ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.07.2024м. ДніпроСправа № 904/1732/24

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Панна С.П. при секретарі судового засідання Скородумовій Л.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Комунального підприємства "ДНІПРОВОДОКАНАЛ" Дніпровської міської ради, 49001, м.Дніпро, вул.Троїцька, 21-А,

до Комунального підприємства "Їдальня № 810 Дніпропетровської обласної ради", 49004, м.Дніпро, проспект Олександра Поля, будинок 2,

про стягнення заборгованості

Представники сторін:

від позивача: Дєлов Віталій Вікторович, посвідчення № 1628 від 08.10.2018р., адвокат

від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Комунальне підприємство "ДНІПРОВОДОКАНАЛ" Дніпровської міської ради звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Комунального підприємства "Їдальня № 810 Дніпропетровської обласної ради" про стягнення заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення у розмірі 180 066,80грн., пені у розмірі 776,19грн., 3 % річних у розмірі 6 207,55грн., інфляційних втрат в розмірі 13 696,16грн.

Також позивач просить суд стягнути судовий збір в розмірі 3 028,00грн. та витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 15 000,00грн.

Ухвалою суду від 22.04.2024р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Відповідач не скористався своїм правом, не направив до суду відзив на позовну заяву. Копія ухвали суду від 22.04.2024р., направленої на адресу відповідача, повернулась до суду з відміткою Укрпошти "адресат відсутній за вказаною адресою".

Порядок вручення судових рішень встановлений ст. 242 ГПК, відповідно до пунктів 4, 5 ч.6 якої днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

У разі, якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі. Такий висновок викладений у постановах Верховного Суду, зокрема, від 13.01.2020 у справі №910/22873/17, від 14.08.2020 у справі №904/2584/19, від 19.05.2021 у справі №910/16033/20, від 20.07.2021 у справі №916/1178/20.

Суд звертає увагу на те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 25.04.2018 у справі №800/547/17 та Верховного Суду, викладений у постановах від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б, від 21.01.2021 у справі №910/16249/19, від 19.05.2021 у справі №910/16033/20).

Отже, суд дійшов висновку щодо належного повідомлення відповідача про відкриття провадження у справі.

З урахуванням викладеного, господарський суд вважає можливим розглянути справу за наявними в ній матеріалами, відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою суду від 04.06.2024р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 13.06.2024р.

Ухвалою суду від 13.06.2024р. відкладено розгляд справи по суті на 02.07.2024р.

В судове засідання з`явився представник позивача. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про місце, день та час судового засідання був належним чином повідомлений, шляхом направлення на його адресу копії ухвали суду рекомендованою поштою з повідомленням.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті

ВСТАНОВИВ:

16.10.2020р. між Комунальним підприємством "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради" (виконавець) та Комунальним підприємством "Їдальня № 810 Дніпропетровської обласної ради" (споживач) був укладений договір № 4574 з індивідуальним споживачем у будівлі, приміщення якої є самостійними об`єктами нерухомого майна, про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення.

Згідно п.17 договору розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим періодом. Рахунки на оплату послуг формуються виконавцем (якщо не визначено споживачами іншу особу, що здійснює розподіл обсягів послуг), на основі показань вузлів комерційного обліку з урахуванням показань вузлів розподільного обліку відповідно до Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» та надаються споживачеві на безоплатній основі.

Пунктом 52 договору передбачено, що договір набирає чинності з першого числа місяця наступного за датою підписання договору. Договір укладається строком на один рік. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово іншій стороні про відмову від договору, договір вважається продовженим на однин рік.

14.12.2022р. між Комунальним підприємством "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради" (виконавець) та Комунальним підприємством "Їдальня № 810 Дніпропетровської обласної ради" (споживач) був укладений договір № 4574 з власником (користувачем) будівлі (приміщення у будівлі) про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення.

Відповідно до п.1.1. договору виконавець зобов`язується надавати споживачеві послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (далі - послуги) відповідної якості, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надані послуги за тарифами, встановленими відповідно до законодавства строки і на умовах, визначених цим договором.

Пунктом 19 договору передбачено, що споживач вносить однією сумою плату виконавцю за послуги, що розраховується виходячи з розміру затверджених тарифів на послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення та обсягу спожитих послуг, визначеного відповідно до Правил надання послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених постановою КМУ від 5липня 2019р. № 690 (Офіційний вісник України, 2019р., № 63, ст.2194), в редакції постанови КМУ від 2 лютого 2022р., № 85, та Методики розподілу.

У разі коли споживач є власником (користувачем) приміщення у будівлі, а розподіл спожитих послуг здійснюється виконавцем, такому споживачу нараховується плата за абонентське обслуговування у розмірі, визначеному виконавцем, але не вище граничного розміру, визначеного Кабінетом Міністрів України, інформація про яку розміщується на офіційному сайті виконавця.

Згідно п.21 договору розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитих послуг є календарний місяць. Плата за абонентське обслуговування нараховується споживачу, який є власником (користувачем) приміщень у будівлі, щомісяця. Початок і закінчення розрахункового періоду для розрахунку розміру плати за абонентське обслуговування завжди збігаються з початком і закінченням календарного місяця відповідно.

Відповідно до п.23 договору, споживач здійснює оплату щомісяця не пізніше останнього числа місяця, що є розрахунковим періодом.

Згідно абзацу 1 п.32 договору у разі несвоєчасного здійснення платежів споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу.

Відповідно до пункту 40 договору, він набирає чинності з моменту його підписання і діє протягом одного року з дати набрання чинності.

Якщо за один місяць до закінчення строку дії цього договору жодна із сторін не повідомить письмо іншій стороні про відмову від договору, цей договір вважається продовженим на однорічний строк (п.41 договору).

На виконання умов договору Комунальним підприємством "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради" були надані Комунальним підприємством "Їдальня № 810 Дніпропетровської обласної ради" послуги з водопостачання та водовідведення за період з січня 2022р. по листопад 2023 року на суму 194 284,54грн., що підтверджується актами-рахунками приймання надання послуг згідно договору № 4574 від 16.10.2020р. та 14.12.2022р., а саме: №№ 1034 від 27.01.2022р. на суму 14 243,76грн., №18461 від 23.03.2022р. на суму 14 512,46грн., № 27237 від 21.04.2022р. на суму 14 486,47 грн., № 40251 від 30.05.2022р. на суму 9 877,14 грн., № 45793 від 23.06.2022р. на суму 7 556,80грн., № 54332 від 21.07.2022р. на суму 7 682,22грн., № 61616 від 19.08.2022 року на суму 7 211,88 грн., № 72562 від 26.09.2022р. на суму 9 845,78 грн., № 77968 від 21.10.2022р. на суму 9 532,22грн., № 88047 від 18.11.2022р. на суму 9 406,80 грн., № 97587 від 20.12.2022р. на суму 4 703,40 грн.; № 11156 від 30.01.2023р. на суму 14 141,56грн.; № 15541 від 21.02.2023р. на суму 1 975,43 грн.; № 26202 від 22.03.2023р. на суму 1 536,44 грн.; № 33676 від 24.04.2023р. на суму 2 696,62 грн.; № 41710 від 19.05.2023р. на суму 8 622,90 грн.; № 50343 від 21.06.2023р. на суму 9 375,44 грн.; № 63107 від 31.07.2023р. на суму 6 678,83 грн.; № 617397 від 18.08.2023р. на суму 10 316,12грн.; №77316 від 22.09.2023р. на суму 11 727,14грн.; №87613 від 25.10.2023р. на суму 9 814,43 грн.; № 96465 від 20.11.2023р. на суму 8 340,70 грн.

Відповідач частково сплатив заборгованість у січні 2022р. в розмірі 14 217,74грн.

Листом від 29.11.2022р. за № 20 відповідач визнав заборгованість за період лютий - листопад 2022р. в сумі 107 660,43грн.

Позивач 01.02.2024р. на адресу відповідача направив досудове повідомлення-попередження від 25.01.2024р., в якому вимагав сплатити заборгованість в розмірі 189 774,62грн., яке залишилось відповідачем без відповіді.

Станом на сьогоднішній день заборгованість складає 180 066,80грн., яка підлягає до стягненню і підтверджується матеріалами справи.

Доказів погашення заборгованості відповідачем не надано.

Щодо стягнення пені у розмірі 776,19грн. за період з 01.08.2023р. по 31.03.2024р., 3 % річних у розмірі 6 207,55грн. за період з 21.02.2022р. по 31.02.2024р. та інфляційних втрат в розмірі 13 696,16грн. за період з 21.02.2022р. по 31.02.2024р. (з січня 2022р. по листопад 2023р.), суд зазначає наступне.

Положеннями ст.611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За приписами ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Статтею 617 ЦК України встановлено підстави звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання, а саме: особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Норми ст.ст. 614, 617 ЦК України кореспондуються із нормами ст. 218 ГК України, згідно з якими учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Особливості регулювання грошових зобов`язань встановлено статтею 625 ЦК України, відповідно до якої боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Формулювання ст.625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів.

Отже, за змістом наведеної норми закону нарахування 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Згідно абзацу 1 п.32 договору у разі несвоєчасного здійснення платежів споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу.

Приймаючи до уваги встановлений факт прострочення відповідачем виконання основного грошового зобов`язання, вимоги про стягнення з нього пені у розмірі 776,19грн., 3 % річних у розмірі 6 207,55грн. та інфляційних втрат в розмірі 13 696,16грн. за вказані вище періоди заявлено позивачем обґрунтовано.

Перевіривши розрахунок позивача, суд приходить до висновку, що він є правомірним, обґрунтованим, відповідає вимогам чинного законодавства, тому в цій частині позов підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1 і 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що:

- суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться;

- кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч.1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Європейський суд з прав людини у справі «Мантованеллі» проти Франції звернув увагу суду на те, що одним із складників справедливого судового розгляду у розумінні ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» є право на змагальне провадження.

Стаття 13 ГПК України передбачає, що судочинство у господарських судах України здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

За викладеного, є правомірними та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення у розмірі 180 066,80грн., пені у розмірі 776,19грн., 3 % річних у розмірі 6 207,55грн., інфляційних втрат в розмірі 13 696,16грн.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача у розмірі 3 028,00грн.

Керуючись статтями 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Комунального підприємства "Їдальня № 810 Дніпропетровської обласної ради", 49004, м.Дніпро, проспект Олександра Поля, будинок 2, на користь Комунального підприємства "ДНІПРОВОДОКАНАЛ" Дніпровської міської ради, 49001, м.Дніпро, вул.Троїцька, 21-А, заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення у розмірі 180 066,80грн., пеню у розмірі 776,19грн., 3 % річних у розмірі 6 207,55грн., інфляційні втрати в розмірі 13 696,16грн. та судовий збір в розмірі 3 028,00грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення, шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 05.07.2024

Суддя С.П. Панна