ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2024 рокуСправа № 912/1289/24

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Бестаченко О.Л., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу № 912/1289/24

за позовом Олександрійської міської ради

до Фізичної особи-підприємця Сібірцева Андрія Вікторовича

про стягнення 89 051,95 грн.

Без виклику сторін.

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Олександрійської міської ради, яка містить вимоги до Фізичної особи-підприємця Сібірцева Андрія Вікторовича про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати в сумі 89 051,95 грн, з покладанням на відповідача судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач без достатніх правових підстав користується земельною ділянкою, кадастровий номер :10:565:0018, внаслідок чого порушує права власника - Олександрійської міської ради на отримання орендної плати за користування вказаною земельною ділянкою.

Ухвалою від 23.05.2024 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі № 912/1289/24; постановив справу № 912/128924 розглядати за правилами спрощеного позовного провадження; розгляд справи 912/1289/24 здійснювати без повідомлення учасників справи за наявними матеріалами; розпочати розгляд справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Позивач та відповідач належним чином повідомленні про відкриття провадження у даній справі.

Так, згідно ч. 11 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи (п. 2 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно довідки Господарського суду Кіровоградської області дата отримання судом підтвердження про отримання відповідачем ухвали від 23.05.2024 - 23.05.24 14:58.

У межах встановленого законом строку відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позов та не повідомив суд про наявність заперечень щодо заявлених позовних вимог.

Згідно положень ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

За ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази, господарський суд встановив наступні обставини, які є предметом доказування у справі.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 10.05.2024 № 377959858 на підставі рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02.10.2007 у справі № 2-4101/2007, ОСОБА_1 є власником об`єкта нерухомого майна реєстраційний номер 03, а саме: будівля, ресторан " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", об`єкт житлової нерухомості: Ні, загальною площею (кв.м): 956,4, Опис: цегла, за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 9).

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 10.05.2024 № 377959639 земельна ділянка загальною площею 0,1351 га, кадастровий номер: :10:565:0018, цільове призначення - для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування, для обслуговування будівлі ресторану " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", за адресою: Кіровоградська обл., м. Олександрія, вулиця Героїв Сталінграда, будинок 15, належить до комунальної власності, власник: територіальна громада м. Олександрії в особі Олександрійської міської ради (а.с. 10-11). 23.04.2024 зареєстровано право оренди земельної ділянки згідно договору оренди землі від 22.04.2024 № б/н, орендодавець - Олександрійська міська рада, орендар - Сібірцев Андрій Вікторович.

Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 10.05.2024 № НВ-024 вбачається, що 19.12.2013 проведено державну реєстрацію земельної ділянки, загальною площею 0,1351 га, кадастровий номер :10:565:0018, місце розташування: м. Олександрія, вул. Героїв Сталінграда, 15 (а.с. 12-17).

Земельна ділянка з кадастровим номером :10:565:0018, загальною площею 0,1351 га по вул. Героїв Сталінграда, 15 в м. Олександрія, форма власності - комунальна, власник - Олександрійська міська рада, є сформованою, як об`єкт цивільних прав з 19.12.2013.

Позивач зазначає, що з моменту набуття права власності і по даний час фізична особа - підприємець Сібірцев Андрій Вікторович являється власником об`єкта нерухомого майна (будівля, ресторан "Світанок"), що розташований за адресою: м. Олександрія, вул. Героїв Сталінграда, буд. 15 і з 19.12.2013 використовує земельну ділянку площею 0,1351 га, кадастровий номер :10:565:0018, що належить до земель комунальної власності Олександрійської територіальної громади в особі Олександрійської міської ради.

За твердженням позивача, відповідач будучи власником об`єкта нерухомого майна (будівля, ресторан "Світанок"), що розташований за адресою: м Олександрія. вул. Героїв Сталінграда, буд. 15 належним чином не оформив право користування земельною ділянкою, на якій перебувають зазначені будівлі та споруди, та не уклав з Олександрійською міською радою відповідного договору оренди, не сплачує передбачену чинним законодавством плату за користування земельною ділянкою, внаслідок чого порушує права власника в особі Олександрійської міської ради щодо отримання орендної плати за користування відповідачем земельною ділянкою, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом в порядку ст. 1212 Цивільного кодексу України про стягнення 89 051,95 грн безпідставно збережених коштів за період з 01.10.2022 по 21.04.2022.

Господарський суд враховує, що у відповідності до ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, обставини, встановлені у рішенні Господарського суду Кіровоградської області від 31.01.2023 у справі № 912/1631/22, яке набрало законної сили 24.01.2024, щодо стягнення з Фізичної особи-підприємця Сібірцева Андрія Вікторовича на користь Олександрійської міської ради безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати в сумі 221 799,16 грн (за користування земельною ділянкою, кадастровий номер :10:565:0018 без достатніх правових підстав за період з 01.09.2019 по 30.09.2022) не доказуються при розгляді даної справи.

Розглядаючи спір по суті, господарський суд враховує наступні норми права.

Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про оренду землі", законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до Земельного кодексу України земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею (ст. 2, 3).

Використання землі в Україні є платним; об`єктом плати за землю є земельна ділянка; плата за землю справляється відповідно до закону (ст. 206 Земельного кодексу України).

Відповідно до ст. 12 Земельного кодексу України, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: а) розпорядження землями територіальних громад; б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; в) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Статтею 116 Земельного кодексу України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу.

Як вбачається із положень ст. 120 Земельного кодексу України виникнення права власності на об`єкт нерухомості не є підставою для автоматичного виникнення права власності чи укладення (продовження, поновлення) договору оренди земельної ділянки.

Водночас, ст. 125 Земельного кодексу України визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту реєстрації цих прав.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що з моменту виникнення права власності на нерухоме майно у власника виникає обов`язок оформити та зареєструвати речове право на відповідну земельну ділянку, розташовану під цією нерухомістю.

За наявними матеріалами справи встановлено, що на підставі рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02.10.2007 у справі № 2-4101/2007, ОСОБА_1 є власником об`єкта нерухомого майна реєстраційний номер 03, а саме: будівля, ресторан " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", об`єкт житлової нерухомості: Ні, загальною площею (кв.м): 956,4, Опис: цегла, за адресою: АДРЕСА_1 , та яке розташоване на земельній ділянці комунальної власності за кадастровим номером :10:565:0018, загальною площею 0,1351 га.

Отже, із дня набуття права власності на об`єкт нерухомого майна ОСОБА_1 став фактичним користувачем земельної ділянки за кадастровим номером :10:565:0018, на якій розташоване майно, а отже у нього виник обов`язок належно оформити правовідносини щодо користування земельною ділянкою, а також обов`язок сплачувати за користування земельною ділянкою, на якій розташовано майно.

Щодо визначення правового статусу відповідача у спірних правовідносинах щодо користування земельною ділянкою, господарський суд вважає за необхідне зазначити таке.

Велика Палата Верховного Суду у постановах від 23 травня 2018 року у справі № 629/4628/16-ц (провадження 14-77цс18), від 27 червня 2018 року у справі № 749/230/15-ц (провадження 14-214цс18) та від 17 жовтня 2018 року у справі № 922/2972/17 (провадження № 12-194гс18), в яких розглядалося питання щодо юрисдикції спорів за позовом міської ради про стягнення безпідставно збережених грошових коштів у вигляді орендної плати за користування земельними ділянками без укладення договору оренди, дійшла таких висновків.

Наявність у відповідача статусу підприємця не свідчить про те, що він виступає у такій якості, зокрема, у правовідносинах щодо замовлення документації із землеустрою для набуття в оренду земельних ділянок комунальної власності, а також у правовідносинах з користування земельними ділянками без укладення договору оренди.

Для встановлення факту користування відповідачем земельною ділянкою з метою здійснення господарської, зокрема підприємницької, діяльності суди мали встановити факт здійснення відповідачем як фізичною особою-підприємцем на цій земельній ділянці діяльності, спрямованої на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру.

Як слідує з матеріалів справи, ОСОБА_1 зареєстрований в реєстрі в статусі фізичної особи-підприємця з 24.02.1994 та продовжує перебувати у вказаному статусі.

Відповідно до інформації, яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань видами діяльності ФОП Сібірцева А.В. є: 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (основний) 96.09 Надання інших індивідуальних послуг, н.в.і.у. 47.29 Роздрібна торгівля іншими продуктами харчування в спеціалізованих магазинах 56.10. Діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування 68.20. Надання в оренду і експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна 56.30 Обслуговування напоями.

Майно, яке придбано ОСОБА_1 , є нежитловим і складається з будівлі ресторану А, замощення І.

Земельна ділянка, на якій розташовано вказане нерухоме майно, має цільове призначення: Для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування, для обслуговування будівлі ресторану " ІНФОРМАЦІЯ_1 ".

За ч. 2 ст. 325 Цивільного кодексу України фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати.

Отже, чинне законодавство не виділяє такого суб`єкта права власності як фізична особа-підприємець та не містить норм щодо права власності фізичної особи-підприємця. Законодавство лише встановлює, що фізична особа-підприємець відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

Таким чином, суб`єктом права власності визнається саме фізична особа, яка може бути власником буд-якого майна, крім майна, що не може перебувати у власності фізичної особи.

Разом з цим, власник має право використовувати своє майно для здійснення підприємницької діяльності, крім випадків, встановлених законом (ч. 1 ст. 320 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями).

Суб`єктами господарювання визнаються, зокрема, громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які зареєстровані відповідно до закону як підприємці, та здійснюють господарську діяльність, реалізуючі господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством (ст. 55 Господарського кодексу України).

Відомостей щодо використання нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , в інших цілях матеріали справи не містять.

Таким чином призначення майна (будівель та земельної ділянки) та факт перебування відповідача в статусі фізичної особи-підприємця, у тому числі на час набуття майна у власність, надає підстави для висновку про його використання відповідачем для здійснення підприємницької діяльності.

Докази зворотного відповідачем не надані.

За вказаних обставин суд вважає доведеною участь відповідача у спірних взаємовідносинах саме, як фізична особа-підприємець.

Статтею 1212 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. (ч. 1).

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події (ч. 2).

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

Згідно Податкового кодексу України, плата за землю - це обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (підп. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14).

Земельним податком є обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів, а орендною платою за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж за користування земельною ділянкою державної або комунальної власності на умовах оренди; (пп. 14.1.72, 14.1.136 п. 14.1 ст. 14). Підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки (п. 288.1. ст. 288).

В ст. 79-1 Земельного кодексу України передбачено, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Відповідно до ст. 80 Земельного кодексу України суб`єктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.

Правові підстави користування земельною ділянкою комунальної власності за змістом глави 15 Земельного кодексу України реалізується через право постійного користування або право оренди.

Частиною 1 ст. 93 і ст. 125 Земельного кодексу України передбачено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права.

Згідно зі ст. 122-124 Земельного кодексу України міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними ст. 122 цього Кодексу, шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Частиною 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд, розглядаючи спори у подібних правовідносинах, у своїх постановах неодноразово звертав увагу на те, що виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені та яка не була відведена в оренду попередньому власнику. Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22.06.2021 у справі №200/606/18 зазначила, що принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди відомий ще за часів Давнього Риму (лат. superficies solo cedit - збудоване приростає до землі). Цей принцип має фундаментальне значення та глибокий зміст, він продиктований як потребами обороту, так і загалом самою природою речей, невіддільністю об`єкта нерухомості від земельної ділянки, на якій він розташований. Нормальне господарське використання земельної ділянки без використання розташованих на ній об`єктів нерухомості неможливе, як і зворотна ситуація - будь-яке використання об`єктів нерухомості є одночасно і використанням земельної ділянки, на якій ці об`єкти розташовані. Отже, об`єкт нерухомості та земельна ділянка, на якій цей об`єкт розташований, за загальним правилом мають розглядатися як єдиний об`єкт права власності.

Звідси власник нерухомого майна має право на користування земельною ділянкою, на якій воно розташоване. Ніхто інший, окрім власника об`єкта нерухомості, не може претендувати на земельну ділянку, оскільки вона зайнята об`єктом нерухомого майна.

Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у постанові від 15.12.2021 у справі № 924/856/20.

Таким чином, положення глави 15, ст. 120, 125 Земельного кодексу України, ст. 1212 Цивільного кодексу України дають підстави вважати, що до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права на земельну ділянку, на якій розташований цей об`єкт, ураховуючи принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди, особа яка придбала такий об`єкт стає фактичним користувачем тієї земельної ділянки, на якій такий об`єкт нерухомого майна розташований.

У разі коли особа користувалася земельною ділянкою без достатньої правової підстави, у зв`язку з чим зберегла кошти, вона зобов`язана повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України. Наведений висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2019 у справі № 917/1739/17.

Згідно зі ст. 289 Податкового кодексу України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок, у тому числі право на які фізичні особи мають як власники земельних часток (паїв), з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до законодавства.

Згідно Витягу із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки від 03.10.2022 № 11759/295-22 нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :10:565:0018 становить 1 604 171,24 грн.

Згідно Витягу із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки від 25.12.2022 № НВ-023 нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :10:565:0018 становить 1 876 461,35 грн.

Згідно Витягу із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки від 28.02.2024 № НВ-024 нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :10:565:0018 становить 1 972 880,31 грн.

Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 10.05.2024 земельна ділянка з кадастровим номером :10:565:0018, площею 0,1351 га, по АДРЕСА_1 , цільове призначення: 03.08 "Для обслуговування будівлі ресторану "Світанок".

Згідно рішення Олександрійської міської ради від 07.07.2021 року № 221 "Про місцеві податки і збори", яке введено в дію з 01.01.2022, в таблиці 5 "Ставки орендної плати за земельні ділянки комунальної форми власності на території Олександрійської територіальної громади" визначено, що ставка податку (орендної плати) за земельні ділянки з цільовим призначенням 03.08 "Для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування" встановлюється у розмірі 9% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Згідно рішення Олександрійської міської ради від 12.05.2023 року № 609 "Про місцеві податки і збори", яке введено і дію і 01.01.2024, в таблиці 1.1 "Ставки орендної плати за земельні ділянки комунальної форми власності на території Олександрійської територіальної громади" визначено, що ставка податку (орендної плати) за земельні ділянки з цільовим призначенням 03.08 "Для будівництва га обслуговування об`єктів туристичної і інфраструктури га закладів громадського харчування" встановлюється у розмірі 9% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Таким чином, розрахунок безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати в межах періоду розрахунку позивача становить:

- з 01.10.2022 по 31.12.2022: 1 604 171,24 грн * 9% * 3/12 = 36 093,85 грн, де - 1 604 171,24 грн нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :10:565:0018, загальною площею 0,1351 га по вул. Героїв Сталінграда, 15 в м. Олександрії, 9% - орендна ставка, 3/12 - 3 календарних місяці, на які нараховувалася орендна плата за користування земельною ділянкою;

- з 01.01.2023 по 31.12.2023: 1 876 461,35 грн * 9% = 168 881,52 грн, де - 1 876 461,35 грн нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :10:565:0018, загальною площею 0,1351 га по вул. Героїв Сталінграда, 15 в м. Олександрії, 9% - орендна ставка;

- з 01.01.2024 по 31.03.2024: 1 972 880,31 грн * 9% * 3/12 = 44 389,81 грн, де - 1 972 880,31 грн нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :10:565:0018, загальною площею 0,1351 га по вул. Героїв Сталінграда, 15 в м. Олександрії, 9% - орендна ставка, 3/12 - 3 календарних місяці на які нараховувалася орендна плата за користування земельною ділянкою;

- з 01.01.2024 по 21.04.2024: 1 972 880,31 грн * 9% : 12 * 21/30 - 10 357,62 грн, де - 1 972 880,31 грн нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :10:565:0018, загальною площею 0,1351 га по вул. Героїв Сталінграда, 15 в м. Олександрії, 9% - орендна ставка, 21/30 - 21 календарний день, за які нараховувалася орендна плата за користування земельною ділянкою.

Таким чином, розмір безпідставно збережених коштів відповідачем у розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :10:565:0018, загальною площею 0,1351 га по АДРЕСА_1 , за період з 01.10.2022 до 21.04.2024 становить 259 722,80 грн (36 093,85 грн + 168 881,52 грн + 44 389,81 грн + 10 357,62 грн).

Згідно листа Головною Управління ДІІС у Кіровоградській області від 09.05.2024 № 3249/5/1 1-28-24-10-06 вбачається, що Фізичною особою-підприємцем Сібірцевим Андрієм Вікторовичем в податкових деклараціях по платі за землю задекларовані податкові зобов`язання за земельну ділянку за адресою: м. Олександрія, вул. Героїв Сталінграда, 15, площею 0,1351 га, кадастровий номер :10:565:0018 (за 2022-2024 роки) та нараховано орендну плату за ставкою 6 %. Задекларована сума податку за вказану земельну ділянку склала в 2022 - 96 279,14 грн, в 2023 - 110 721,01 грн, в 2024 - 116 367,70 грн.

Згідно розрахунку, загальна сума сплаченої орендної плати за період з 01.10.2022 по 21.04.2024 складає - 170 670,85 грн (2022 рік - 96 279,14 грн/12 * 3 = 24 069,79 грн, + 2023 рік - 110 721,01 грн + з 01.01.2024 по 31.03.2024 - 116 367,70 грн/12 х 3 = 29 091,93 грн, + з 01.04.2024 по 21.04.2024 - 116 367,70 грн/12 х 21/30 - 6 788,12 грн), яка підлягає виключенню з загальної суми розрахунку безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за вище зазначений період.

Отже, розмір безпідставно збережених відповідачем коштів у розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :10:565:0018, площею 0,1351 га, по вул. Героїв Сталінграда, 15 в м. Олександрії, за період з 01.10.2022 по 21.04.2024 становить 89 051,95 грн (259 722,80 грн - 170 670,85 грн = 89 051,95 грн).

Згідно з ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, на підставі повного, всебічного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів та встановивши усі обставини справи, враховуючи, що відповідач позовні вимоги не заперечив, факти, викладені в позовній заяві, не спростував, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно приписів ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача у даній справі.

Керуючись ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Сібірцева Андрія Вікторовича ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Олександрійської міської ради (28000, Кіровоградська область, м. Олександрія, пр. Соборний, 59; ) безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати в сумі 89 051,95 грн, а також судовий збір у розмірі 3 028,00 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень можна за його вебадресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення надіслати Олександрійській міській раді та Фізичній особі-підприємцю Сібірцеву Андрію Вікторовичу до електронних кабінетів у системі "Електронний суд".

Повне рішення складено 03.07.2024.

Суддя О.Л. Бестаченко