оформленні, тощо.

У постанові від 06.06.2019 року у справі № 807/2202/15 Верховний Суд зробив висновок, що у разі надання контролюючим органом доказів, які спростовують дійсність чи повноту даних поданої платником податків податкової звітності, платник податків відповідно до встановленого частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язку кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу), повинен довести, що у нього були встановлені законом підстави для врахування задекларованих в податковому обліку даних при визначені суми податкового зобов`язання.

З`ясовуючи обставини щодо реальності вчинення господарської операції, слід ретельно перевіряти доводи контролюючого органу про фактичне нездійснення господарської операції, викладені в актах перевірки або зафіксовані іншими доказами.

Документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції - умов перевезення, зберігання товарів, змісту послуг, що надаються, тощо.

У постанові Верховного Суду від 14.05.2019 року у справі № 825/3990/14 викладена правова позиція, що недоведеність фактичного здійснення господарської операції позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкової вигоди, а покупця - права на формування цієї податкової вигоди навіть за наявності правильно оформлених за зовнішніми ознаками та формою, але недостовірних та у зв`язку з цим юридично дефектних первинних документів, та незважаючи на наявність у платника податку доказів сплати продавцеві вартості товарів/послуг, якщо рух коштів не забезпечений зв`язком з господарською діяльністю учасників цих операцій. При цьому, відсутність ділової мети також є підставою для відмови у наданні податкової вигоди.

Наявність у платника податкової накладної є обов`язковою, але не вичерпною підставою для визначення правильності формування податкового кредиту, адже правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на податковий кредит можуть мати лише реально вчинені господарські операції з придбання товарів (послуг) із метою використання таких товарів (послуг) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності підприємства, а не саме лише оформлення відповідних документів.

Про необґрунтованість податкової вигоди можуть свідчити доводи контролюючого органу, зокрема про наявність таких обставин, як: неможливість реального здійснення операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності; відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, господарської діяльності у зв`язку з відсутності управлінського або технічного персоналу, основних фондів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів; облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов`язані з виникненням податкової вигоди, якщо для цього виду діяльності також потрібне здійснення й облік інших господарських операцій; здійснення операцій з товаром, що не вироблявся або не міг бути вироблений в обсязі, зазначеному платником податків у документах обліку; відсутність документів обліку.

Такий висновок щодо оцінки документів, наданих платником податків на підтвердження даних податкового обліку, зробив Верховний Суд України в постанові від 27.03.2012 року у адміністративній справі за позовом ПП "Ангара" до ДПІ у Печерському районі м. Києва, Головного управління Державного казначейства України в м. Києві, за участю прокурора м. Києва про скасування податкового повідомлення-рішення та відшкодування ПДВ.

Такої ж правової позиції дотримується і Верховний Суд в ряді постанов, зокрема в постановах від 24.01.2018 року (справа № 2а-19379/11/2670), від 28.10.2019 року (справа № 280/5058/18), від 26.02.2020 року (справа № 826/1308/18), від 06.05.2020 року (справа № 640/4687/19), від 20.12.2021 року (справа № 200/6804/19-а).

Суд зауважує, що платник податків при виборі контрагента та укладенні з ним договорів має керуватись і належною обачністю, оскільки від цього залежить подальше фактичне виконання таких договорів, отримання прибутку та права на отримання певних преференцій.

На підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, платник податків повинен мати відповідні первинні документи, які мають бути належно оформленими, містити всі необхідні реквізити, бути підписані уповноваженими особами та, які в сукупності з встановленими обставинами справи, зокрема і щодо можливостей здійснення господарюючими суб`єктами відповідних операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна, обсягу матеріальних та трудових ресурсів, економічно необхідних для виконання умов, обумовлених договорами, мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що і є підставою для формування платником податкового обліку.

Згідно статті 42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Підприємницька діяльність здійснюються суб`єктом господарювання на власний ризик, а відтак, у господарських правовідносинах учасники господарського обороту повинні проявляти розумну обачливість, адже негативні наслідки вибору недобросовісного контрагента покладаються на таких учасників. Так, належна податкова обачність як законна передумова отримання податкової вигоди, з якої випливає, що сумлінним платникам податку необхідно подбати про підготовку доказової бази, яка б підтверджувала прояв належної обачності при виборі контрагента.

Вимога, що саме платник податків повинен додатково доводити, чому він обрав саме цього контрагента, ґрунтується на рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі "Булвес АД проти Болгарії", де зазначено, що платник ПДВ не має нести відповідальність за зловживання, вчинені його постачальником, якщо він не знав про такі зловживання і не міг про них знати.

Під час здійснення такого вибору належна обачність полягає не лише в оцінці умов договору та їх комерційній привабливості, а й в оцінці ризиків контрагента, серед яких, зокрема: платоспроможність, ризики невиконання зобов`язань, надання гарантій їх виконання, наявність необхідних ресурсів (виробничих потужностей, технологічного обладнання, кваліфікованого персоналу), наявність відповідного досвіду, адреса масової реєстрації, множинний керівник, недостатній строк існування, відсутні КВЕД, відсутність майна / транспортних засобів, податковий борг, судові рішення, пов`язані з контрагентом тощо.

Таку інформацію платник податків може перевірити за доступними електронними базами даних на сайті контролюючого органу (база платників ПДВ, база анульованих свідоцтв платників ПДВ, база недобросовісних платників ПДВ, база місць масової реєстрації платників податків, отримання завірених копій статутних та реєстраційних документів, копій паспорта особи, яка підписуватиме договір, довідку про кількість співробітників контрагента, тощо), а також ЄДР, ЄДРСР, YouControl.

Такої ж правової позиції дотримується і Верховний Суд в ряді постанов, зокрема в постанові від 08.10.2020 року у справі № 820/11728/15, від 10.07.2020 року у справі № 813/6510/15, від 04.12.2019 року у справі № 826/15729/17.

Наведені висновки Верховного Суду в силу норм частини 4 статті 235 ГПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи наведене у сукупності, суд дійшов висновку, що Головним управлінням ДПС у Рівненській області доведено правомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень в частині господарських взаємовідносин позивача з ТОВ "Екоклін".

Перевіркою задекларованих ДП "Рівненський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія" Автомобільні дороги України" та встановлених у ході проведення перевірки показників у рядку 03 Декларацій "Різниці, які виникають відповідно до Податкового кодексу України" встановлено заниження різниць, на які збільшується фінансовий результат на 388 600 грн. та завищення різниць, на які зменшується фінансовий результат на 8 684 558 грн.

ДП "Рівненський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія" Автомобільні дороги України" задекларовано витрати на створення забезпечень (резервів) для відшкодування наступних (майбутніх) витрат (крім забезпечення (резерву) витрат на оплату відпусток працівникам, інших виплат, пов`язаних з оплатою праці, та витрат на сплату єдиного соціального внеску, що нараховується на такі виплати) відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності (підпункт 139.1.1 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України) в сумі 5 535 900 грн. за 4 квартал 2018 року.

Положенням про облікову політику ПАТ ДАК "Автомобільні дороги України", затвердженого Наказом ПАТ ДАК "Автомобільні дороги України" від 28.12.2015 року № 176, погодженим Державним агентством автомобільних доріг України 30.12.2015 року в розділі 2.8 "Створення забезпечень майбутніх витрат та платежів" передбачено наступне:

Компанія, дочірні підприємства та їх філії створюють та обліковують резерви для забезпечення майбутніх витрат та платежів відповідно до П(С)БО 11 "Зобов`язання" за такими напрямками:

субрахунок 4771 "Забезпечення виплат відпусток";

субрахунок 4771 "Забезпечення виплат винагороди за вислугу років";

субрахунок 4772 "Забезпечення виплат винагороди за підсумками роботи за рік";

субрахунок 4773 "Забезпечення матеріального заохочення";

субрахунок 4741 "Забезпечення виплат за обтяжливими контрактами";

субрахунок 47Х "Забезпечення відновлення земельних ділянок".

Суми створених резервів визнаються витратами поточного періоду та використовуються для відшкодування тільки тих витрат, для покриття яких їх було створено.

ДП "Рівненський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія" Автомобільні дороги України" з 4 кварталу 2018 року створює резерви ймовірних штрафних санкцій по податках.

В бухгалтерському обліку підприємства створення резервів відображається за кредетом рахунків 471/2 - резерв ймовірних штрафних санкцій по податку на прибуток, 471/1 - резерв ймовірних штрафних санкцій по податку на додану вартість, 471/3 - резерв ймовірних штрафних санкцій по податку на доходи фізичних осіб.

В 4 кварталі 2018 року за рахунок витрат сформовано резерв ймовірних штрафних санкцій по податках на загальну суму 5 924 495,84 грн., що в бухгалтерському обліку підприємства відображено наступними бухгалтерськими проведеннями на головному офісі:

Дт 948 - Кт 471/1 на суму 4 834 124,42 грн.

Дт 948 Кт 471/2 на суму 198855 грн.

Дт 948 Кт 471/3 на суму 20616 грн.

Дт 791 Кт 948 на суму 388600,42 грн.

Крім того, філіями самостійно створено резерви ймовірних штрафних санкцій по ЄСВ на суму 482300 грн. (Дт 94 Кт 47 - копія реєстру нарахованих штрафних санкцій та резервів штрафних санкцій в розрізі філій ДП "Рівненський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія" Автомобільні дороги України" станом на 31.12.2018 року).

Кожного місяця дебетовий оборот по 948 рахунку закривається в повному обсязі на 683 рахунок "Внутрішньогосподарські розрахунки", який в свою чергу на філіях в повному обсязі потрапляє до складу 948 рахунку та враховується у фінансовому результаті до оподаткування (Дт 948 Кт 683, Дт 791 Кт 948).

Отже, сума витрат на створення забезпечень (резервів) для відшкодування наступних (майбутніх) витрат (крім забезпечення (резерву) витрат на оплату відпусток працівникам, інших виплат, пов`язаних з оплатою праці, та витрат на сплату єдиного соціального внеску, що нараховується на такі виплати) відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності ДП "Рівненський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія" Автомобільні дороги України" становить в 4 кварталі 2018 року - 5924495,84 грн..

Відповідно до вимог пп. 139.1.1 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України фінансовий результат до оподаткування збільшується на суму витрат на створення забезпечень (резервів) для відшкодування наступних (майбутніх) витрат (крім забезпечення (резерву) витрат на оплату відпусток працівникам, інших виплат, пов`язаних з оплатою праці, та витрат на сплату єдиного соціального внеску, що нараховується на такі виплати) відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності.

Враховуючи вищевикладене, ДП "Рівненський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія" Автомобільні дороги України» занижено різниці, на які збільшується фінансовий результат до оподаткування податком на прибуток за рахунок порушення вимог пп. 139.1.2 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України на суму 388596 грн. в 4 кварталі 2018 року.

При цьому суд наголошує, що Позивачем ні до перевірки, ні до заперечень на акт перевірки № 1256/17-00-14-01/31994540 від 21.06.2019 року документів на спростування вказаного порушення не надано.

Платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 статті 44 Податкового кодексу України, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності (п. 44.3 ст. 44 Податкового кодексу України).

У разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення (п. 44.6 ст. 44 Податкового кодексу України).

У разі якщо посадова особа контролюючого органу, яка здійснює перевірку, відмовляється з будь-яких причин від врахування документів, наданих платником податків під час проведення перевірки, платник податків має право до закінчення перевірки надіслати листом з повідомленням про вручення та з описом вкладеного або надати безпосередньо до контролюючого органу, який призначив проведення перевірки, копії таких документів (засвідчені печаткою платника податків (за наявності печатки) та підписом платника податків - фізичної особи або посадової особи платника податків - юридичної особи).

Протягом п`яти робочих днів з дня отримання акта перевірки платник податків має право надати до контролюючого органу, що призначив перевірку, документи, які підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності.

У разі якщо під час проведення перевірки платник податків надає документи менше ніж за три дні до дня її завершення або коли надіслані у передбаченому абзацом першим цього пункту порядку документи надійшли до контролюючого органу менше ніж за три дні до дня завершення перевірки, проведення перевірки продовжується на строк, визначений статтею 82 цього Кодексу.

У разі якщо надіслані у передбаченому абзацом першим цього пункту порядку документи надійшли до контролюючого органу після завершення перевірки або у разі надання таких документів відповідно до абзацу другого цього пункту, контролюючий орган має право не приймати рішення за результатами проведеної перевірки та призначити позапланову документальну перевірку такого платника податків (п. 44.7 ст. 44 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 85.2 статті 85 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Підпунктом 44.3 статті 44 Податкового кодексу України, платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складання якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання-з передбаченого Кодексом граничного терміну подання такої звітності.

Відповідно до пункту 44.6 статті 44 Податкового кодексу України, у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам органу державної податкової служби, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Отже, з системного аналізу положень п. 44.1, п. 44.6 ст. 44, п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України слідкує, що обов`язок контролюючого органу здійснювати перевірку на підставі первинних документів кореспондується з обов`язком платника податків зберігати такі первинні документи та надавати їх при перевірці органами державної податкової служби. Ненадання таких документів за приписами п. 44.6 ст. 44 Податкового кодексу України прирівнюється до їх відсутності.

Таке правозастосування норм пункту 44.6 статті 44 та пункту 85.2 статті 85 ПК України відповідає сталій практиці Верховного Суду, прикладом якої є, зокрема постанови від 04.10.2021 року у справі № 640/6522/20, від 06.08.2019 у справі № 160/8441/18, від 29.03.2021 у справі № 826/10493/16, від 19.03.2021 у справі № П/811/936/17.

Враховуючи зазначене, судом встановлено, що позивачем не спростовано висновки контролюючого органу щодо встановленого порушення.

Актом перевірки № 1256/17-00-14-01/31994540 від 21.06.2019 року ДП "Рівненський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія" Автомобільні дороги України" задекларовано суму використання створених забезпечень (резервів) витрат (крім забезпечення (резерву) витрат на оплату відпусток працівникам, інших виплат, пов`язаних з оплатою праці, та витрат на сплату єдиного соціального внеску, що нараховується на такі виплати), сформованого відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності (підпункт 139.1.2 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України) в загальній сумі 7 728 800 грн., в тому числі 5 535 900 грн. за 4 квартал 2018 року та 2 412 000 грн. за 1 квартал 2019 року.

Положенням про облікову політику ПАТ ДАК "Автомобільні дороги України", затвердженого Наказом ПАТ ДАК "Автомобільні дороги України" від 28.12.2015 року № 176, погодженим Державним агентством автомобільних доріг України 30.12.2015 року, в розділі 2.8 "Створення забезпечень майбутніх витрат та платежів" передбачено, що суми створених резервів визнаються витратами поточного періоду та використовуються для відшкодування тільки тих витрат, для покриття яких їх було створено. Положенням не обумовлено створення забезпечення майбутніх витрат за напрямком резерви ймовірних штрафних санкцій по податках, методика розрахунку даного забезпечення не визначена.

В бухгалтерському обліку підприємства використання резервів відображається за дебетом рахунків 471/2 - резерв ймовірних штрафних санкцій по податку на прибуток, 471/1 - резерв ймовірних штрафних санкцій по податку на додану вартість, 471/3 - резерв ймовірних штрафних санкцій по податку на доходи фізичних осіб.

В 4 кварталі 2018 року використано резервів ймовірних штрафних санкцій по податках на загальну суму 7 688 293,1 грн., що в бухгалтерському обліку підприємства відображено наступними бухгалтерськими проведеннями:

Дт 471/1 Кт 641/1/2 на суму 7 588 293,1 грн.

Дт 471/2 Кт 641/2/1 на суму 100 000 грн.

Проте, використано резерви, що створювались за рахунок прибутку.

На порушення вимог Положення ДП "Рівненський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія" Автомобільні дороги України" та п. 13 П(С)БО 11 "Зобов`язання" з 4 кварталу 2018 року створює резерви ймовірних штрафних санкцій по податках.

Всього в 2018 році створено:

- резерв ймовірних штрафних санкцій по податку на додану вартість (Кт 471/1) в сумі 16 077 809,85 грн., в тому числі за рахунок прибутку Дт 441 Кт 471/1 на суму 11 243 685,43 грн. та за рахунок витрат Дт 948 Кт 471/1 на суму 4 834 124,42 грн.;

- резерв ймовірних штрафних санкцій по податку на прибуток (Кт 471/2) в сумі 1 998 591 грн., в тому числі за рахунок прибутку Дт 441 Кт 471/2 на суму 1 899 736 грн. та за рахунок витрат Дт 948 Кт 471/1 на суму 98855 грн. (Дт 948 Кт 471/1 на суму 198 855 грн. та Дт 948 Кт 471/1 на суму (-100000) грн. сторно).

В ході проведення перевірки ДП "Рівненський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія" Автомобільні дороги України" до перевірки надано належним чином завірені копії документів. Зокрема, копію "Резерву нарахованих штрафних санкцій та резервів ймовірних штрафних санкцій по ДП "Рівненський облавтодор" за 2018 рік. В зазначеному документі зазначено про відображення в обліку штрафних санкцій і пені по ПДВ, нарахованих за минулі роки Дт 44 Кт 47 в сумі 7588,3 тис. грн. та відображення в обліку штрафних санкцій і пені по податку на прибуток, нарахованих за минулі роки Дт 44 Кт 47 в сумі 100 тис. грн.

Також, відповідно до "Бухгалтерської довідки по ДП "Рівненський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія" Автомобільні дороги України" за грудень 2018 року ДП "Рівненський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія" Автомобільні дороги України" помилково було віднесено на результати господарської діяльності 2018 року податкові повідомлення-рішення про застосування штрафних санкцій за несвоєчасну сплату податку на додану вартість в минулих роках на загальну суму 2 781 161,43 грн., а також сплачену пеню у сумі 2 021 578,66 грн., нараховану за несвоєчасну сплату податкових зобов`язань минулих років, оскільки резерв штрафних санкцій в минулих періодах помилково не нараховувався.

Відповідно до вимог п. 17 П(С)БО 11 "Зобов`язання" забезпечення використовуються для відшкодування лише тих витрат, для покриття яких воно було створене.

Таким чином, судом встановлено, а матеріалами справи підтверджено факт нарахування та використання резервів (бухгалтерських довідок та "Резерву нарахованих штрафних санкцій та резервів ймовірних штрафних санкцій по ДП "Рівненський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія» Автомобільні дороги України") за рахунок прибутку (а не витрат), а саме: резерву ймовірних штрафних санкцій по ПДВ в сумі 7 588 293,1 грн., резерву ймовірних штрафних санкцій по податку на прибуток в сумі 100 000 грн. в 2018 році та в сумі 1 626 006 грн. в 2019 році.

З огляду на наведене, позивачем не спростовано висновки контролюючого органу щодо завищення різниць, на які зменшується фінансовий результат до оподаткування податком на прибуток за рахунок порушення вимог пп. 139.1.2 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України на суму 6 942 806 грн., в тому числі на 5316800 грн. в 4 кварталі 2018 року та 1626006 грн. в 1 кварталі 2019 року.

Вищезазначені висновки акту перевірки № 1256/17-00-14-01/31994540 від 21.06.2019 року підтверджені Висновком експерта Волинського відділення Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз за результатами проведення повторної судово-бухгалтерської експертизи від 18 березня 2024 року № 4426-Е.

Щодо висновку експерта Волинського відділення Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз за результатами проведення судово-економічної експертизи від 5 квітня 2024 року № 4427-Е суд зазначає наступне.

Судово-бухгалтерська експертиза - це процесуальна форма дослідження первинних бухгалтерських документів, облікових регістрів і фінансової звітності підприємств з метою вирішення широкого кола економічних питань, що виникають під час розслідування господарських справ у суді.

Судово-економічна експертиза виконує дослідження матеріальних об`єктів (документів бухгалтерського, податкового обліку та звітності), що містять інформацію про обставини справи та підлягають дослідженню у суді за їх змістом та формою і допомагають суду досягти об`єктивності у доказуванні. Предметом судово-економічної експертизи є відображені в документах господарські (фінансові) операції, що є об`єктами дослідження, відображають стан і результати економічної діяльності суб`єктів економічних відносин та визначається завданнями, поставленими перед нею, змістом питань, які вона вирішує у судовій діяльності.

Відповідно ст. 98 ГПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені перед експертом, складений у порядку, визначеному законодавством.

Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Водночас, дослідницька частина наявного в матеріалах справи висновку експерта за результатами проведення судово-економічної від 05.04.2024 року № 4427-Е надає оцінку лише акту перевірки, та цитування норм Податкового кодексу України. У даних висновках відсутні посилання на первинні документи, які досліджені в ході проведення експертиз.

У висновку від 5 квітня 2024 року № 4427-Е експерт зазначає про направлення клопотання щодо представлення позивачем та відповідачем певного переліку документів, однак в подальшому експертом враховано лист ДП "Рівненський облавтодор" від 19.09.2023 року № 699, в якому позивач повідомляє, що "після перевірки немає таких документів" зазначено на стор. 6 висновку експерта. Однак вказані обставини не відповідають дійсності, оскільки зазначену звітність платник подавав в електронному вигляді, з використання системи "Єдиного вікна подання електронної звітності", а також в акті перевірки на стор 30 та додатку № 5 до акту описані декларації за період починаючи з липня 2016 року.

Відповідачем на виконання вимог ухвали Господарського суду Рівненської області від 18.09.2023 року (вх.20998/5/17-00 від 21.09.2023 року) долучено до матеріалів справи письмові докази визначені ухвалою суду, а саме: оскаржувані податкові повідомлення-рішення з детальними розрахунками, додатки до акту перевірки, витяг з ЄРПН за період з 01.07.2016 по 31.03.2019 (на СD-R диску) та інші письмові докази визначені судом.

Згідно ст. 42 ГПК України документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, за винятком випадків, передбачених цим

Стаття 80 ГПК України також надає можливість на подання доказів в електронній формі.

Також стаття 96 ГПК України визначає поняття електронних доказів, а саме:

1. Електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, яка містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних й інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).

2. Електронні докази подаються у формі документів, на які накладено кваліфікований електронний підпис відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги". Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу.

Відповідач з дотриманням зазначених норм надав визначені докази, однак експерт у висновку від 5 квітня 2024 року № 4427-Е зазначає про неналежність та не врахування доказів наданих на СD-R диску. Також в акті перевірки на стор. 50-66 зазначено що підприємством не складені та не зареєстровані податкові накладні (що сформовано згідно витягу ЄРПН інформація яка містилась на СD-R диску) із зазначенням № ПН, дати та ІПН контрагента, однак експертом дані обставини не досліджені та не враховані.

Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень (Затверджено Наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 року № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 № 1950/5) визначено п. 4.3. "Якщо отримані матеріали оформлені з порушеннями, які виключають можливість організації проведення експертизи, керівник експертної установи терміново у письмовій формі повідомляє про це орган (особу), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта). Якщо орган (особа), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), не вживає належних заходів для усунення цих перешкод, керівник експертної установи по закінченні тридцяти календарних днів з дня направлення повідомлення повертає йому (їй) матеріали.". Однак в даному випадку експерт не звертався до суду, щодо невідповідності наданих документів (в електронному вигляді) вимогам проведення експертизи.

Також на стор. 20 висновку експерта від 5 квітня 2024 року № 4427-Е зазначено "відповідно до поданих на дослідження первинних документів підтверджується документальна обґрунтованість господарських операцій з постачання матеріалів ФОП Жарською Г.Ю., ТОВ "Отава Трейд", ТОВ "Екоклін", та зазначено лише про видаткові накладні та товарно-транспортні накладні, жодні інші первинні документи експертом не зазначені, та відповідно не були предметом дослідження.

При дослідженні порушень, які слугували підставою прийняття податкових повідомлень-рішень № , № , № , від 18.07.2019 року експерт цитує описову частину акту перевірки № 1256/17-00-14-01/31994540 від 21.06.2019 року та норми Податкового кодексу України, також інформацію зазначену в акті перевірки викладає у табличному вигляді (зокрема додаток 1), жодних розрахунків та переліку додатково досліджених первинних документів не зазначає, також експерт вказує про відсутність первинних документів.

Щодо ППР № , № , № , № , № від 18.07.2019 року експерт аналогічно цитує описову частину акту перевірки № 1256/17-00-14-01/31994540 від 21.06.2019 року та норми Податкового кодексу України та зазначає про відсутність, ненадання документів, зокрема відсутність наданої звітності та непридатність для дослідження СD-R диску який долучений до матеріалів справи з дотриманням норм ГПК України.

У висновку на стор. 45-47 експерт за результатами проведеної експертизи, щодо визначених позивачу грошових зобов`язань - зазначає "підтвердити не надається можливим у зв`язку з відсутністю документів" тобто дане твердження жодним чином не спростовує порушень податкового законодавства описаних в акті перевірки № 1256/17-00-14-01/31994540 від 21.06.2019 року, яким встановлені порушення за результатом опрацювання наданих до перевірки документів та враховано інформацію з АІС "Податковий блок".

З огляду на вищенаведене висновок експерта № 4427-Е не є належним та достовірним доказом у даній справі у розумінні 73, 76, 77, 78,79 ГПК України та не встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 104 ГПК України висновок експерта не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

В той час, позивачем не було подано доказів, які б підтвердили факти, викладені в позовній заяві, щодо порушеного права позивача зі сторони відповідачів.

За результатами з`ясування обставин, на які позивач посилався як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, і з наданням оцінки всім аргументам у їх сукупності та взаємозв`язку, як це передбачено вимогами ст. ст. 75-79, 86 ГПК України, судом не встановлено наявності підстав для задоволення позову, з огляду на зазначене, у задоволенні позову суд відмовляє.

Керуючись ст. ст. 73-79, 91, 123, 202, 222, 233, 236-238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до частини 5 статті 240 ГПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 27 червня 2024 року.

Суддя Політика Н.А.