ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"01" липня 2024 р. Справа № 924/177/23

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Бучинська Г.Б.

судді Філіпова Т.Л.

судді Василишин А.Р.

секретар судового засідання Першко А.А.

представники сторін в судове засідання не з`явилися

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ТОВ "Техно-Смарт ЛТД" про ухвалення додаткової постанови у справі №924/177/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Техно-Смарт ЛТД"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гольдхофер Юкрейн"

про стягнення 2000802,17 грн заборгованості

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Гольдхофер Юкрейн"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Техно-Смарт ЛТД"

про стягнення 865939,36 грн збитків

ВСТАНОВИВ:

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 13 вересня 2023 року у справі №924/177/23 залишено без задоволення апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Техно-Смарт ЛТД" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 06 червня 2023 року у справі №924/177/23. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Гольдхофер Юкрейн" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 06 червня 2023 року у справі №924/177/23 задоволено частково.

Рішення Господарського суду Хмельницької області від 06 червня 2023 року у справі №924/177/23 в частині відмови у стягненні з Товариства з обмеженою відповідальністю "Техно-Смарт ЛТД" 212286,16 грн. скасовано. Прийнято нове рішення про задоволення позову в цій частині.

Викладено резолютивну частину рішення за результатами розгляду зустрічного прозову в наступній редакції:

"Зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Гольдхофер Юкрейн" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Техно-Смарт ЛТД" про стягнення 865939,36 грн збитків задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Техно-Смарт ЛТД" (Хмельницька область, м. Хмельницький, вул. Романа Шухевича, 6, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Гольдхофер Юкрейн" (Хмельницька область, м. Красилів, вул. Центральна, 16, ) 756997,16 грн збитків, 11354,96 грн судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції, 4776,43 грн. судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

У задоволенні решти зустрічних позовних вимог відмовити".

14 червня 2024 року через "Електронний суд" від ТОВ "Техно-Смарт ЛТД" надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, а саме заявник просить суд прийняти додаткову постанову у справі №924/177/23, якою зобов`язати ТОВ "Гольдхофер Юкрейн" передати на підставі акта приймання-передачі ТОВ "Техно-Смарт ЛТД" деталі (810055 Деталь Kupplungskopf та 810054 Деталь Kupplungskopf), які визначені у видатковій накладній (у переробку) №24, складеній між ТОВ "Техно-Смарт ЛТД" та ТОВ "Гольдхофер Юкрейн" 05 липня 2022 року, та були передані ТОВ "Техно-Смарт ЛТД" на користь ТОВ "Гольдхофер Юкрейн" згідно із акта надання послуг №501 від 27 грудня 2022 року, сформованого на виконання договору про виготовлення продукції з давальницької сировини №04/01-2021, укладеного мі ТОВ "Техно-Смарт ЛТД" та ТОВ "Гольдхофер Юкрейн" 04 січня 2021 року.

У заяві також міститься прохання про розгляд даної заяви без участі представника сторони ТОВ "Техно-Смарт ЛТД".

Листом №924/177/23/4165/24 від 19 червня 2024 року матеріали справи витребувано з Господарського суду Хмельницької області.

24 червня 2024 року матеріали справи №924/177/23 надійшли до апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 25 червня 2024 року у справі №924/177/23 призначено розгляд заяви ТОВ "Техно-Смарт ЛТД" про ухвалення додаткової постанови у справі №924/177/23 на 01 липня 2024 року об 10:45 год.

27 червня 2024 року від ТОВ "Гольдхофер Юкрейн" надійшла заява про долучення заперечень щодо винесення додаткової постанови у справі №924/177/23 за заявою ТОВ "Техно-Смарт ЛТД". Заявник також просить судове засідання проводити без участі представника.

У запереченнях ТОВ "Гольдхофер Юкрейн" просить суд відмовити у задоволенні заяви ТОВ "Техно-Смарт ЛТД" про винесення додаткової постанови та стягнути із ТОВ "Техно-Смарт ЛТД" на користь ТОВ "Гольдхофер Юкрей" витрати на професійну правничу допомогу у зв`язку із поданням та розглядом заяви ТОВ "Техно-Смарт ЛТД" про винесення додаткової постанови. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу надано акт приймання-передачі наданих послуг від 27 червня 2024 року на суму 5000 грн. та ордер серії ВХ №1072355 від 26 червня 2024 року.

В судове засідання 01 липня 2024 року представники сторін не з`явились, просили проводити розгляд заяви без їх участі.

Розглянувши заяву ТОВ "Техно-Смарт ЛТД" про ухвалення додаткової постанови колегія суддів зазначає наступне.

За приписами частин 1 - 4 статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Аналіз статті 244 ГПК України свідчить, що законодавець у наведеній нормі пов`язує можливість ухвалення у справі додаткового судового рішення саме з метою усунення такого недоліку, як невизначеність висновків суду щодо заявлених вимог у справі чи неповнота основного судового рішення, тобто невирішення заявлених вимог у справі або деяких питань, які необхідно було розв`язати в рішенні, постанові чи ухвалі.

Тлумачення частини п`ятої статті 244 ГПК України приводить до висновку про те, що за результатами розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення приймається додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення (висновок, викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 09 червня 2022 року у справі №904/1169/17).

Перелік підстав для ухвалення додаткового рішення, наведений в частині першій статті 244 ГПК України, є вичерпним і при порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в прийнятті додаткового рішення.

Отже, додатковим судовим рішенням за своєю природою є рішення, яким усуваються недоліки основного судового рішення, пов`язанні з його повнотою та невизначеністю висновків суду щодо заявлених вимог у справі. Таке рішення є невід`ємною частиною основного рішення у справі та не може змінювати його суті або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені судом під час розгляду справи (див. постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі №910/19565/17, від 15 листопада 2019 року у справі №910/15814/18, від 23 січня 2020 року у справі №910/20089/17, від 17 червня 2020 року у справі №904/12170/16).

Тобто процесуальний інститут додаткового рішення є засобом усунення невизначеності висновків суду щодо заявлених вимог та неповноти основного судового рішення, внаслідок яких суд не вирішив заявлені вимоги у справі чи не розв`язав окремі процесуальні питання, що стояли перед судом.

Суд не вправі під виглядом додаткового рішення змінити зміст рішення або розв`язати нові питання, що не досліджувалися при судовому розгляді. Додаткове рішення може бути ухвалене на підставі лише тих доказів, які були досліджені під час судового розгляду та лише за тими обставинами, які були предметом обговорення та оцінки судом при розгляді справи.

Тож додаткове судове рішення у справі є невід`ємною частиною основного рішення (його доповненням), однак за жодних умов воно не може виходити за межі заявлених вимог та бути використано шляхом підміни інституту позову як інструмент встановлення нових юридичних фактів чи вирішення питань, що не входили до предмету спору.

ТОВ "Техно-Смарт ЛТД" просить суд прийняти додаткову постанову у справі №924/177/23, якою зобов`язати ТОВ "Гольдхофер Юкрейн" передати на підставі акта приймання-передачі ТОВ "Техно-Смарт ЛТД" деталі (810055 Деталь Kupplungskopf та 810054 Деталь Kupplungskopf), які визначені у видатковій накладній (у переробку) №24, складеній між ТОВ "Техно-Смарт ЛТД" та ТОВ "Гольдхофер Юкрейн" 05 липня 2022 року, та були передані ТОВ "Техно-Смарт ЛТД" на користь ТОВ "Гольдхофер Юкрейн" згідно із акта надання послуг №501 від 27 грудня 2022 року, сформованого на виконання договору про виготовлення продукції з давальницької сировини №04/01-2021, укладеного мі ТОВ "Техно-Смарт ЛТД" та ТОВ "Гольдхофер Юкрейн" 04 січня 2021 року.

Заявник стверджує, що 04 жовтня 2023 року на виконання судових рішень у справі №924/177/23 між ТОВ "Техно-Смарт ЛТД" та ТОВ "Гольдхофер Юкрейн" укладено договір про зустрічне зарахування грошових зобов`язань, згідно з умов якого ТОВ "Техно-Смарт ЛТД" відшкодовано на користь ТОВ "Гольдхофер Юкрейн" грошові кошти, в тому числі, в розмірі 212286,16 грн., що становить повну вартість зіпсованих (бракованих) деталей, що передані виконавцем замовнику згідно із акта надання послуг №501 від 27 грудня 2022 року.

Колегія суддів зазначає, що ТОВ "Техно-Смарт ЛТД" правомірно посилається на те, що ухвалюючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, але має певну цінність, суд з урахуванням принципу диспозитивності, тобто за заявою заподіювача шкоди, одночасно повинен вирішити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду.

Однак з матеріалів справи вбачається, що ТОВ "Техно-Смарт ЛТД" не зверталося до суду з заявою про вирішення питання передачі йому майна, що має певну цінність, суд дане питання, з урахуванням принципу диспозитивності, не вирішував.

Вказане відповідає висновкам, викладених у постанові Верховного Суду від 13 травня 2019 року справа №369/2403/17ц (особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд).

Зазначений висновок суду не є перешкодою для вирішення питання про передачу відповідних деталей, які мають певну цінність після відшкодування їх вартості у подальшому, в тому числі шляхом звернення до суду

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що приймання-передачі деталей, які визначені у видатковій накладній (у переробку) №24 від 05 липня 2022 року є предметом спору у справі №924/2033/24 за позовом ТОВ "Техно-Смарт ЛТД" до ТОВ "Гольдхофер Юкрейн" про зобов`язання передати на підставі акта приймання-передачі спірних деталей.

Таким чином, викладені в заяві ТОВ "Техно-Смарт ЛТД" обставини не містять жодної з підстав, викладених у частині 1 статті 244 ГПК України, необхідних для ухвалення додаткового рішення, оскільки постанова Північно-західного апеляційного господарського суду від 13 вересня 2023 року у справі №924/177/23 була ухвалена стосовно усіх позовних вимог, серед яких була відсутня вимога зазначена заявником в заяві про ухвалення додаткового рішення.

Отже, з усіх встановлених статтею 244 ГПК України питань, судом було ухвалено рішення у даній справі.

Якщо заявник вважав, що була така невідповідність, то це могло бути підставою для касаційного оскарження рішення суду.

Таким чином, в даному випадку, у суду відсутні підстави для ухвалення додаткової постанови у справі №924/177/23.

Враховуючи вищевикладене, суд відмовляє у задоволенні заяви ТОВ "Техно-Смарт ЛТД" про ухвалення додаткової постанови у справі №924/177/23.

Щодо заяви ТОВ "Гольдхофер Юкрейн" про стягнення з ТОВ "Техно-Смарт ЛТД" витрат на професійну правничу допомогу при розгляді заяви про ухвалення додаткової постанови, суд зазначає наступне.

Згідно зі статтею 15 ГПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 ГПК України).

Згідно з пунктом 12 частини 3 статті 2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ "Гольдхофер Юкрейн" долучено до матеріалів справи акт приймання-передачі наданих послуг від 27 червня 2024 року на суму 5000 грн. та ордер серії ВХ №1072355 від 26 червня 2024 року.

Згідно з частиною 1 статті 232 ГПК України судовими рішеннями є ухвали, рішення, постанови, судові накази.

Відповідно до частин 2, 3 статті 232 ГПК України процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал. Розгляд справи по суті судом першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку закінчується прийняттям постанови (частина 4 статті 232 ГПК України).

Статтею 123 ГПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Частинами 1 3 статті 126 ГПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Статтею129 ГПК України визначений порядок розподілу судових витрат.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина 4 статті 129 ГПК України).

Приписами частини 3 статті 233 ГПК України передбачено, що суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

Загальні положення щодо розгляду справи по суті наведено у параграфі 1 гл. 6 розд. III ГПК України, зокрема у статті 194 цього Кодексу передбачено, що завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 237 ГПК України при ухваленні рішення суд вирішує, зокрема, питання про розподіл між сторонами судових витрат.

З аналізу наведених правових норм можна зробити висновок, що питання про стягнення (визначення, розподіл) судових витрат вирішується при вирішенні питання про закінчення судового провадження, тобто при закритті провадження у справі, залишенні позову без розгляду чи вирішенні спору по суті з ухваленням рішення суду.

Окремо питання про стягнення судових витрат вирішується у разі, якщо судом воно не вирішувалося при ухваленні відповідного судового рішення про закінчення розгляду справи.

Аналогічні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 18 листопада 2021 року у справі №910/4862/21

Отже, статтею 233 ГПК України обмежено можливість вирішення питання розподілу судових витрат у додатковому судовому рішенні ухваленням рішення за результатами розгляду справи по суті (подібний висновок міститься у постановах Верховного Суду від 31 жовтня 2019 року у справі №914/201/19, в ухвалі Верховного Суду від 22 грудня 2021 року у справі №903/834/20).

Також зміст статей 221 і 244 ГПК України свідчить про наявність правових підстав для ухвалення додаткового рішення у справі, зокрема, про судові витрати, саме після ухвалення судового рішення по суті позовних вимог (після розгляду по суті), якщо судом не вирішено питання про судові витрати (частина 1 статті 244 ГПК України).

В даному випадку предметом судового розгляду є заява ТОВ "Техно-Смарт ЛТД" про ухвалення додаткової постанови щодо повернення деталей, вартість яких була відшкодована.

З аналізу положень ГПК України вбачається, що предметом судового розгляду є заява, за результатами якої не здійснюється розгляд справи по суті, а тому відсутні підстави для покладення на ТОВ "Техно-Смарт ЛТД" витрат ТОВ "Гольдхофер Юкрейн" на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст. 232, 234, 235, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви ТОВ "Техно-Смарт ЛТД" про ухвалення додаткової постанови у справі №924/177/23.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена у строки та у порядку, встановленому статтями 255, 256 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Бучинська Г.Б.

Суддя Філіпова Т.Л.

Суддя Василишин А.Р.