ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12.06.2024 Справа №905/511/24

Суддя Господарського суду Донецької області Макарова Ю.В., при секретарі судового засідання Одинець Е.В., розглянувши у судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк, м. Київ

до відповідача-1: Фермерського господарства «АГРО-ІМПЕРІЯ», с.Ганнівка, Добропільський р-н, Донецька область

до відповідача-2: ОСОБА_1 , с.Ганнівка, Добропільський р-н, Донецька область

про стягнення 633416,36грн.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідачів: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», м.Київ звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до Фермерського господарства «АГРО-ІМПЕРІЯ», с. Ганнівка, Добропільський р-н, Донецька область (відповідач-1) та ОСОБА_1 , с.Ганнівка, Добропільський р-н, Донецька область (відповідач-2) про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 633416,36грн., з яких: 500000грн - сума основного боргу, 133416,36грн. - заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення Фермерським господарством «АГРО-ІМПЕРІЯ» зобов`язань за кредитним договором б/н від 25.10.2021 в частині повернення кредитних коштів та не сплату в повному обсязі відсотків, внаслідок чого виникла заявлена заборгованість. Враховуючи, що в забезпечення виконання зобов`язань за договором б/н від 25.10.2021 між Акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та фізичною особою ОСОБА_1 був укладений договір поруки №POR178 від 19.10.2021, позивач просить стягнути заборгованість з відповідачів як солідарних боржників.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 28.03.2024 зобов`язано Державну міграційну службу України, Міністерство соціальної політики та Центр надання адміністративних послуг м. Добропілля надати інформацію про реєстрацію у якості внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1 .

16.04.2024 та 18.04.2024 засобами поштового зв`язку на запит суду від Державної міграційної служби України надійшла відповідь про зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 АДРЕСА_1 .

10.04.2024 на електронну пошту суду та 19.04.2024 засобами поштового зв`язку на запит суду від Центру надання адміністративних послуг міста Добропілля надійшла відповідь, що відповідач-2 з 24 грудня 1991року зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

16.04.2024 на електронну пошту суду та 22.04.2024 засобами поштового зв`язку від Міністерства соціальної політики надійшла відповідь, що станом на 09.04.2024 в Єдиній базі даних про внутрішньо переміщених осіб інформація про ОСОБА_1 відсутня.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 24.04.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/511/24; вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи; встановлено відповідачам строк до 15.05.2024 (враховуючи час пересилання засобами зв`язку) для подання суду відзиву на позов.

20.05.2024 через канцелярію суду від імені обох відповідачів надійшов відзив на позовну заяву б/н від 13.05.2024 з додатками, серед яких в тому числі адресований суду та позивачу лист №03/05 від 13.05.2024.

Ухвалою суду від 23.05.2024 залишено без розгляду поданий відповідачами 1,2 відзив на позовну заяву б/н від 13.05.2024.

05.06.2024 через канцелярію суду від імені обох відповідачів надійшов відзив на позовну заяву б/н від 29.05.2024, відповідно до його прохальної частини учасники справи просять суд поновити їм строк на надання відзиву на позовну заяву, судове засідання у справі проводити з повідомленням (викликом сторін), у задоволенні позовних вимог відмовити.

05.06.2024 через канцелярію суду від імені Фермерського господарства АГРО-ІМПЕРІЯ за підписом його голови, тобто від імені відповідача-1, надійшла адресована суду та позивачу заява №15/05 від 29.05.2024 з додатками, відповідно до якої учасник справи вказує про те, що господарство не ухиляється від погашення виниклої за кредитним договором заборгованості, однак на даний час не має фінансової можливості її сплатити.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 07.06.2024 залишено без розгляду подані відповідачем-1 відзив на позовну заяву б/н від 29.05.2024 та заява №15/05 від 29.05.2024; поновлено відповідачу-2 строк на подання відзиву та вирішено прийняти до розгляду поданий ним відзив на позовну заяву б/н від 29.05.2024; розгляд справи вирішено здійснювати з повідомленням (викликом) сторін у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за участю відповідача-2 із застосуванням ним власних технічних засобів; розгляд справи по суті призначено на 12.06.2024 року о 14:00год.

За змістом прийнятого судом від відповідача-2 до розгляду відзиву, останній просить суд залишити позов без руху у зв`язку з: відсутністю у позові відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету у учасників процесу та про наявність у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; у разі пред`явлення позову особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, в заяві повинні бути зазначені підстави такого звернення; позивачем не дотримано вимог засвідчення копій письмових доказів.

Крім того, у відзиві вказаний учасник справи не визнає позовні вимоги з посиланням на наступне: за поданим позивачем розрахунком заборгованості станом на 20.03.2024 заборгованість за процентами складає 0,00грн, що суперечить заявленим у позові вимогам про стягнення заборгованості за відсотками у розмірі 133416,36грн; Постановою Кабінету Міністрів України від 30.04.2024 №477 внесені зміни до Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для надання підтримки фермерським господарствам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2004 №1102, які передбачають можливість відстрочення повернення кредитів до 31 грудня 2025 року для фермерських господарств, розташованих на прифронтових територіях.

12.06.2024 через систему «Електронний суд» від імені адвоката Макєєва О.В. як представника заявника - Фермерського господарства АГРО-ІМПЕРІЯ надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді, в якій просить суд надати доступ представнику до електронної справи, відкласти призначений на 12.06.2024 розгляд справи на іншу дату та надати йому час для ознайомлення з матеріалами справи та підготовки до судового засідання.

Щодо повідомлення учасників справи про призначене судове засідання.

Відповідно до ч.11 ст. 242 ГПК України (в редакції Закону №3200-IX від 29.06.2023) якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

За приписами ч.7 ст.6 ГПК України (в редакції Закону №3200-IX від 29.06.2023) особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету.

Згідно з п.2 ч.6 ст.242 ГПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи.

Ухвала Господарського суду Донецької області від 07.06.2024 про призначення судового засідання направлена до електронного кабінету позивача та згідно довідки, сформованої у системі Діловодство спеціалізованого суду, доставлена до електронного кабінету Акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк» 08.08.2024.

Згідно інформації, яка міститься в системі Електронний суд, в порушення приписів ч. 6 ст.6 ГПК України (в редакції Закону України від 29.06.2023 №3200-IX) Фермерське господарство «АГРО-ІМПЕРІЯ» не зареєструвало власний електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі. В силу вимог вказаної правової норми для фізичних осіб реєстрація електронного кабінету в підсистемі ЄСІТС не є обов`язковою, відповідачем-2 власний електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі не зареєстрований.

Частиною 1 статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" встановлено, що якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Зокрема, передбачено, що до Єдиного державного реєстру вноситься інформація для здійснення зв`язку з юридичною особою: телефон, адреса електронної пошти (п. 18 ч. 2 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань").

Копія ухвали суду від 07.06.2024 була направлена на офіційну електронну адресу відповідача-1, яка вказана у Єдиному державному реєстрі та в анкеті-заяві про приєднання , відповідно до сформованої в автоматизованій системі "Діловодство спеціалізованого суду" довідки ухвала доставлена на вказану електрону адресу 08.06.2024.

Відповідачу-2 копія ухвали суду від 07.06.2024 надсилалася на електронну адресу , відповідно до сформованої в автоматизованій системі "Діловодство спеціалізованого суду" довідки ухвала доставлена до електронної скриньки 08.06.2024. Додатково відповідач-2 був повідомлений шляхом прийняття телефонограми, зокрема, підтвердив отримання ухвали суду від 07.06.2024 засобами електронної пошти.

Представник позивача у судовому засіданні 12.06.2024 з розгляду справи по суті участь не приймав, клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції не заявляв, як встановлено судом про місце, дату та час слухання справи позивач був повідомлений належним чином.

Позивач станом на 12.06.2024 не скористався своїм правом подати відповідь на відзив.

Призначене ухвалою суду від 28.07.2023 судове засідання в режимі відеоконференцзв`язку за допомогою онлайн сервісу "EasyCon" проведено без застосування технічних засобів через відсутність в кабінеті онлайн сервісу "EasyCon" представника відповідачів - адвоката Макєєва О.В. Під час підключення відповідачів до відеоконференції встановлено відсутність реєстрації відповідача-1 та відповідача-2 у підсистемі відеоконференцзв`язку ЄСІТС, у підтвердження чого складено відповідний акт.

Відтак, представник відповідачів у судовому засіданні 12.06.2024 з розгляду справи по суті участь не приймав (на запрошення суду до відеоконференції не підключився), про місце, дату та час судового засідання відповідачі були повідомлені, що унеможливлює порушення їх процесуальних прав в цій частині.

Розглянувши викладену у відзиві позицію відповідача-2 про залишення позову без руху суд зазначає наступне.

Реалізація особою права на подання позову до суду здійснюється шляхом дотримання визначеної процесуальним законом процедури (порядку) захисту порушених прав, яка передбачає виконання чітких та передбачуваних вимог ГПК України щодо форми, змісту позовної заяви, документів, які додаються до неї, недотримання яких має негативні наслідки для позивача, зокрема, передбачені частинами першою, четвертою, п`ятою статті 174 ГПК України, як то залишення позовної заяви без руху або її повернення.

Вимоги до форми та змісту позовної заяви встановлені статтею 162 ГПК України.

За приписами частини першої статті 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Нормами ГПК України не передбачено залишення позовної заяви за клопотанням сторін.

За приписами частин першої, четвертої, восьмої статті 6 ГПК України у господарських судах функціонує Єдина судова інформаційно-комунікаційна система (далі ЄСІТС), яка відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, між учасниками судового процесу.

Особи, які зареєстрували офіційні електронні адреси в ЄСІТС, можуть подати процесуальні, інші документи, вчинити інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою ЄСІТС, з використанням власного електронного підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги", якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Якщо цим Кодексом встановлено вимогу зазначення у змісті процесуального документа відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету, особа, яка подає до суду відповідний процесуальний документ в електронній формі через електронний кабінет, звільняється від обов`язку зазначення відповідних відомостей.

У частині п`ятій статті 6 ГПК України визначено, що Електронний кабінет - це персональний кабінет (веб-сервіс чи інший користувацький інтерфейс) у підсистемі (модулі) ЄСІТС, за допомогою якого особі, яка пройшла електронну ідентифікацію, надається доступ до інформації та сервісів ЄСІТС або її окремих підсистем (модулів), у тому числі можливість обміну (надсилання та отримання) документами (в тому числі процесуальними документами, письмовими та електронними доказами тощо) між судом та учасниками судового процесу, а також між учасниками судового процесу. Електронна ідентифікація особи здійснюється з використанням кваліфікованого електронного підпису чи інших засобів електронної ідентифікації, які надають змогу однозначно встановити особу.

У даному випадку позов надійшов до господарського суду в електронній формі засобами підсистеми ЄСІТС "Електронний суд", що свідчить про реєстрацію позивачем офіційні електронні адреси в ЄСІТС, відтак наявність у вказаного учасника справи зареєстрованого електронного кабінету. Відтак, в силу абзацу четвертого частини восьмої статті 6 ГПК України позивач звільняється від обов`язку зазначення у позові відомостей про наявність або відсутність у нього електронного кабінету.

Згідно з частиною третьою статті 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" доступність правосуддя для кожної особи забезпечується відповідно до Конституції України та в порядку, встановленому законами України.

Практика Європейського суду з прав людини при застосуванні положень пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує кожному право на звернення до суду, акцентує увагу на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Жоффр де ля Прадель проти Франції" від 16.12.1992).

Подання позовної заяви є формою реалізації права на позов.

Відтак не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним, про що наголошувалось у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Жоффр де ля Прадель проти Франції" від 16.12.1992.

Той самий підхід застосовується судом щодо відображення у позовній заяві відомостей про наявність у позивача оригіналів приєднаних до позову доказів, враховуючи, що договірні правовідносини між сторонами укладались в електронній формі через систему інтернет-банкінгу шляхом підписання Фермерським господарством «АГРО-ІМПЕРІЯ» з використанням кваліфікованого електронного підпису заяви про приєднання до Умов та правил надання послуги «КУБ», відтак такі докази є у відповідного учасника справи, подані до суду в електронній формі.

Стосовно доводів відповідача-2 у відзиві про неналежне засвідчення позивачем додатків до позовної заяви, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.91 ГПК України учасники справи мають право подавати письмові докази у вигляді документів, на які накладено кваліфікований електронний підпис відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги». Електронна копія письмового доказу не вважається електронним доказом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

За змістом ст.96 ГПК України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, яка містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних й інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).

Електронні докази подаються у формі документів, на які накладено кваліфікований електронний підпис відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги». Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу.

Учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених в порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом.

Як вже зазначалося судом вище, положеннями статті 6 ГПК України визначено, що у господарських судах функціонує ЄСІТС, яка відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про ЄСІТС та або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих частин (модулів).

Відповідно до пунктів 25 - 26 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) ЄСІТС, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя №1845/0/15-21 від 17.08.2021, документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо), пов`язані з розглядом справ у суді, можуть подаватися до суду в електронній формі виключно з використанням підсистеми «Електронний суд», якщо інше не визначено процесуальним законодавством чи цим Положенням.

Електронні документи створюються із застосуванням вбудованого текстового редактора шляхом заповнення форм документів, передбачених Інструкцією користувача Електронного суду, підписуються кваліфікованим електронним підписом (підписами) його підписувача (підписувачів) та надсилаються засобами відповідної підсистеми ЄСІТС.

Згідно п.5.2 ч.5 Розділу І Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) ЄСІТС, електронна копія паперового документа - документ в електронній формі, що містить візуальне подання паперового документа, отримане шляхом сканування (фотографування) паперового документа. Відповідність оригіналу та правовий статус електронної копії паперового документа засвідчуються кваліфікованим електронним підписом особи, що створила таку копію.

За приписами частини восьмої статті 42 ГПК України якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, на такі документи накладається кваліфікований електронний підпис учасника справи (його представника) відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги».

Позовна заява Акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк з доданими до неї документами (доказами) надійшла до суду від представника позивача Якушева С.О. через підсистему «Електронний суд», у зв`язку із чим додані до неї докази засвідчені кваліфікованим електронним підписом зазначеної особи, тому засвідчені належним чином.

Враховуючи викладене, позивачем дотримано вимоги засвідчення приєднаних до позову документів.

За доводами відповідача-2 у відзиві, у разі пред`явлення позову особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, в заяві повинні бути зазначені підстави такого звернення, разом з цим позивачем у позовній заяві таки вимоги не дотримані.

Дійсно, частиною восьмою статті 162 ГПК України передбачено, що у разі пред`явлення позову особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, в заяві повинні бути зазначені підстави такого звернення.

У даному випадку позов поданий позивачем за захистом власних інтересів, а не за захистом прав і інтересів інших осіб, з огляду на що доводи відповідача-2 в цій частині є безпідставними.

Розглянувши заяву представника відповідачів адвоката Макєєва О.В. про відкладення призначеного на 12.06.2024 судового засідання на іншу дату, надати представнику час для ознайомлення з матеріалами справи, суд відзначає наступне.

Відповідно до части першої статті 216 ГПК України суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених частиною другою статті 202 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 202 ГПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження.

Як вже встановлено судом вище, відповідачі були повідомлені про дату та час судового засідання з розгляду справи по суті, участь своїх представників у судовому засіданні 12.06.2024 не забезпечили, про поважність причин неявки суд не повідомлений, такі обставини судом не встановлені.

Водночас слід наголосити, що судом вирішено здійснювати розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін саме на підставі поданого відповідачем-2 клопотання.

Суд зауважує, що відповідачі були обізнані про відкриття провадження по справі, ухвала суду від 24.04.2024 була направлена на юридичну адресу відповідача-1 та адресу реєстрації відповідача-2 та відповідно до наявних в матеріалах справи зворотних рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення була отримана відповідачами 30.04.2024. Крім того, суд направляв ухвалу суду про відкриття провадження по справі на електрону адресу відповідачів, яка зазначена в ЄДР та в анкеті-заяві приєднання та відповідно до сформованої в автоматизованій системі "Діловодство спеціалізованого суду" довідки ухвала доставлена на електрону адресу 25.04.2024.

Учасники справи у розумні інтервали часу мають вживати заходів щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами.

Судові рішення, внесені до Єдиного державного реєстру судових рішень, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч.1 ст.4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

На виконання приписів чинних нормативно-правових актів усі процесуальні документи по справі були оприлюднені у вказаному Реєстрі. З урахуванням наведеного, відповідачі не були позбавлені можливості ознайомитись з ухвалами суду дистанційно.

За відомостями з Єдиного державного реєстру ОСОБА_1 (відповідач-2) є засновником та керівником Фермерського господарства «АГРО-ІМПЕРІЯ».

За наслідками відстеження на офіційному веб-порталі УДППЗ Укрпошта поштового відправлення з трек-номером №452 суд встановив, що ОСОБА_1 отримав копію позовної заяви з додатками 30.03.2024.

Матеріалами справи підтверджується що відповідачі були обізнані про існування судового провадження у справі №905/511/24, скористалися своїм правом подати до господарського суду позицію по суті справи шляхом подання відзиву на позов, що свідчить про їх ознайомлення з матеріалами позову.

Відповідно, вказані учасники справи мали об`єктивну можливість вжити заходи для належного забезпечення реалізації передбачених законом процесуальних прав.

Враховуючи дату отримання позовної заяви, у відповідачів було достатньо часу скористатися своїми процесуальними правами, вжиття всіх необхідних заходів спрямованих на формування власної позиції у справі, в тому числі на ознайомлення з матеріалами справи, укладення договору про надання правової допомоги з адвокатом.

Фермерське господарство «АГРО-ІМПЕРІЯ» є самостійною юридичною особою та мало можливість належним чином реалізовувати свої процесуальні права, в тому числі здійснювати представництво своїх інтересів у суді через керівника, який в тому числі організовує внутрішню діяльність (правове забезпечення) господарства, в тому числі керівник мав можливість заздалегідь залучати для представництва інтересів юридичної особи в суді адвоката.

Відтак, реалізація процесуальних прав на ознайомлення з матеріалами справи завчасно до призначеної дати судового засідання залежала тільки від волевиявлення самих відповідачів, тобто мала суб`єктивний характер.

Суду не наведено будь яких аргументів та не надано доказів на підтвердження того, що саме заважало або ускладнювало для відповідачів можливість завчасно до призначеної дати судового засідання ознайомитися з матеріалами справи, в тому числі дистанційно в електронній формі з використанням підсистеми «Електронний суд».

Суд в ухвалі про порушення провадження у справі від 24.04.2024 звертав увагу відповідача-1 про його обов`язок в силу ч.6 ст. 6 ГПК України зареєструвати свій електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами.

Відповідно до частини першої статті 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментарія Сандерс С.А. проти Іспанії", заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, у контексті можливості реалізації учасником справи своїх процесуальних прав суд звертається до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Пономарьов проти України" (Ponomaryov v. Ukraine) від 03.04.2008, №3236/03, §41), згідно з яким сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.07.1989 у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" зазначено, що праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

Верховний Суд у постанові від 29.04.2020 у справі №910/6097/17 зазначив, що відкладення розгляду справи є правом суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні за їх відсутності.

Оскільки явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов`язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез`явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Суд звертає увагу на те, що розгляд справи по суті здійснюється на підставі наявних в ній матеріалів в межах викладених у позові доводів і позиції іншого учасника справи, в свою чергу судом не встановлено наявність обставин, які унеможливлюють розгляд справи по суті за відсутності представників сторін в судовому засіданні.

Суд зазначає, що явка представників учасників у судове засідання обов`язковою не визнавалась, зокрема, заявник у клопотанні про відкладення розгляду справи не навів суду доводів, що унеможливлюють розгляд справи по суті за його відсутності. Про поважність причин неявки у судове засідання представників відповідачів суд не повідомлений, такі обставини судом не встановлені.

Поряд з цим, одним із принципів господарського судочинства відповідно до статті 2 ГПК України є розумність строків розгляду справи судом.

Відповідно до статті 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Забезпечення гарантованого ст. 6 ратифікованої Україною Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950р. розгляду справи впродовж розумного строку та встановлення правової визначеності відносно заявлених вимог не може перебувати у залежності від реалізації відповідачами своїх процесуальних прав.

Враховуючи, що учасники справи були належним чином повідомлені про час та дату судового засідання, а неявка представників сторін у судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті, беручи до уваги відсутність обгрунтованих підстав неможливості ознайомлення з матеріалами справи до призначеної дати судового засідання, а також ту обставину, що строк розгляду справи добігає кінця 24.06.2024, суд відмовляє у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи, вважає за можливе завершити розгляд справи по суті у судовому засіданні 12.06.2024.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив наступні фактичні обставини.

25.10.2021 Фермерське господарство «АГРО-ІМПЕРІЯ» (далі - клієнт, боржник, відповідач-1) підписало з використанням кваліфікованого електронного підпису заяву про приєднання до Умов та правил надання послуги «КУБ», на підставі ст.634 Цивільного кодексу України приєднався до розділу « 1.1. Загальні положення» та підрозділу « 3.2.2. Умови та правила надання послуги «КУБ» Умов та Правил надання банківських послуг (далі - Умови), що розміщені на сайті АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (далі - банк, позивач) pb.ua на дату укладення договору. Ця Заява та Умови разом складають кредитний договір між банком та клієнтом.

Таким чином, 25.10.2021 між позивачем та відповідачем-1 укладено кредитний договір №б/н (далі - договір) в якому вони погодили умови розділу « 1. Істотні умови кредитного договору» та розділу 3.2.2. «Умови та правила надання кредиту «Кредит КУБ».

Судом встановлено, що істотні умови кредитного договору врегульовані наступним чином.

Банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати клієнту строковий кредит для фінансування поточної діяльності клієнта та/або для придбання основних засобів в обмін на зобов`язання клієнта з повернення кредиту, сплати процентів та ін. винагород в обумовлені цим договором терміни (п.1.1. договору).

Розмір кредиту: 500000грн (п.1.2.договору).

Строк кредиту: 12 місяців з дати видачі кредитних коштів (п.1.3. договору).

Відповідно до п.1.4. договору у період з дати підписання Заяви процентна ставка за користування кредитом перші 6 місяців дії кредиту становить 1.6% в місяць від початкового розміру кредиту, починаючи з 7-го місяця користування кредитом 1.4% в місяць від початкового розміру кредиту (в т.ч. при достроковому погашенні кредиту).

За умовами п.1.5. договору проценти за користування кредитом у разі виникнення простроченних зобов`язань за кредитним договором: 4% в місяць від суми простроченої заборгованості.

Пунктом 1.6. договору передбачено порядок погашення заборгованості за кредитом: щомісяця, передбачено адаптований графік (на вибір Клієнта та за погодженням з банком):

- 6 місяців користування кредитом: погашення тільки процентів, до календарного числа місяця, в яке було надано кредит , включно із цим числом;

- інші 6 місяців користування кредитом: погашення основного боргу з процентами рівними частинами щомісяця, до календарного числа місяця, в яке було надано кредит, включно із цим числом.

Сторони узгодили, що графік погашення кредиту (Додаток 1 до цієї Заяви) є невід`ємною частиною договору.

Відповідно до п.1.7. договору сторони узгодили, що в разі:

- порушення строку повернення кредиту, визначеного п.1.3. цієї заяви, починаючи з дня що є наступним за днем спливу строку;

- настання обставин, передбачених п.3.2.2.3.1.3. Умов, починаючи з дня, що є наступним за днем спливу строку повернення кредиту, визначеного у повідомленні банку;

- настання обставин, передбачених п.3.2.2.6.2., п.3.2.2.6.6. Умов, починаючи з дня, що є наступним за днем спливу строку повернення кредиту.

Клієнт зобов`язується сплатити на користь банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2. ст.625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю сторін у розмірі 4% в місяць від простроченої суми заборгованості.

За приписами п.1.10. договору зміни й доповнення до договору можуть здійснюватися як шляхом підписання окремих додаткових угод до цього договору, так і шляхом обміну листами. Банк надає клієнту пропозиції щодо зміни істотних умов договору у спосіб, що дає змогу встановити дату відправлення повідомлення клієнту, а саме шляхом направлення повідомлень електронною поштою, у Системі «Приват24 для бізнесу», повідомлення у месенджерах . В разі, якщо клієнт не надасть банку письмове повідомлення про відхилення пропозиції банку щодо зміни істотних умов договору у строк 10 календарних днів з дня направлення повідомлення, зміни до істотних умов вважаються узгодженими сторонами та не потребують укладання додаткових угод.

Відповідно до п.1.11. договору підписанням Заяви клієнт підтверджує, що банком надано йому інформацію, передбачену частиною другою статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

Підписанням Заяви клієнт підтверджує, що банком надано йому інформацію, передбачену частиною другою статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання. Примірник цієї Заяви направляється в особистий акаунт Клієнта у Системі «Приват24 для бізнесу» (п.1.12. договору).

У заяві Клієнт підтвердив ознайомлення із розділом « 1.1. Загальні положення», а також підрозділом « 3.2.2. Умови та Правила надання кредиту «Кредит КУБ» та Умов та Правил надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті Банку за адресою https: //privatbank.ua/terms, у редакції, чинній на дату підписання цієї Заяви, а саме з викладеним у заяві розділом 3.2.2. «Умови та правила надання кредиту «Кредит КУБ».

Позивач та відповідач-1 також погодили умови розділу « 3.2.2. Умови та правила надання кредиту «Кредит КУБ» (далі умови) наступним чином.

Відповідно до п.3.2.2.1. умов банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати клієнту строковий «Кредит КУБ» (далі послуга) для фінансування поточної діяльності клієнта та/або для придбання основних засобів в обмін на зобов`язання клієнта з повернення кредиту, сплати процентів в обумовлені цим договором терміни. Істотні умови кредиту (сума кредиту, проценти за користування кредитом, розмір щомісячного платежу, порядок їх сплати) вказуються в Заяві про приєднання до Умов та правил надання послуги «КУБ» (далі заява), а також в системі Приват24.

Клієнт приєднується до послуги шляхом підписання кваліфікованим електронним підписом заяви в системі Приват24 або у сервісі «Paperless» або іншим шляхом, що прирівнюється до належного способу укладення сторонами кредитного договору.

Кредит також може надаватись шляхом видачі кредитних коштів з наступним їх перерахуванням на рахунок підприємства-продавця за товари та послуги.

За приписами п.п.3.2.2.3.1 3.2.2.3.1.1. умов повернення кредиту здійснюється щомісяця шляхом забезпечення клієнтом позитивного сальдо на його поточному рахунку в сумах і в дати щомісячних внесків, зазначених у заяві.

Для позичальників, що працюють у сегменті агро-бізнесу, може бути встановлений окремий порядок погашення, що передбачає погашення основного боргу на протязі 6 місяців користування кредитом на вибір клієнта за погодженням банку.

За користування послугою клієнт сплачує щомісячно на протязі всього терміну кредиту проценти за користування кредитом в розмірі та згідно Графіку, визначених в заяві та тарифах.

Відповідно до п. 3.2.2.3.2. умов при несплаті процентів у строк, визначений Графіком, вони вважаються простроченими (крім випадків розірвання договору згідно з п.3.2.2.6.2.).

У п.3.2.2.5.2 умов зазначено, що клієнт зобов`язується оплатити щомісячні проценти за користування кредитом згідно з п.3.2.2.3.2.

Відповідно до а) п.3.2.2.6.2. умов передбачено, що при порушенні клієнтом будь-якого із зобов`язань, передбачених умовами видачі та погашення кредиту, в т.ч. у разі порушення цільового використання кредиту банк на свій розсуд, має право, зокрема, змінити умови видачі та надання кредиту вимагати від клієнта дострокового повернення кредиту, сплати процентів за користування, виконання інших зобов`язань за кредитом у повному обсязі шляхом надсилання повідомлення. При цьому згідно зі ст.ст. 212, 611, 51 ЦК України за зобов`язаннями, терміни виконання яких не настали, терміни вважаються такими, що настали в зазначену у повідомленні дату. В цю дату клієнт зобов`язується повернути банку суму кредиту в повному обсязі, проценти за фактичний термін користування ним, повністю виконати інші зобов`язання за кредитом.

У п.3.2.2.9 умов сторони погодили порядок розрахунків.

А саме, відповідно до п.3.2.2.9.1. умов за користування кредитом у період з дати списання коштів з позикового рахунку до дат погашення кредиту згідно з п.п. 3.2.2.1., 3.2.2.3. договору клієнт сплачує проценти в розмірі, зазначеному в п.3.2.2.3.2.

Нарахування процентів здійснюється щодня, при цьому проценти розраховуються на початковий розмір кредиту фактичну кількість днів користування кредитними ресурсами, виходячи з 360 днів у році. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування процентів не враховується (п.3.2.2.9.2. умов).

Відповідно до п.3.2.2.9.3. умов сплата процентів за користування кредитом здійснюється в дати платежів, зазначені у Заяві (п.3.2.2.3.1.). Якщо повне погашення кредиту здійснюється в дату, що відрізняється від зазначеної в цьому пункті, то останньою датою погашення процентів, розрахованої від попередньої дати погашення по день фактичного повного погашення кредиту, є дата фактичного погашення кредиту.

Сторонами договору у п.3.2.2.9.6. умов визначено послідовність виконання зобов`язань за договором.

У якості Додатку №1 до заяви про приєднання до Умов та правил надання послуг «КУБ» сторони уклали графік погашення основної суми боргу та процентів за кредитом, відповідно до якого відповідно до якого погодили погашення кредиту щомісячно у розмірі 83333,33грн у період травень жовтень 2022; сплату суми процентів щомісячно у розмірі 8000грн у період листопад квітень 2022 та у розмірі 7000грн у період травень жовтень 2022.

Заява про приєднання до Умов та правил надання послуги «КУБ» підписана із використанням електронного цифрового підпису сторін 25.10.2021, що підтверджується приєднаним до позову протоколом перевірки електронного підпису.

В забезпечення виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором між Акціонерним товариством комерційним банком "Приватбанк" (кредитор) та ОСОБА_1 (поручитель) укладено договір поруки №POR178 від 19.10.2021 (далі договір поруки), відповідно до умов якого предметом цього договору є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання підприємством ФГ «АГРО-ІМПЕРІЯ» зобов`язань за угодами приєднання до розділу 3.2.2. «Кредит КУБ» Умов та правил надання банківських послуг (далі угода 1), по сплаті:

а) процентної ставки за користування кредитом: - за період користування кредитом згідно з п. 3.2.2.3.2 угоди 1 перші 6 місяців 1.6 відсотка в місяць від початкового розміру кредиту, починаючи з 7-го місяця 1.4 відсотка від початкового розміру кредиту; За період користування кредитом згідно з п.3.2.2.3.3. угоди 1 4,0% відсотки в місяць від суми простроченої заборгованості;

б) кредиту в розмірі 500000грн.

За приписами п.1.2 договору поруки поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язань за «угодою 1» в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Згідно цього пункту поручитель відповідає перед кредитором всіма власними коштами та майном, яке належить йому на праві власності.

Відповідно до пункту 1.5 договору поруки у випадку невиконання боржником зобов`язань за угодою 1, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

У п.п 2.1.2 договору поруки сторони погодили, що у випадку невиконання боржником якого-небудь зобов`язання, передбаченого п. 1.1 цього договору, кредитор має право направити поручителю вимогу із зазначенням невиконаного(их) зобов`язання (зобов`язань). Ненаправлення кредитором вказаної вимоги не є перешкодою та не позбавляє права кредитора звернутися до суду з вимогою виконати взяті на себе поручителем зобов`язання або вимагати від поручителя виконання взятих на себе зобов`язань іншими способами. Поручитель відповідає перед кредитором як солідарний боржник у випадку невиконання боржником зобов`язань за угодою 1, незалежно від факту направлення чи ненаправлення кредитором поручителю передбаченої даним пунктом вимоги.

Відповідно до п. 4.1 договору поруки сторони взаємно домовились, що порука за цим договором припиняється через 15 років після укладення договору. У випадку виконання боржником або поручителем всіх зобов`язань за кредитним договором цей договір припиняє свою дію.

Договір поруки підписаний із використанням електронного цифрового підпису сторін 25.10.2021, що підтверджується приєднаним до позову протоколом перевірки електронного підпису.

На виконання умов договору банком видано кредит в розмірі 500000,00грн, що підтверджується випискою по рахунку позичальника за період з 25.10.2021 по 22.03.2024.

30.12.2022 відповідач-1 звернувся до позивача з заявою анкетою про зміну умов договору у зв`язку з військовою агресію проти України (зменшення прибутковості) відповідно до якої умови реструктуризації за кредитним договором від 25.10.2021 наступні: строк кредиту продовжується до 01.09.2025; графік погашення: 2022 рік по 0,5% від сальдо щомісячно, 2023 по 1% від сальдо щомісячно, далі рівними частинами щомісячно; нараховані та несплачені до дати реструктуризації проценти/комісії: сплата рівними частинами протягом 12 місяців; проценти, що будуть нараховуватись з дати реструктуризації, сплачуються в повному обсязі щомісяця; розмір процентної ставки: 0,0001% до 31.12.2022 (включно), надалі починаючи з 01.01.2023 року діючий відповідно до п.1.4 заяви про приєднання до умов та правил надання послуги.

У вказаній заяві директор Фермерського господарства «АГРО-ІМПЕРІЯ» Смоляр М.Д. підтвердив, що запропоновані зміни умов кредитного договору для нього прийнятні, та він має можливість виконати зобов`язання перед банком в повному обсязі.

Заява анкета підписана із використанням електронного цифрового підпису ОСОБА_1 30.12.2022, що підтверджується протоколом перевірки електронного підпису.

За наслідками розгляду вказаної заяви банком 30.12.2022 прийнято рішення про можливість проведення довгострокової реструктуризації на запропонованих умовах в разі виконання умов п. «Умови проведення реструктуризації», що оформлене протоколом рішення про довгострокову реструктуризацію. Як наслідок, позивач скерував відповідачу-1 пропозицію про зміну істотних умов кредитування за договором, яким є Заява про приєднанням б/н від 2021-10-25 разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», що розміщені в мережі Інтернет на офіційному сайті АТ КБ «Приватбанк» за адресою: https://privatbank.ua/terms, яка була прийнята позичальником до виконання, що не заперечується останнім.

Таким чином, позивачем та відповідачем-1 погоджені нові умови кредитування за кредитним договором починаючи 30.12.2022, а саме:

- сума заборгованості позичальника за неповернутими кредитними коштами по кредитному договору становить 500000,00грн, при цьому подальше надання банком позичальнику кредитних коштів за кредитним договором не здійснюється. Тип кредиту за кредитним договором проводиться в режимі невідновлювальної кредитної лінії, при цьому заборгованість за кредитом та нарахованими процентами за користування кредитними коштами підлягає поверненню позичальником в порядку та на умовах передбачених кредитним договором з урахуванням його змін, визначених в цій пропозиції про зміну істотних умов кредитування за кредитним договором (п. 1 пропозиції);

- кінцевий термін повернення кредиту встановлюється до 01.09.2025 (включно). Погашення заборгованості за кредитом (повернення кредиту) здійснюється позичальником відповідно до графіку наведеного в п.4 цієї пропозиції про зміну істотних умов кредитування за кредитним договором (п. 2 пропозиції);

- у п.3 пропозиції погоджені умови щодо процентів за користування кредитом, а саме тип процентної ставки - фіксований; за користування кредитом позичальником сплачує проценти у наступному розмірі, що застосовується при відсутності порушення позичальником умов кредитного договору:

- у період з 30.012.2022 по 31 грудня 2022 (включно) за ставкою 0,0001% в місяць;

- починаючи з 01 січня 2023 року за ставкою 1,40% в місяць від початкового розміру кредиту (в т.ч. при достроковому погашенні кредиту).

Відповідно до п.3.2. пропозиції у випадку порушення позичальником термінів/строків погашення заборгованості за кредитом, встановлених умовами кредитного договору, з урахуванням його змін визначених в цій пропозиції про зміну істотних умов кредитування за кредитним договором, постачальник сплачує банку проценти від суми простроченої заборгованості за кредитом в наступних розмірах:

- у період з 30.12.2022 по 31 грудня 2022 (включно) за ставкою 0,0001% річних;

- починаючи з 01 січня 2023 року за ставкою 4% в місяць від суми простроченої заборгованості, починаючи з 1-го дня прострочення.

Відповідно до п.3.3. пропозиції нарахування процентів та їх сплата позичальником здійснюється на умовах, як це визначено кредитним договором, з урахуванням його змін визначених в цій пропозиції про зміну істотних умов кредитування за кредитним договором.

Комісія за управління фінансовим кредитом банком не нараховується, та позичальником не сплачується (п.3.4. пропозиції).

Позичальник та банк узгодили, що банк має право, на власний розсуд та без будь-яких додаткових погоджень з будь-якими особами, змінити черговість погашення заборгованості за договором, відступивши від положень договору, які регулюють послідовність (черговість) виконання зобов`язань за договором (п.3.5. пропозиції).

За умовами п.4 пропозиції заборгованість позичальника за кредитом, а також сукупна сума заборгованості із сплати процентів та комісії за користування кредитом, що нараховані по 29.12.2022 року (включно) та які не були сплачені, підлягає поверненню згідно з викладеним у вказаному пункті Графіком погашення заборгованості. Проценти за користування кредитом починаючи з 30.12.2022 нараховуються та сплачуються позичальником в розмірі та на умовах, як це визначено кредитним договором, з урахуванням зміни його умов, визначених в цій пропозиції про зміну істотних умов кредитування за кредитним договором

У графіку погоджено порядок погашення суми отриманого кредиту щомісячно першого числа місяця у розмірі 5000грн у період лютий грудень 2023, у розмірі 21071,43грн у період січень серпень 2025, 01.09.2025 у розмірі 23571,40грн (кінцевий термін повернення кредиту 01.09.2025).

Позивачем та відповідачем-1 у графіку також погоджено порядок сплати нарахованих до 29.12.2022 та не сплачених процентів до погашення, розмір яких складає 71416,36грн, шляхом їх сплати щомісячно першого числа місяця у розмірі 5951,36грн у період лютий грудень 2023 та 01.01.2024 у розмірі 5951,40грн.

В підтвердження вимог позивачем до матеріалів справи надані виписка по рахунку за період з 26.10.2021 по 22.03.2024, відповідно до якої станом на час погодження нових умов кредитування у відповідача-1 обліковується прострочена заборгованість у розмірі 71416,36грн, правова природа тих самих коштів визначена у графіку погашення заборгованості (п.4 пропозиції про зміну істотних умов кредитування за договором) як сума нарахованих до 29.12.2022 та не сплачених процентів.

Відтак, позичальник за новими умовами кредитування без будь-яких заперечень в тому числі прийняв на себе зобов`язання сплатити нараховану по 29.12.2022 року (включно) та несплачену сукупну суму заборгованості із сплати процентів за користування кредитом у розмірі 71416,36грн відповідно до погодженого у п.4 пропозиції графіку погашення.

З огляду на викладене, відповідачем-2 не спростовано право позивача щодо стягнення процентів за користування кредитом.

Відповідно до п.5 пропозиції усі інші умови кредитного договору, що не змінені в цій пропозиції про зміну істотних умов кредитування за кредитним договором, залишаються чинними та діють з урахуванням особливостей, що встановлені чинним законодавством України.

Таким чином, банком та позичальником погоджені нові умови кредитування з новим графіком погашення заборгованості, визначили кінцевий термін повернення кредиту до 01.09.2025 року (включно).

За твердженнями позивача у позові, відповідач-1 порушив нові умови кредитування за новим графіком погашення кредиту.

Позивач звернувся до відповідачів з повідомленням-вимогою №LAPKTKUB03RY9 від 09.01.2024, у якій посилаючись на порушення зобов`язань за кредитним договором №б/н від 25.10.2021 вимагав сплатити заборгованість у загальному розмірі 619416,36грн., повідомив, що у випадку непогашення заборгованості у термін до 09.02.2024 строк (01.09.2025), що узгоджений кредитним договором №б/н від 25.10.2021 з урахуванням заяви-анкети про зміну умов договору буде вважатися таким, що настав 09.02.2024.

У підтвердження направлення повідомлення-вимоги відповідачам суду наданий сформований АТ «Укрпошта» список рекомендованих листів та описи вкладення у цінний лист від 13.01.2024.

За результатами пошуку на офіційному сайті АТ «Укрпошта» штрихових кодів ідентифікаторів 131, 034), які були присвоєні поштовим відправленням, судом встановлено, що останні були отримані відповідачами 27.01.2024.

Порушення відповідачем-1 зобов`язань за кредитним договором від 25.10.2021 в частині повернення кредитних коштів у розмірі 500000грн у визначений строк та не сплата в повному обсязі відсотків за користування кредитом у розмірі 133416,36грн стало підставою для звернення позивача до суду. Враховуючи, що за договором поруки відповідач-2 поручився перед кредитором боржника за виконання відповідачем-1 свого обов`язку, позивач просить суд стягнути заявлену заборгованість з відповідачів як солідарних боржників.

Виходячи з принципу повного, всебічного та об`єктивного розгляду всіх обставин справи, суд вважає вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню, враховуючи наступне.

За загальним положенням цивільного законодавства зобов`язання виникають з підстав, зазначених у ст. 11 Цивільного кодексу України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов`язку, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 ГК України).

У відповідності із ст.173 Господарського кодексу України (далі - ГК України) та ст.509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконати її обов`язку.

Відповідно до ч. 7 ст. 179 ГК України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Частиною 1 ст. 634 ЦК України встановлено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У разі, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми (ч. 2 ст. 639 ЦК України).

Суд дійшов висновку про укладення між Фермерським господарством «АГРО-ІМПЕРІЯ» та Акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» договору б/н від 25.10.2021, який є договором приєднання у розумінні приписів Цивільного кодексу України та складається з Заяви про приєднання до Умов та правил надання послуг «КУБ» та Умов та правил надання банківських послуг.

Наявні в матеріалах справи документи свідчать про те, що укладений між сторонами договір має електронну форму, оскільки відповідач-1 приєднався до умов та правил надання послуги «КУБ» шляхом підписання електронним цифровим підписом відповідної заяви про приєднання.

Електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі (п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Електронна форма представлення інформації - спосіб документування інформації, що означає створення, запис, передачу або збереження інформації у цифровій чи іншій нематеріальній формі за допомогою електронних, магнітних, електромагнітних, оптичних або інших засобів, здатних до відтворення, передачі чи зберігання інформації. Електронною формою представлення інформації вважається документування інформації, що дає змогу її відтворювати у візуальній формі, придатній для сприйняття людиною (п.3 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Статтею 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» (в редакції станом на дату підписання відповідачем заяви про приєднання до Умов та правил надання послуг «КУБ») оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги".

Юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму (ст.8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»).

Згідно з ч.2 ст.639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Виходячи із зазначених положень наданий позивачем кредитний договір, складений та підписаний сторонами в електронній формі, є належним та допустимим доказом в підтвердження виникнення між сторонами взаємних прав та обов`язків.

Дослідивши договір №б/н від 25.10.2021, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою цей договір має ознаки кредитного договору, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфів 1 та 2 глави 71 ЦК України.

За приписами ст.1054 ЦК України, банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У межах кредитного договору позичальник отримує позичені кошти у своє тимчасове користування на умовах повернення, платності і строковості.

У відповідності до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором (ст.1056-1 ЦК України).

Судом встановлено, що на підставі укладеного договору позивачем було перераховано відповідачу-1 кредитні кошти у розмірі 500000,00грн, що підтверджуються банківською випискою.

З урахуванням вимог ст.41 Закону України «Про Національний банк України», Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України, затвердженого Постановою правління Національного банку України №75 від 04.07.2018, виписки з особових рахунків клієнтів є регістрами аналітичного обліку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних операцій.

Виходячи із зазначеного, виписки по рахунках, є належними доказами підтвердження видачі кредиту та наявності заборгованості.

Відповідно до ч.1, 3 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як встановлено судом, за наслідками звернення позичальника до банку, 30.12.2022 позивачем та відповідачем-1 погоджені нові умови кредитування за кредитним договором починаючи 30.12.2022 з новим графіком погашення заборгованості, визначено кінцевий термін повернення кредиту до 01.09.2025 року (включно). Сторонами кредитного договору підтверджена сума заборгованості позичальника за неповернутими кредитними коштами у розмірі 500000,00грн. Крім того, погоджено, що нарахована по 29.12.2022 року (включно) та не сплачена заборгованість по процентам підлягає поверненню згідно з Графіком погашення заборгованості.

Наявними в матеріалах справи банківськими виписками підтверджується, що відповідач-1 порушив нові умови кредитування в частині сплати кредиту та процентів відповідно до нового графіку погашення кредиту.

Частиною 1 ст.188 ГК України та ст.525 ЦК України передбачено, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або договором.

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Згідно ст. 1052 ЦК України у разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором.

У заяві про приєднання до Умов та правил надання послуги «КУБ» позичальник підтвердив ознайомлення із розділом « 1.1. Загальні положення», а також підрозділом « 3.2.2. Умови та Правила надання кредиту «Кредит КУБ» та Умов та Правил надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті Банку за адресою https: //privatbank.ua/terms, у редакції, чинній на дату підписання цієї Заяви, а саме з викладеним у заяві розділом 3.2.2. «Умови та правила надання кредиту «Кредит КУБ».

Так, згідно з умовами пп.а) п.3.2.2.6.2. умов при порушенні клієнтом будь-якого із зобов`язань, передбачених умовами видачі та погашення кредиту банк на свій розсуд має право змінити умови видачі та надання кредиту вимагати від клієнта дострокового повернення кредиту, сплати процентів за користування, виконання інших зобов`язань за кредитом у повному обсязі шляхом надсилання повідомлення. При цьому згідно зі ст.ст. 212, 611, 51 ЦК України за зобов`язаннями, терміни виконання яких не настали, терміни вважаються такими, що настали в зазначену у повідомленні дату. В цю дату клієнт зобов`язується повернути банку суму кредиту в повному обсязі, проценти за фактичний термін користування ним, повністю виконати інші зобов`язання за кредитом.

Як встановлено судом, враховуючи умови кредитного договору та виниклу заборгованість, Акціонерним товариством комерційний банк Приватбанк 13.01.2024 було направлено Фермерському господарству АГРО-ІМПЕРІЯ та ОСОБА_1 повідомлення-вимогу №LAPKTKUB03RY9 від 09.01.2024, у якому вимагав здійснити погашення виниклої станом на 09.01.2024 заборгованості у загальному розмірі 619416,13грн до 09.02.2024. При цьому банк попередив, що у випадку непогашення заборгованості у вказаний термін, узгоджений кредитним договором з урахуванням заяви-анкети про зміну умов договору строк (01.09.2025) буде вважатися таким, що настав 09.02.2024.

Факт отримання вказаної вимоги відповідачами 27.01.2024 підтверджується матеріалами справи.

Враховуючи відсутність доказів сплати виниклої заборгованості до 09.02.2024, починаючи з 10.02.2024 заборгованість позичальника з повернення суми кредиту та процентів за фактичний термін його користування є простроченою.

Взяті на себе зобов`язання за кредитним договором відповідач-1 належним чином не виконав, що не спростовано головою фермерського господарства.

Позивач надав суду розрахунок заборгованості за кредитним договором, відповідно до якого станом на 20.03.2024 заборгованість складає 633416,36грн., з яких: 500000грн. заборгованість за наданим кредитом (тілом кредиту), 133416,36грн - заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії.

Банківськими виписками по рахункам з 16.12.2021 по 15.02.2023 підтверджується дебіторська заборгованість відповідача-1 за кредитним договором у розмірі 500000грн., заборгованість за відсотками (враховуючи часткову оплату) у розмірі 133416,36грн.

Дослідивши доданий до позову розрахунок заборгованості та банківськи виписки, судом встановлено, що до суми заборгованості за відсотками 133416,36грн входить сума нарахованих та не сплачених процентів станом на 29.12.2022 у розмірі 71416,36грн та відсотки у розмірі 62000,00грн за користування кредитом, нараховані з 30.12.2022 по 09.02.2024 включно за новими умовами кредитування відповідно до п.3.1 пропозиції.

В підтвердження вимог позивачем до матеріалів справи надана виписка по рахунку за період з 26.10.2021 по 22.03.2024, відповідно до якої станом на час погодження нових умов кредитування (30.12.2022) у відповідача-1 обліковувалась прострочена заборгованість у розмірі 71416,36грн. Суд відзначає, що незважаючи на те, що у розрахунку заборгованості виникла станом на 25.12.2022 сума у розмірі 71416,36грн відображена в колонці з назвою «залишок заборгованості за комісією», правова природа тих самих коштів визначена у графіку погашення заборгованості (п.4 пропозиції про зміну істотних умов кредитування за договором) як сума нарахованих до 29.12.2022 та не сплачених процентів.

В графіках погашення (Додаток №1 до заяви про приєднання до Умов та правил надання послуг «КУБ», п.4 пропозиції про зміну істотних умов кредитування за договором) підлягаючі сплаті позичальником за умовами договору кредиту проценти відображені в колонці «сума процентів», однак ці ж самі суми в наданом банком розрахунку заборгованості вказано в колонці з назвою «комісія нарахована», відтак вказана «комісія» по своїй суті і є тими самими процентами, про розмір яких сторони домовилися в кредитному договорі.

Відповідно до погоджених нових умов кредитування комісія за управління фінансовим кредитом банком не нараховується та позичальником не сплачується (п.3.4. пропозиції).

З огляду на викладене, відповідачем-2 не спростовано право позивача на стягнення заборгованості у розмірі 133416,36грн, яка є процентами за користування кредитом, відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України платою за надану позику (кредит).

Відповідно до ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Судом також враховано, що ч.2 ст.218 ГК України та ст.617 ЦК України прямо передбачають, що відсутність у боржника необхідних коштів не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язання.

Обставини неможливості сплатити виниклу заборгованість через відсутність необхідних коштів не є в розумінні ст.607 ЦК України підставою для припинення зобов`язання неможливістю його виконання.

Відповідно до ст.129 Конституції України та ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Згідно із ст.2 ст.73 ГПК України правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом та на засадах змагальності.

З огляду на вимоги ч.ч.1, 3 ст.74, ст.73 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Тобто, змагальність полягає в тому, що сторони у процесуальній формі доводять перед судом свою правоту, за допомогою доказів переконують суд у правильності своєї правової позиції.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Взяті на себе зобов`язання за кредитним договором відповідач-1 належним чином не виконав, факт наявності заборгованості з повернення кредитних коштів не заперечується головою фермерського господарства у відзиві.

На час розгляду спору доказів сплати Фермерським господарством АГРО-ІМПЕРІЯ виниклої заборгованості по кредитному договору не надано, відповідні докази в матеріалах справи відсутні. Обставин наведених позивачем у позовній заяві належними та допустимими доказами не спростовано.

За змістом відзиву відповідач-2 звертає увагу суду на внесені Постановою Кабінету Міністрів України від 30.04.2024 №477 зміни до затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2004 №1102 Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для надання підтримки фермерським господарствам, якими передбачено можливість відстрочення повернення кредитів до 31 грудня 2025 року для фермерських господарств, розташованих на прифронтових територіях.

Відповідно до п.1 Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для надання підтримки фермерським господарствам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.08.2004 №1102 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 01.03.2007р. №349, із внесеними змінами, далі - Порядок), цей Порядок визначає механізм використання коштів, передбачених у державному бюджеті за бюджетною програмою Надання кредитів фермерським господарствам, які спрямовуються на фінансову підтримку фермерських господарств на поворотній основі через Український державний фонд підтримки фермерських господарств.

Головним розпорядником бюджетних коштів та відповідальним виконавцем є Мінагрополітики. Розпорядником бюджетних коштів нижчого рівня є Український державний фонд підтримки фермерських господарств (далі - Укрдержфонд).

Відповідно до п. 2 Порядку фінансова підтримка надається зареєстрованим у Державному аграрному реєстрі фермерським господарствам на конкурсних засадах, на безповоротній основі згідно з Порядком використання коштів, передбачених у державному бюджеті для надання фінансової підтримки розвитку фермерських господарств, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2018 р. № 106 (Офіційний вісник України, 2018 р., № 22, ст. 728; 2021р., № 35, ст. 2080).

Отримувач може скористатися одноразово фінансовою підтримкою за одним із визначених у цьому пункті напрямів. За напрямом, що передбачає надання фінансової підтримки для провадження фермерськими господарствами виробничої діяльності та диверсифікації виробництва, Мінагрополітики за пропозицією Укрдержфонду здійснює розподіл бюджетних коштів у розрізі регіонів (п.3 Порядку).

За умовами п.8, п.9 Порядку для отримання фінансової підтримки отримувачі подають через особистий електронний кабінет Державного аграрного реєстру відповідну заявку та електронні копії (фотокопії) визначених цим пунктом документів. Заявки на отримання фінансової підтримки приймаються після оприлюднення на офіційних веб-сайтах Мінагрополітики та Укрдержфонду оголошення про початок прийому заявок для отримання фінансової підтримки за відповідними напрямами. Укрдержфонд перевіряє подані заявки та відомості про фермерські господарства, які містяться в Державному аграрному реєстрі, на відповідність вимогам цього Порядку та формує переліки фермерських господарств, що претендують на отримання підтримки.

Комісія проводить конкурсний відбір та формує перелік фермерських господарств, що мають право на отримання підтримки. Сформовані комісією переліки затверджуються наказом Укрдержфонду за погодженням з Мінагрополітики. На підставі погодженого Мінагрополітики наказу Укрдержфонду Мінагрополітики спрямовує розподілений обсяг коштів до Укрдержфонду, який укладає з фермерськими господарствами - переможцями конкурсу договори про надання підтримки та перераховує їм бюджетні кошти.

За змістом п.13 Порядку (в редакції Постанов КМ №609 від 08.09.2016, №477 від 30.04.2024), на який посилається відповідач-2, фермерські господарства, виробничі потужності яких станом на 24 лютого 2022р. було розміщено на територіях активних бойових дій і тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України на дату укладення або пролонгації кредитного договору шляхом пролонгації діючих кредитів, наданих згідно із цим Порядком, мають право на пролонгацію діючих кредитів на строк не пізніше 31 грудня 2025 року.

Для пролонгації діючих кредитів фермерські господарства подають до Укрдержфонду звернення у довільній формі, в тому числі за допомогою програмних засобів ведення Державного аграрного реєстру, на підставі яких Укрдержфонд протягом 30 днів укладає додаткову угоду.

Тобто вказаним Порядком передбачена можливість пролонгації кредитних правовідносин між фермерським господарством та розпорядником бюджетних коштів Укрдержфондом, які склалися внаслідок отримання переможцем конкурсного відбору фінансової підтримки за бюджетною програмою Надання кредитів фермерським господарствам.

Суд наголошує, шо Порядок визначає механізм використання коштів, передбачених у державному бюджеті за бюджетною програмою Надання кредитів фермерським господарствам, які спрямовуються на фінансову підтримку фермерських господарств на поворотній основі через Український державний фонд підтримки фермерських господарств.

В свою чергу, спірні правовідносини у справі №905/511/24 виникли на підставі укладеного з АТ КБ «ПРИВАТБАНК» кредитного договору б/н від 25.10.2021, який не укладався за бюджетною програмою «Надання кредитів фермерським господарствам», у зв`язку з чим положення Порядку не можуть бути застосовані до спірних правовідносин.

Відтак, посилання у відзиві на Порядок є вочевидь необґрунтованими.

Розглянувши позовні вимоги до відповідача-2 як поручителя за кредитним договором, суд зазначає наступне.

ЦК України передбачає спеціальні способи, які забезпечують захист майнових інтересів кредитора на випадок невиконання чи неналежного виконання своїх зобов`язань боржником, які є видами забезпечення виконання зобов`язання.

Таке забезпечувальне зобов`язання має акцесорний, додатковий до основного зобов`язання характер і не може існувати окремо від основного (постанова Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2019 у справі №757/31762/14-ц (провадження №14-662цс18)).

Одним із видів акцесорного зобов`язання є порука (ч.1 ст. 546 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Приписами ч.1, 2 ст.554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Як вже встановлено судом, зобов`язання позичальника (відповідача-1) за кредитним договором №б/н від 25.10.2021 забезпечені договором поруки №POR178 від 16.10.2021, який укладений між Акціонерним товариством комерційним банком "Приватбанк" (кредитор) та ОСОБА_1 (поручитель, відповідач-2).

За умовами п.1.2 договору поруки поручитель відповідає перед кредитором за виконання підприємством ФГ «АГРО-ІМПЕРІЯ» зобов`язань за угодами приєднання до розділу 3.2.2. «Кредит КУБ» Умов та правил надання банківських послуг (далі угода 1) в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Згідно цього пункту поручитель відповідає перед кредитором всіма власними коштами та майном, яке належить йому на праві власності.

Відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) порука припиняється після закінчення строку поруки, встановленого договором поруки. Якщо такий строк не встановлено, порука припиняється у разі виконання основного зобов`язання у повному обсязі або якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку (терміну) виконання основного зобов`язання не пред`явить позову до поручителя.

Строк, передбачений ч.4 ст.559 ЦК України, є преклюзивним, тобто його закінчення є підставою для припинення поруки, а отже, і для відмови кредиторові в позові у разі звернення до суду.

Строк звернення з позовом до поручителя обмежується строком поруки відповідно до ч.4 ст.559 (пункт 40 постанови Великої Палати Верховного Суду в постанові від 08 червня 2021 року у справі №202/781/14-ц).

У п.4.1 договору поруки сторони домовились, що порука припиняється через 15 років після укладення договору. У випадку виконання боржником або поручителем всіх зобов`язань за кредитним договором цей договір припиняє свою дію.

Судом встановлено, що кредитор (позивач) реалізував свої права за порукою як видом забезпечення зобов`язання у строк дії поруки шляхом звернення з даним позовом в тому числі до поручителя.

Відповідно до пункту 1.5 договору поруки у випадку невиконання боржником зобов`язань за угодою 1, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

З огляду на викладене, відповідач-2 як поручитель відповідача-1 несе солідарну відповідальність за невиконання останнім своїх зобов`язань за кредитним договором.

Належні та допустимі докази в порядку ст.ст 77, 78 ГПК України виконання поручителем забезпеченого порукою зобов`язання матеріали справи не містять.

За таких обставин та з урахуванням умов договору поруки, позивач набув право вимоги до відповідача-2 як солідарного боржника щодо повернення кредитних коштів, сплати відсотків за спірним кредитним договором.

Статтею 540 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні беруть участь кілька кредиторів або кілька боржників, кожний із кредиторів має право вимагати виконання, а кожний із боржників повинен виконати обов`язок у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства.

Відповідно до ст.543 ЦК України, у разі солідарного обов`язку боржників, кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом так і від будь-кого з них окремо.

Встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

Таким чином, встановивши наявність порушеного права та правомірність заявлених позовних вимог суд повинен захистити порушене цивільне право.

Правові підстави для звільнення відповідачів від заявлених до стягнення вимог, а також підстави для призупинення дії виконання зобов`язань за договором відсутні.

Враховуючи, що виникла за кредитним договором заборгованість підтверджується матеріалами справи, під час розгляду спору боржник та поручитель не надали суду доказів її сплати, суд вважає позовні вимоги про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за кредитом у розмірі 500000,00грн та за відсотками у розмірі 133416,36грн правомірними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідачів.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 74, 76, 129, 236-241, 250-252 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути солідарно з Фермерського господарства «АГРО-ІМПЕРІЯ» (85022, Донецька область, Добропільський район, с. Ганнівка, вул. Комарова, буд. 71, код ) та ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, ) заборгованість за кредитним договором №б/н від 25.10.2021 у розмірі 633416,36грн, яка складається з 500000грн - сума основного боргу, 133416,36грн. - відсотки за користування кредитом, а також судовий збір у розмірі 7601,00грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядки та строки передбачені ст. 241 ГПК України.

Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення в порядку, передбаченому розділом ІV ГПК України.

В судовому засіданні 12.06.2024 підписано вступну та резолютивну частину рішення.

У зв`язку з тим, що Харківська територіальна громада перебуває під постійними обстрілами, які становлять загрозу життю та здоров`ю суддів та працівникам суду, повний текст рішення складено та підписано 24.06.2024.

Суддя Ю.В. Макарова