ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

05.07.2024м. ДніпроСправа № 904/3993/19 (904/2646/24)

Суддя Примак С.А., розглянувши матеріали

за позовом позивача-1 ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

позивача-2 ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_2 )

до відповідача-1 Товариство з обмеженою відповідальністю "АРГОС СТАНДАРТ" (49000, місто Дніпро, вулиця Комічна, будинок 9Б, офіс 601; ідентифікаційний код 39223626)

відповідача-2 Товариства з обмеженою відповідальністю "Пава-2018" (49000, місто Дніпро, бульвар Слави, будинок 5К; ідентифікаційний код 41946619)

про визнання правочинів недійсними та застосування наслідків недійсності правочинів

в межах розгляду справи №904/3993/19

за заявою Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвест-Споруда" (місто Дніпро)

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Аргос Стандарт" (49000, місто Дніпро, вулиця Космічна, будинок 9 Б, офіс 101; ідентифікаційний код 39223626)

про визнання банкрутом

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До господарського суду 18.06.2024 від ОСОБА_1 (далі - позивач-1) та ОСОБА_2 (далі позивач-1) надійшла позовна заява до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрос Стандарт" (далі - відповідач-1) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Пава-2018" (далі - відповідач-2) про визнання правочинів недійсними та застосування наслідків недійсності правочинів, відповідно до якої заявник просить суд:

- визнати недійсним повністю з моменту вчинення правочин - акт приймання-передачі об`єктів нерухомості від 20 лютого 2018 року, складений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агрос Стандарт" і Товариством з обмеженою відповідальністю "Пава-2018", про передачу магазинів продовольчих товарів (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 4), розташованого за адресою: Дніпропетровська область, місто Павлоград, вулиця Центральна, будинок 21-К, на підставі якого приватним нотаріусом Дніпропетровського нотаріального округу Лещенко Ольгою Володимирівною було внесено запис про право власності за №24960672 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно;

- застосувати наслідки недійсності правочину, а саме витребувати об`єкт нерухомого майна, а саме магазин продовольчих товарів (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 4), розташованого за адресою: Дніпропетровська область, місто Павлоград, вулиця Центральна, будинок 21-К, з володіння Товариства з обмеженою відповідальністю "Пава-2018" у володіння Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрос Стандарт";

- визнати недійсним повністю з моменту вчинення правочин- акт приймання-передачі об`єкта нерухомості від 20.02.2018 року, складений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агрос Стандарт" і Товариством з обмеженою відповідальністю "Пава-2018", про передачу Універсаму "Ленінградський" (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 4), розташованого за адресою: Дніпропетровська область, місто Павлоград, вулиця Західнодонбаська, будинок 13, на підставі якого приватним нотаріусом Дніпропетровського нотаріального округу Лещенко Ольгою Володимирівною було внесено запис про право власності за №24961146 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно;

- застосувати наслідки недійсності правочину, а саме витребувати об`єкт нерухомого майна, а саме Універсам "Ленінградський" (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 4), розташованого за адресою: Дніпропетровська область, місто Павлоград, вулиця Західнодонбаська, будинок 13, з володіння Товариства з обмеженою відповідальністю "Пава-2018" у володіння Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрос Стандарт";

- стягнути з відповідачів на користь позивачів всі понесені позивачами судові витрати, зокрема стягнути з відповідачів на користь ОСОБА_2 6 056,00 грн судового збору за подання позовної заяви, 1 514,00 грн судового збору за подання заяви про забезпечення позову і 30 000,00 грн витрат на проведення незалежної оцінки.

20.06.2024 ухвалою господарського суду позовну заяву залишено без руху. Позивачу протягом десяти днів з дня вручення ухвали суду усунути недоліки позовної заяви, а саме:

- надати до суду звіт про експертну оцінку магазинів продовольчих товарів (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 4), розташованого за адресою: Дніпропетровська область, місто Павлоград, вулиця Центральна, будинок 21-К, станом на дату звернення до суду із вказаною позовною заявою;

- надати до суду звіт про експертну оцінку Універсаму "Ленінградський" (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 4), розташованого за адресою: Дніпропетровська область, місто Павлоград, вулиця Західнодонбаська, будинок 13, станом на дату звернення до суду із вказаною позовною заявою;

- докази сплати судового збору за подання позовної заяви, в частині майнових вимог (абзаци 2 та 4 прохальної частини позовної заяви), відповідно до проведеної оцінки майна, що витребовується.

Запропоновано позивачам-1,2 зареєструвати електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі). Роз`яснено, що у випадку невиконання позивачем вимог суду про усунення недоліків позовної заяви у встановлений судом строк, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

01.07.2024 до господарського суду надійшла заява від позивача-1 та позивача-2 на виконання ухвали суду від 20.06.2024, в якій зазначається наступне:

- позивачами при зверненні з позовом до суду дотримано вимоги п. 3 ч. 3 ст. 162 ГПК України і зазначено ціну позову, а також подано звіт про оцінку на підтвердження такої ціни позову;

- ГПК України не зобов`язує позивачів проводити актуалізацію ринкової вартості майна, яке є предметом позову;

- нормою ч. 2 ст. 163 ГПК України врегульовано порядок дій суду у разі його незгоди із визначеною позивачами ціною позову, а саме - така ціна позову встановлюється вже при розгляді справи по суті;

- отже, з урахуванням правових висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 28 квітня 2022 року у справі № 910/15316/21 та від 19 жовтня 2021 року у справі №918/188/21, позивачами дотримано вимог щодо форми і змісту позовної заяви, щодо зазначення у позовній заяві ціни позову і надання на її підтвердження звіту про оцінку.

Також заявники зазначають, що розмір ціни позову в цьому випадку не впливає на розмір судового збору, який визначається згідно з імперативними приписами пп. 10 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», оскільки відповідно до пп. 10 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до господарського суду заяви про визнання правочинів (договорів) недійсними та спростування майнових дій боржника в межах провадження у справі про банкрутство, ставка судового збору становить 2 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На виконання цих положень позивачі сплатили судовий збір у розмірі 6056,00 гривень, що підтверджується оригіналом квитанції, доданим до позовної заяви.

Як зазначають позивачі, при зверненні кредиторів боржника, який перебуває у процедурі банкрутства, із позовом про визнання недійсними правочинів, вчинених боржником, судовий збір за подання такої заяви сплачується саме виходячи зі спеціальної норми пп. 10 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», незалежно від того, чи заявлено при цьому вимогу про повернення майна боржникові, чи не заявлено. Об`єктом справляння судового збору у випадку, передбаченому пп. 10 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», є сама заява позивачів - кредиторів, і за подання однієї такої заяви судовий збір сплачується у фіксованому розмірі 2 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Дослідивши заяву позивачів, яка надійшла до суду 01.07.2024, господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до частин першої, третьої статті 3 ГПК України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство), а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідно з пунктом 8 частини першої статті 20 вказаного Кодексу господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

21.10.2019 вступив в дію Кодекс України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ). З огляду на приписи пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень КУзПБ, законодавцем за темпоральним принципом (принцип дії закону у часі) визначено пряму дію норм цього Кодексу та їх застосування при розгляді справ про банкрутство незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, за винятком справ, які на день введення в дію цього Кодексу 21.10.2019 перебувають на стадії санації.

Відповідно до частини першої статті 7 КУзПБ спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими ГПК України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Частиною другою статті 7 КУзПБ визначено, що господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до ГПК України. Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними ГПК України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.

З огляду на положення КУзПБ, законодавець підкреслив, що розгляд всіх майнових спорів, стороною в яких є боржник у справі про банкрутство, повинен відбуватися саме і виключно господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи (правові висновки, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2020 у справі № 607/6254/15-ц та від 28.01.2020 у справі № 50/311-б).

Водночас, КУзПБ, на відміну від Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", конкретизовано порядок розгляду спорів, стороною в яких є боржник.

Визначені частиною другою статті 7 КУзПБ спори розглядаються та вирішуються судом у відокремленому позовному провадженні за правилами ГПК України.

При цьому, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.02.2020 у справі №918/335/17 (пункти 100-102 постанови) зауважила, що судові рішення у процедурі банкрутства можна поділити на дві групи.

Одна з них стосується не вирішення спорів, а розв`язання специфічних питань, притаманних саме процедурам банкрутства, тобто непозовному провадженню: про відкриття провадження у справі про банкрутство, про припинення дії мораторію щодо майна боржника, про закриття провадження у справі про банкрутство, про затвердження плану санації, про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, про призначення керуючого санацією, ліквідатора тощо.

Друга група стосується виключно вирішення спорів. До неї належать судові рішення щодо розгляду спорів, стороною в яких є боржник. Такі спори розглядаються за позовом сторони, тобто в позовному провадженні. Хоча вони вирішуються тим судом, який відкрив провадження у справі про банкрутство, ці спори не стосуються непозовного провадження, яке врегульоване КУзПБ, а тому регламентуються правилами про позовне провадження, встановленими у ГПК України.

Таке розмежування є цілком виправданим з точки зору того, що справи відокремленого позовного провадження мають різний суб`єктний склад сторін спору, предмети і підстави позову, розглядаються та вирішуються господарським судом із застосуванням усього інструментарію позовного провадження, на відміну від спрощеного порядку розгляду заяв, скарг і клопотань в основній справі про банкрутство (правова позиція Верховного Суду у складі колегії суддів палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду, викладена у постанові від 15.02.2021 у справі №910/11664/20).

Відповідно такий підхід зумовлює сплату позивачем судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового або немайнового характеру до боржника у відповідності до положень підпунктів відповідно 1, 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір".

Вказаний висновок викладений в постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 14.04.2021 по справі № 905/1818/19.

Колегія суддів відхиляє посилання позивачів на правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 24.01.2019 у справі № 915/441/18 щодо застосування норм підпункту 10 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання заяв у майнових спорах, стороною яких є боржник, оскільки він суперечить правовому висновку, викладеному у постанові від 14.04.2021 Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у справі №905/1818/19, що за розгляд у позовному провадженні у межах справи про банкрутство, провадження у якій регулюється нормами Кодексу України з процедур банкрутства, майнового чи немайнового спору господарському суду необхідно обраховувати розмір судового збору виходячи із ставки, що підлягає сплаті за подання позовної заяви відповідно майнового чи немайнового характеру (підпункт 1, 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір").

Як вже неодноразово вказував Верховний Суд, нормами ГПК України визначені процесуальні механізми забезпечення єдності судової практики, що полягають у застосуванні спеціальної процедури відступу від висновків щодо застосування норм права, викладених у раніше постановлених рішеннях Верховного Суду; логіка побудови й мета існування цих процесуальних механізмів указує на те, що в цілях застосування норм права в подібних правовідносинах за наявності протилежних правових висновків суду касаційної інстанції слід виходити з того, що висновки, які містяться в судових рішеннях судової палати Касаційного господарського суду, мають перевагу над висновками колегії суддів, висновки об`єднаної палати Касаційного господарського суду - над висновками палати чи колегії суддів цього суду, а висновки Великої Палати Верховного Суду - над висновками об`єднаної палати, палати й колегії суддів Касаційного господарського суду.

Позиція, яка викладена у постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 14.04.2021 у справі №905/1818/19, є останньою у часі в порівнянні із тими правовими позиціями, що наведені позивачами.

Вказаний висновок викладений в постанові Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 16.09.2022 по справі № 04/5026/803/2012(925/1421/19).

Таким чином, Верховний Суд у складі палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду дійшов висновку про те, що за розгляд у позовному провадженні, з урахуванням частини другої статті 7 КУзПБ в межах справи про банкрутство боржника, майнового (як у даній справі) чи немайнового спору, стороною якого є цей боржник, господарському суду необхідно обраховувати ставку судового збору, що підлягає сплаті за подання такої заяви, у відповідності до положень підпунктів 1, 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір".

Визначені частиною другою статті 7 КУзПБ спори розглядаються та вирішуються судом хоч в межах основної справи про банкрутство боржника, але у відокремленому позовному провадженні за правилами ГПК України.

За розгляд у позовному провадженні у межах справи про банкрутство, провадження у якій регулюється нормами КУзПБ, майнового чи немайнового спору господарському суду необхідно обраховувати розмір судового збору виходячи із ставки, що підлягає сплаті за подання позовної заяви відповідно майнового чи немайнового характеру (підпункти 1, 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір").

За результатом дослідження поданої 01.07.2024 заяви позивачів, господарський суд дійшов висновку про відсутність доказів на підтвердження усунення обставин, що зумовили залишення без руху позовної заяви згідно ухвали суду від 20.06.2024.

За викладених обставин, недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позивачами не усунуто.

Згідно ч.4 ст.174 Господарського процесуального кодексу України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Відповідно до ч. 8 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Крім того, господарський суд зазначає, що ухвалою господарського суду від 20.06.2024 спільну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про забезпечення позову задовольнити - задоволено. Накладено арешт на об`єкти нерухомого майна: магазин продовольчих товарів (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 4), розташований за адресою: Дніпропетровська область, місто Павлоград, вулиця Центральна, будинок 21-К; Універсам "Ленінградський" (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 4), розташований за адресою: Дніпропетровська область, місто Павлоград, вулиця Західнодонбаська, будинок 13. Заборонено органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав, зокрема Міністерству юстиції України, його територіальним органам, Департаменту державної реєстрації, нотаріусам та іншим органам, які виконують функції реєстрації, вчиняти будь-які дії (реєстрацію прав власності , сканування реєстрації прав власності та інших речових прав, а також будь-які дії (в тому числі правочини) щодо відчуження, передачі у володіння, внесення до статутних капіталів юридичних осіб, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження та інші) щодо об`єктів нерухомого майна: магазин продовольчих товарів (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 4), розташований за адресою: Дніпропетровська область, місто Павлоград, вулиця Центральна, будинок 21-К; Універсам "Ленінградський" (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 4), розташований за адресою: Дніпропетровська область, місто Павлоград, вулиця Західнодонбаська, будинок 13.

Нормами п. 2 ч. 13 ст. 145 ГПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються судом також у разі повернення позовної заяви.

Враховуючи наведену норму законодавства, господарський суд вважає за необхідне Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою господарського суду від 20.06.2024, а саме скасувати арешт на об`єкти нерухомого майна: магазин продовольчих товарів (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 4), розташований за адресою: Дніпропетровська область, місто Павлоград, вулиця Центральна, будинок 21-К; Універсам "Ленінградський" (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 4), розташований за адресою: Дніпропетровська область, місто Павлоград, вулиця Західнодонбаська, будинок 13. Скасувати заборону органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав, зокрема Міністерству юстиції України, його територіальним органам, Департаменту державної реєстрації, нотаріусам та іншим органам, які виконують функції реєстрації, вчиняти будь-які дії (реєстрацію прав власності , сканування реєстрації прав власності та інших речових прав, а також будь-які дії (в тому числі правочини) щодо відчуження, передачі у володіння, внесення до статутних капіталів юридичних осіб, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження та інші) щодо об`єктів нерухомого майна: магазин продовольчих товарів (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 4), розташований за адресою: Дніпропетровська область, місто Павлоград, вулиця Центральна, будинок 21-К; Універсам "Ленінградський" (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 4), розташований за адресою: Дніпропетровська область, місто Павлоград, вулиця Західнодонбаська, будинок 13.

Керуючись ч. 13 ст. 145, ч. 4 ст. 174, ст. 234-235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву позивача-1 ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), позивача-2 ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) до відповідача-1 Товариства з обмеженою відповідальністю "АРГОС СТАНДАРТ" (49000, місто Дніпро, вулиця Комічна, будинок 9Б, офіс 601; ідентифікаційний код 39223626), відповідача-2 Товариства з обмеженою відповідальністю "Пава-2018" (49000, місто Дніпро, бульвар Слави, будинок 5К; ідентифікаційний код 41946619) і додані до неї документи без розгляду.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою господарського суду від 20.06.2024.

Скасувати арешт на об`єкти нерухомого майна:

- магазин продовольчих товарів (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 4), розташований за адресою: Дніпропетровська область, місто Павлоград, вулиця Центральна, будинок 21-К;

- Універсам "Ленінградський" (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 4), розташований за адресою: Дніпропетровська область, місто Павлоград, вулиця Західнодонбаська, будинок 13.

Скасувати заборону органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав, зокрема Міністерству юстиції України, його територіальним органам, Департаменту державної реєстрації, нотаріусам та іншим органам, які виконують функції реєстрації, вчиняти будь-які дії (реєстрацію прав власності , сканування реєстрації прав власності та інших речових прав, а також будь-які дії (в тому числі правочини) щодо відчуження, передачі у володіння, внесення до статутних капіталів юридичних осіб, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження та інші) щодо об`єктів нерухомого майна:

- магазин продовольчих товарів (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 4), розташований за адресою: Дніпропетровська область, місто Павлоград, вулиця Центральна, будинок 21-К;

- Універсам "Ленінградський" (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 4), розташований за адресою: Дніпропетровська область, місто Павлоград, вулиця Західнодонбаська, будинок 13.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у порядку та строки, встановлені ст.256 Господарського процесуального кодексу України.

Додаток на адресу позивача-2 ОСОБА_2 :

- позовна заява з додатками.

Суддя С.А. Примак