ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2024 року Справа № 915/327/24

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Смородінової О.Г.,

за участю секретаря судового засідання Савки К.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Акціонерного товариства «Науково-виробничий комплекс газотурбобудування «Зоря»-«Машпроект» (54018, м. Миколаїв, проспект Богоявленський, буд. 42а; ідентифікаційний код 31821381)

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Долгорукової Олени Олегівни ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 )

про: стягнення 56 649,43 грн,

за участю представників учасників справи:

від позивача: не з`явився,

від відповідача: не з`явився,

Суть спору:

27.03.2024 Акціонерне товариство «Науково-виробничий комплекс газотурбобудування «Зоря»-«Машпроект» звернулося до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою № 10-971 від 25.03.2024 (з додатками), в якій просить суд:

1. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Долгорукової Олени Олегівни на користь Акціонерного товариства «Науково-виробничий комплекс газотурбобудування «Зоря»-«Машпроект» заборгованість по оплаті за спожиті послуги з постачання теплової енергії та абонентського обслуговування за період з листопада 2021 року по жовтень 2023 року в загальній сумі 56 649,43 грн.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Долгорукової Олени Олегівни на користь Акціонерного товариства «Науково-виробничий комплекс газотурбобудування «Зоря»-«Машпроект» 3028 грн судового збору.

Позовні вимоги у даному позові ґрунтуються на підставі: Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії; відомостей споживання теплової енергії, актів на відпуск теплової енергії, актів на абонентське обслуговування споживача теплової енергії, розрахунків витрати теплової енергії на опалення приміщень, листів виконавця споживачу про підписання актів за спірний період з листопада 2021 року по жовтень 2023 року; застосування приписів Закону України «Про житлово-комунальні послуги», положень Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 830 від 21.08.2019 (зі змінами), статей 509, 526, 610, 611, 901, 903 Цивільного кодексу України; та мотивовані порушенням відповідачем грошового зобов`язання за укладеним між сторонами договором.

Ухвалою суду від 01.04.2024 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 915/327/24 за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін; розгляд справи по суті призначено на 30 квітня 2024 року о 10:40; зобов`язано позивача у строк до 18.04.2024 включно надати суду та направити відповідачу обґрунтований арифметичний розрахунок позовних вимог, з відображенням загальної суми заборгованості, заявленої до стягнення; встановлено для сторін процесуальні строки для подання заяв по суті справи.

16.04.2024 до суду від позивача надійшла заява б/н від 16.04.2024 (вх. № 4586/24) про виконання ухвали суду, з якою товариством надано розрахунок позовних вимог до ФОП Долгорукової О.О. за позовом АТ «НВКГ «Зоря»-«Машпроект» за спожиті послуги з постачання теплової енергії для опалення орендованих нежитлових приміщень, розташованих за адресою: м. Миколаїв, пров. Кобера, 13 за період з листопада 2021 року по жовтень 2023 року, з відображенням загальної суми заборгованості, заявленої до стягнення, а також докази направлення відповідачу розрахунку позовних вимог поштовим відправленням з оголошеною цінністю.

Ухвалою суду від 30.04.2024 розгляд справи № 915/327/24 по суті було відкладено на 28 травня 2024 року о 09:50.

У зв`язку з перебуванням головуючої судді Смородінової О.Г. у відпустці у період з 20.05.2024 по 07.06.2024, ухвалою суду від 14.05.2024 розгляд справи № 915/327/24 по суті було призначено на 25 червня 2024 року о 09:50.

13.06.2024 до суду від Акціонерного товариства «Науково-виробничий комплекс газотурбобудування «Зоря»-«Машпроект» надійшла заява б/н від 13.06.2024 (вх. № 7040/24) про розгляд справи без участі представника позивача за матеріалами, наявними в судовій справі.

Станом на момент проведення підготовчого засідання від учасників справи інших заяв чи клопотань як по суті справи, так і з процесуальних питань, до суду не надходило.

Відповідач правом, передбаченим ст. 165 Господарського процесуального кодексу України щодо оформлення відзиву на позовну заяву і документів, що підтверджують заперечення проти позову, станом на дату проведення даного засідання не скористався.

Так, як уже було вище наведено, ухвалою суду від 01.04.2024 відповідачу було встановлено строк у 15 днів від дня отримання даної ухвали для надання суду відзиву.

Копія вказаної ухвали, направлена на адресу місцезнаходження відповідача, встановлену судом за даними з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань була 09.04.2024 повернута поштовим відділенням за зворотною адресою з відміткою: «адресат відсутній за вказаною адресою» (поштове відправлення зі штрихкодовим ідентифікатором 850).

Суд наголошує, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

За такого, в разі коли фактичне місцезнаходження учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу.

Відповідно до приписів п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Отже, з урахуванням приписів п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України, слід вважати, що днем вручення Фізичній особі-підприємцю Долгоруковій Олені Олегівні копії ухвали Господарського суду Миколаївської області від 01.04.2024 у справі № 915/327/24 є 09.04.2024.

Таким чином, встановлений судом строк на подання відзиву для відповідача тривав до 24.04.2024 включно.

Разом із тим, ані протягом встановленого строку, ані станом на дату розгляду даної справи по суті, відповідач ні відзиву на позовну заяву, ні будь-яких заяв чи клопотань щодо спірних правовідносин суду не надав.

В судове засідання 28.05.2024 учасники справи своїх повноважних представників не направили, про час та місце проведення засідання були повідомлені належним чином. Враховуючи наведене та те, що явка учасників справи не визнавалася судом обов`язковою, а участь у засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, суд дійшов висновку про можливість проведення судового засідання за відсутності представників сторін.

Відповідно до змісту статей 195, 240 ГПК України, 28.05.2024 за результатами розгляду даної справи за правилами спрощеного позовного провадження, суд підписав вступну та резолютивну частини рішення.

Ознайомившись з матеріалами справи, дослідивши надані докази у їх сукупності, суд

В С Т А Н О В И В

Відповідно до рішення Миколаївської обласної державної адміністрації № 219-р від 16.07.2012 Державним підприємством «Науково-виробничий комплекс газотурбобудування «Зоря-Машпроект» (правонаступником якого є позивач) отримано Ліцензії (АГ № 580283 від 20.07.2012, АГ № 580285 від 20.07.2012, АГ № 580284 від 20.07.2012) на виробництво теплової енергії, на постачання теплової енергії та транспортування теплової енергії магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами зі строком дії з 16.07.2012 по 16.07.2017.

При цьому, з листа Управління житлово-комунального господарства Миколаївської обласної державної адміністрації № 250/01-07 від 13.09.2016 вбачається, що відповідно до п. 6 ст. 21 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» ліцензії на провадження видів господарської діяльності, які є чинними на день набрання чинності цим законом (28.06.2015) та мали обмежений термін дії, є безстроковими.

Отже, позивач провадив господарську діяльність з виробництва, транспортування та постачання теплової енергії на підставі ліцензій на виробництво теплової енергії, на постачання теплової енергії та транспортування теплової енергії магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами, виданих 20.07.2012, які є безстроковими.

За даними позивача, рішенням Виконавчого комітету Миколаївської міської ради № 2311 від 27.11.2007 Державне підприємство «Науково-виробничий комплекс газотурбобудування «Зоря-Машпроект» було визначено виконавцем комунальної послуги з постачання теплової енергії для житлового будинку, розташованого за адресою: м. Миколаїв, вул. Кобера, буд. 13.

З матеріалів справи вбачається, що у будинку за вказаною адресою (м. Миколаїв, вул. Кобера, буд. 13) Фізична особа-підприємець Долгорукова Олена Олегівна є користувачем нежитлового приміщення.

Так, 01.04.2017 року між Управлінням з використання та розвитку комунальної власності Миколаївської міської ради, як орендодавцем, та Фізичною особою-підприємцем Долгоруковою Оленою Олегівною, як орендарем, був укладений Договір оренди нерухомого або індивідуально визначеного майна, що належить до комунальної власності (далі Договір), відповідно до предмету якого орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування окреме індивідуально визначене майно, керуючись наказом орендодавця від 09.03.2017 № 57/03, а саме нежитлові приміщення площею 61,67 кв.м та 10 кв.м, розміщені на першому поверсі будинку за адресою: м. Миколаїв, пров. Кобера, 13. Майно передається в оренду з метою використання кафетерій з підакцизними товарами (п. 1.1 договору).

Відповідно до п. 10.1 договору договір укладено строком на 1 рік, що діє з 01.04.2017 року по 01.04.2018 включно.

Вказаний Договір оренди підписаний та скріплений печатками орендаря та орендодавця.

В день укладення договору майно було передане орендодавцем в оренду відповідачу, про що складено акт приймання-передавання нежитлового приміщення по договору оренди № 7727 від 01.04.2017, підписаний уповноваженими представниками сторін.

Протягом строку дії Договору сторони неодноразово укладали Договори про внесення змін до нього, у тому числі від 25.06.2018, від 27.09.2019, від 15.04.2021, якими продовжували строк дії договору, зокрема, до 28.02.2022 включно.

У подальшому, листами Управління комунального майна Миколаївської міської ради № 284/10/01/08/22 від 15.11.2022, № 179/10/01/08/23 від 04.04.2023, № 634/10/01/08/23 від 04.10.2023 позивача було повідомлено про те, що відповідно до п. 5 постанови Кабінету Міністрів України від 27.05.2022 № 634 «Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану» вищевказаний Договір оренди з Фізичною особою-підприємцем Долгоруковою Оленою Олегівною продовжено на період дії воєнного стану та протягом чотирьох місяців з дати припинення чи скасування воєнного стану.

При цьому, суд звертає увагу учасників справи на те, що рішенням Господарського суду Миколаївської області від 09.04.2024 справі № 915/1796/23, яке набрало законної сили 15.05.2024, було, зокрема, ухвалено розірвати Договір оренди нерухомого або індивідуально визначеного майна, що належить до комунальної власності, №7727 від 01.04.2017, укладений між Управлінням з використання та розвиту комунальної власності Миколаївської міської ради, правонаступником якого є Управління комунального майна Миколаївської міської ради, та Фізичною особою-підприємцем Долгоруковою Оленою Олегівною.

З урахуванням наведеного, суд погоджується з доводами позивача про те, що у період з листопада 2021 року по жовтень 2023 року Фізична особа-підприємець Долгорукова Олена Олегівна, як орендар нежитлового приміщення за адресою м. Миколаїв, пров. Кобера, 13, була індивідуальним споживачем послуг, з постачання теплової енергії, що надавалися позивачем.

Згідно з ч. 7 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуги з постачання теплової енергії надаються згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджується Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом.

Правила надання послуги з постачання теплової енергії, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 830 від 21.08.2019 (зі змінами).

При цьому, приписами Закону України «Про житлово-комунальні послуги» на індивідуального споживача покладається зобов`язання укласти договір про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом (п. 1 ч. 2 ст. 7), а на виконавця комунальної послуги - готувати та укладати із споживачем договори про надання комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов їх виконання згідно з типовим договором (п. 2 ч. 2 ст. 8).

Відповідно до п. 5.6 Договору оренди, на орендаря ФОП Долгорукова покладено зобов`язання укласти договори з відповідними підприємствами на користування комунальними послугами.

Порядок та особливості укладання, зміни і припинення договорів про надання комунальних послуг визначені статтями 13-14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Приписами ч. 1 ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» співвласникам багатоквартирного будинку надано право прийняти рішення (в порядку визначеному законом) та самостійно обрати одну з моделей організації договірних відносин, а саме: індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір, договір про надання комунальних послуг з колективним споживачем.

Відповідно до абз.1 ч.7 ст.14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до дати обрання співвласниками багатоквартирного будинку однієї з моделей організації договірних відносин, визначених частиною 1 цієї статті, між виконавцем комунальної послуги та кожним співвласником укладається публічний договір приєднання відповідно до вимог ч.5 ст.13 цього Закону.

Відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.

Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.

01.11.2021 Державним підприємством «Науково-виробничий комплекс газотурбобудування «Зоря-Машпроект», як виконавцем відповідної послуги, на своєму офіційному сайті було розміщено Індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії, який був складений згідно з типовим договором, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №830, в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08.09.2021 №1022.

Співвласники багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: вул. Кобера 13, м. Миколаїв, були проінформовані про опублікування Індивідуального договору шляхом розміщення інформаційного повідомлення на інформаційних стендах будинку,

Фізична особа-підприємець Долгорукова О.О. листом №03/1-7444 від 11.11.2021 була додатково проінформована про опублікування Індивідуального договору на сайті ДП НВКГ «Зоря»-«Машпроект», який відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення зі штрихкодовим ідентифікатором 174 відповідач отримала 12.11.2021.

Відповідно до п.51 Індивідуального договору, цей договір набирає чинності з моменту акцептування його споживачем, але не раніше ніж через 30 днів з моменту опублікування і діє протягом одного року з дати набрання чинності.

Фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору), згідно п. 1 3 Правил, є вчинення споживачем будь-яких дій. які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги.

Підписана заява-приєднання до Індивідуального договору від відповідача на адресу позивача не надходила.

При цьому, суд погоджується з аргументом позивача про те, що фактом акцептування Фізичною особою-підприємцем Долгоруковою О.О. Індивідуального договору є факт отримання послуги з постачання теплової енергії для опалення орендованих приміщень, починаючи з 01.11.2021 у зв`язку з початком опалювального періоду 2021-2022 p.p. відповідно до рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради №1106 від 29.10.2021 та підключенням житлового будинку за адресою: вул. Кобера 13, м. Миколаїв до централізованого опалення від котельні виробничої площадки «Садки» ДП НВКГ «Зоря»-«Машпроект», а також не вчиненням відповідачем визначених законодавством дій відключення орендованих приміщень від централізованої системи опалення до початку опалювального періоду.

Таким чином, з 01.11.2021 у позивача з Фізичною особою-підприємцем Долгоруковою Оленою Олегівною, як користувачем нерухомого майна нежитлових приміщень, що знаходяться за адресою м. Миколаїв, пров. Кобера, буд. 13, діяв індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії.

Цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови надання послуги з постачання теплової енергії для потреб опалення або на індивідуальний тепловий пункт для потреб опалення та приготування гарячої води індивідуальному споживачу. Цей договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України (пункт 1 договору).

Даний договір є публічним договором приєднання, який набирає чинності через 30 днів з моменту розміщення на офіційному веб-сайті виконавця (пункт 2 договору).

Згідно з пунктом 4 договору фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунку за надані послуги, факт отримання послуг.

Відповідно до пункту 5 договору виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, визначеними цим договором.

Згідно з пунктом 30 вказаного договору плата за послуги постачання теплової енергії складається з:

- плати за послугу, визначеної відповідно до Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №830, - в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08.09.2021 №1022, та Методики розрахунку, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом та обсягу її споживання;

- плати за абонентське обслуговування в розмірі, визначеному виконавцем, але не вище граничного розміру, визначеного Кабінетом Міністрів України, інформація про яку розміщується на веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця.

Пунктом 32 договору визначено, що розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць. Плата за абонентське обслуговування нараховується щомісяця. У разі застосування двоставкових тарифів умовно-постійна частина тарифу нараховується щомісяця.

Початок і закінчення розрахункового періоду для розрахунку за платою за абонентське обслуговування завжди збігаються з початком і закінченням календарного місяця відповідно.

Споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу (пункт 34 договору).

Споживач зобов`язаний оплачувати надану послугу за ціною/тарифом, встановленими відповідно до законодавства, а також вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені цим договором (частина 3 пункту 41 договору).

Згідно з пунктом 47 договору оформлення претензій споживача щодо ненадання послуги, надання її не в повному обсязі або надання послуги неналежної якості здійснюється в порядку, визначеному статтею 27 Закону України Про житлово-комунальні послуги.

Цей договір набирає чинності з моменту акцептування його споживачем, але не раніше ніж через 30 днів з моменту опублікування і діє протягом одного року з дати набрання чинності (пункт 51 договору).

Якщо за один місяць до закінчення строку дії цього договору жодна із сторін не повідомить письмово іншій стороні про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк (пункт 52 договору).

З урахуванням наведеного, на підставі п. 52 Індивідуального договору, строк дії вказаного договору між позивачем та відповідачем було продовжено на черговий однорічний строк до 02.12.2023.

Предметом даного позову виступає майнова вимога позивача, як виконавця, про стягнення з відповідача, як споживача, заборгованості за спожиті послуги з постачання теплової енергії та абонентського обслуговування у період з листопада 2021 року по жовтень 2023 року.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Таким чином, до предмету доказування у даній справі належить встановлення обставин порушення відповідачем грошового зобов`язання щодо своєчасної та у повному обсязі оплати наданих позивачем послуг з постачання теплової енергії.

Позивач підтверджує правову позицію такими доказами:

- Ліцензії АГ № 580283 від 20.07.2012, АГ № 580285 від 20.07.2012, АГ № 580284 від 20.07.2012, з листом Управління житлово-комунального господарства Миколаївської обласної державної адміністрації № 250/01-07 від 13.09.2016 та рішенням № 2311 від 27.11.2007;

- Договір оренди № 1755/16 від 01.04.2017 нерухомого або індивідуально визначеного майна, що належить до комунальної власності, з Актом приймання-передавання нежитлового приміщення від 01.04.2017, договорами про внесення змін до нього та листами Управління комунального майна Миколаївської міської ради № 1230/10/01/08/21 від 18.08.2021, № 284/10/01/08/22 від 15.11.2022, № 179/10/01/08/23 від 04.04.2023, № 634/10/01/08/23 від 04.10.2023;

- Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії, з доказами його опублікування на вебсайті позивача та листом № 03/1-7444 від 11.11.2021;

- рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради № 1106 від 29.10.2021, № 263 від 28.03.2022, № 985 від 13.10.2021, № 626 від 09.11.2022, № 176 від 24.03.2023;

- протокол Державного підприємства «Науково-виробничий комплекс газотурбобудування «Зоря»-«Машпроект» № 05/7-1 від 21.10.2021 затвердження плати за абонентське обслуговування населення;

- відомості споживання теплової енергії;

- акти на відпуск теплової енергії;

- акти на абонентське обслуговування споживача теплової енергії;

- розрахунки витрати теплової енергії на опалення приміщень;

- листи виконавця споживачу про підписання актів за спірний період з листопада 2021 року по жовтень 2023 року.

Відповідач, як уже було наведено вище, ні відзиву, ні будь-яких доказів щодо спірних правовідносин суду не надав.

Статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Як слідує з положень ст. 77, 78 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Відповідно до змісту ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Дослідивши надані суду докази, оцінивши їх у відповідності з вимогами ст. 86 ГПК України, проаналізувавши обставини справи відносно норм чинного законодавства, яке регулює спірні відносини, суд встановив таке.

З метою забезпечення теплом об`єктів з початку опалювальних сезонів 2021-2022, 2022-2023, на виконання рішень Виконавчого комітету Миколаївської міської ради № 1106 від 29.10.2021, № 263 від 28.03.2022, № 625 від 09.11.2022, № 176 від 24.03.2023 було проведено відповідні опалювальні сезони та здійснено підключення/відключення до/від централізованого опалення житлового будинку, розташованого за адресою м. Миколаїв, пров. Кобера, буд. 13.

Рішенням №985 від 13.10.2021 Виконавчий комітет Миколаївської міської ради з початку опалюваного періоду 2021-2022 років встановив Державному підприємству «Науково-виробничий комплекс газотурбобудування «Зоря»-«Машпроект» тариф за 1 Гкал теплової енергії для потреб інших споживачів в розмірі 3971,76 грн./Гкал (з ПДВ), про що відповідач був проінформований листом №03/1-6994 від 22.10.2021.

Розмір плати за абонентське обслуговування при наданні Державним підприємством «Науково-виробничий комплекс газотурбобудування «Зоря»-«Машпроект» послуг з постачання теплової енергії в опалювальному сезоні 2021-2022 p.p. в розрахунку на календарний місяць склав 32,64 грн, що підтверджується протоколом №05/7-1 від 21.10.2021.

Вказані обставини не були спростовані відповідачем в ході розгляду даної справи.

За даними позивача, не запереченими відповідачем, у період з листопада 2021 року по жовтень 2023 року останньому було поставлено теплову енергію та здійснено абонентське обслуговування на загальну суму 56 649,43 грн.

На підтвердження вказаних обставин позивачем надано до матеріалів справи:

1. Відомості споживання теплової енергії гуртожитком за адресою: пров. Ш.Кобера, 13 за спірний період.

2. Розрахунки витрати теплової енергії на опалення приміщень, орендованих ФОП Долгорукова в житловому будинку за адресою АДРЕСА_2 .

3. Акти на відпуск теплової енергії ПП Долгорукова О.О., що орендує приміщення в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_2 від котельні ДП НВКГ «Зоря»-«Машпроект» на загальну суму 55 686,07 грн:

- за листопад 2021 року на суму 3256,85 грн;

- за грудень 2021 року на суму 3971,76 грн;

- за січень 2022 року на суму 5957,64 грн;

- за лютий 2022 року на суму 3971,76 грн. Крім того, вказаний акт містить відомості про коригування нарахувань за спожиту послугу за січень 2022 року на суму 10 042,08 грн;

- за березень 2022 року на суму 4766,11 грн. Крім того, вказаний акт містить відомості про коригування нарахувань за спожиту послугу за лютий 2022 року на суму 3159,73 грн та за спожиту послугу за березень 2022 року на суму 2708,34 грн;

- за листопад 2022 року на суму 1191,53 грн;

- за грудень 2022 року на суму 4329,22 грн;

- за січень 2023 року на суму 4368,94 грн;

- за лютий 2023 року на суму 5083,85 грн;

- за березень 2023 року на суму 3058,26 грн.

4. Акти на абонентське обслуговування споживача теплової енергії ФОП Долгорукова О.О., що орендує приміщення в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_2 на загальну суму 783,36 грн:

- за листопад 2021 року на суму 32,64 грн;

- за грудень 2021 року на суму 32,64 грн;

- за січень 2022 року на суму 32,64 грн;

- за лютий 2022 року на суму 32,64 грн;

- за березень 2022 року на суму 32,64 грн;

- за листопад 2022 року (у акті проведено нарахування за квітень-листопад 2022 року) на суму 261,12 грн;

- за грудень 2022 року на суму 32,64 грн;

- за січень 2023 року на суму 32,64 грн;

- за лютий 2023 року на суму 32,64 грн;

- за березень 2023 року на суму 32,64 грн;

- за квітень 2023 року на суму 32,64 грн;

- за травень 2023 року на суму 32,64 грн;

- за червень 2023 року на суму 32,64 грн;

- за липень 2023 року на суму 32,64 грн;

- за серпень 2023 року на суму 32,64 грн;

- за вересень 2023 року на суму 32,64 грн;

- за жовтень 2023 року на суму 32,64 грн.

Вищевказані акти, разом з розрахунками витрат теплової енергії направлялися відповідачу листами № 03/1-8448 від 16.12.2021, № 03/01-257 від 21.01.2022, № 03/1-1190 від 24.02.2022, № 03/1-1417 від 13.05.2022, № 03/1-3479 від 12.12.2022, № 03/1-154 від 12.01.2023, № 03/1-490 від 07.02.2023, № 03/1-1538 від 10.04.2023, № 03/1-3987 від 14.08.2023, № 03/1-6490 від 21.11.2023.

За даними позивача, не спростованими та не запереченими відповідачем, останній так і не здійснив плату за спожиті послуги з постачання теплової енергії та абонентське обслуговування за період з листопада 2021 року по жовтень 2023 року в загальній сумі 56 649,43 грн, що і стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

З урахуванням наведеного суд зазначає, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, відповідно до статті 11 ЦК України є, зокрема, договори. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Статтею 173 Господарського кодексу України передбачено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

У відповідності до ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до приписів статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

За приписами статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За змістом статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У відповідності до частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 2 ст. 614 ЦК України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Відповідно до частин 3 та 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

За таких обставин обов`язок доведення факту належної оплати за поставлену теплову енергію закон покладає на споживача.

Відповідачем контррозрахунку вартості поставленої позивачем енергії та абонентського обслуговування у спірний період суду не надано, позовних вимог не спростовано.

Станом на день розгляду справи суду також не надано доказів оплати заборгованості в розмірі 56 649,43 грн, строк оплати якої настав, як і не заперечено факту наявності вказаної заборгованості.

Отже, за висновками суду в спірних правовідносинах відповідачем дійсно порушені норми та приписи чинного законодавства в частині своєчасності оплати за поставлену теплову енергію, в зв`язку з чим позивач цілком правомірно звернувся до господарського суду з відповідним позовом.

Судом перевірено розрахунок основної заборгованості та встановлено, що позивачем суму заборгованості в розмірі 56 649,43 грн зазначено правильно.

За такого, позовні вимоги є обґрунтованими, матеріалами справи підтверджені та підлягають задоволенню.

Таким чином, враховуючи вищенаведені норми та обставини, розглянувши даний спір із застосуванням норм матеріального права, якими регулюються відповідні відносини, згідно з наявними в матеріалах справи доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 238 ГПК України, у резолютивній частині рішення зазначаються, зокрема відомості про розподіл судових витрат.

За правилами п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, судовий збір за подання позову підлягає покладенню на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-78, 86, 129, 165, 219, 220, 233, 238, 240, 241, 248, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Долгорукової Олени Олегівни ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Науково-виробничий комплекс газотурбобудування «Зоря»-«Машпроект» (54018, м. Миколаїв, проспект Богоявленський, буд. 42а; ідентифікаційний код 31821381) заборгованість по оплаті за спожиті послуги з постачання теплової енергії та абонентського обслуговування за період з листопада 2021 року по жовтень 2023 року в загальній сумі 56 649,43 грн, а також 3 028,00 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дати складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене в порядку та у строки, визначені статтею 256 і підпунктом 17.5 пункту 17 Розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

Сторони та інші учасники справи:

Позивач: Акціонерне товариство «Науково-виробничий комплекс газотурбобудування «Зоря»-«Машпроект» (54018, м. Миколаїв, проспект Богоявленський, буд. 42а; ідентифікаційний код 31821381).

Відповідач: Фізична особа-підприємець Долгорукова Олена Олегівна ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

Повне рішення складено та підписано судом 01.07.2024.

Суддя О.Г. Смородінова