ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

м. Київ

"05" липня 2024 р. Справа № 911/3678/23

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Еліта» про вжиття заходів забезпечення позову у справі № 911/3678/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Еліта»

до ОСОБА_1

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача:

1) ОСОБА_2 ;

2) Товариства з додатковою відповідальністю «Терезине»;

3) ОСОБА_3 ;

4) ОСОБА_4 ;

5) ОСОБА_5 ;

6) ОСОБА_6 ;

7) ОСОБА_7 ;

8) ОСОБА_8

про розірвання договору купівлі-продажу частки та витребування частки

Суддя Карпечкін Т.П.

Обставини справи:

У провадженні Господарського суд Київської області перебуває справа за позовом за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Еліта» (далі позивач) до ОСОБА_1 (далі відповідач), за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: 1) ОСОБА_2 ; 2) Товариства з додатковою відповідальністю «Терезине»; 3) ОСОБА_3 ; 4) ОСОБА_4 ; 5) ОСОБА_5 ; 6) ОСОБА_6 ; 7) ОСОБА_7 ; 8) ОСОБА_8 про розірвання договору купівлі-продажу частки та витребування частки.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 06.11.2023 року між позивачем, в якості продавця, та відповідачем, в якості покупця, було укладено договір купівлі-продажу частини частки статутного капіталу Товариства з додатковою відповідальністю «Терезине» із додатковою угодою від 24.11.2023 року (далі договір купівлі-продажу частки), відповідно до якого позивач продав у власність відповідачу частину частки статутного капіталу Товариства з додатковою відповідальністю «Терезине» в розмірі 0,5%, номінальною вартістю 160 000,00 грн., а відповідач прийняв вказану частку та зобов`язався сплатити позивачу її вартість в сумі 160 000,00 грн. в строк до 30.11.2023 року, однак свої зобов`язання своєчасно не виконав.

В ході розгляду спору у справі № 911/3678/23 позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю «Еліта» подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову у справі № 911/3678/23.

В обґрунтування необхідності вжиття наведених заходів забезпечення позову позивач зазначає, що йому стало відомо про намір відповідача продати належну йому частку статутного капіталу Товариства з додатковою відповідальністю «ТЕРЕЗИНЕ», витребування частини якої є предметом позову у даній справі, що призведе до зміни її власника та у випадку задоволення позову створить ситуацією невизначеності щодо нового покупця набутої частки, потенційно породить нові спірні відносини та зробить неможливим виконання судового рішення у цій справі.

Дослідивши викладені у заяві про забезпечення позову обставини та надані заявником докази, судом встановлено наступне.

Предметом позову у справі № 911/3678/23 є вимога про розірвання договору купівлі-продажу частки та витребування у ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛІТА» частки статутного капіталу Товариства з додатковою відповідальністю «ТЕРЕЗИНЕ», що становить 0,5%, номінальною вартістю 160 000,00 грн., з усіма правами та обов`язками, що належать йому, як учаснику Товариства з додатковою відповідальністю «ТЕРЕЗИНЕ».

Як зазначає заявник, 20.06.2024 року на адресу ТОВ «ЕЛІТА» надійшов лист-повідомлення від ОСОБА_1 (відповідача) про намір продати належну йому частку статутного капіталу Товариства з додатковою відповідальністю «ТЕРЕЗИНЕ», що становить всього 0,8%, номінальною вартістю 260 000,00 грн., з усіма правами та обов`язками, що належать йому, як учаснику Товариства з додатковою відповідальністю «ТЕРЕЗИНЕ».

Судом досліджено та встановлено, що загальний розмір належної ОСОБА_1 частки статутного капіталу ТДВ «ТЕРЕЗИНЕ», яку він має намір продати, складає 0,8% частки статутного капіталу ТДВ «ТЕРЕЗИНЕ» номінальною вартістю 260 000,00 грн., і до складу такої частки входить частка в розмірі 0,5% номінальною вартістю 160 000,00 грн., яка є предметом спору у справі № 911/3678/23.

Звертаючись до суду з заявою про вжиття заходів забезпечення позову, заявник (позивач) просить суд в якості заходів забезпечення позову: заборонити державним реєстраторам будь-яких органів (місцевого самоврядування, виконавчих комітетів, місцевих державних адміністрацій, акредитованих підприємств Міністерства юстиції України), а також нотаріусам, та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, іншим суб`єктам державної реєстрації в розумінні Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань», які мають відповідні повноваження щодо внесення будь-яких відомостей та/або змін з будь-яких питань до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань приймати рішення про державну реєстрацію змін, здійснювати державну реєстрацію змін, здійснювати та (або) проводити реєстраційні дій, скасовувати реєстраційні дії та/або записи, вносити до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань записи, що стосуються зміни складу засновників (учасників) або зміни відомостей про засновників (учасників) Товариства з додатковою відповідальністю «ТЕРЕЗИНЕ», .

Тобто, з огляду на обрані заявником заходи забезпечення позову, такі заходи стосуються не встановлення тимчасових обмежень розпорядження саме спірною часткою, а встановлення обмежень в цілому щодо прийняття рішень про державну реєстрацію змін, здійснення державної реєстрації змін, здійснення та (або) проведення реєстраційних дій, скасування реєстраційних дій та/або записів, внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань записів, що стосуються зміни складу засновників (учасників) або зміни відомостей про засновників (учасників) Товариства з додатковою відповідальністю «ТЕРЕЗИНЕ».

При цьому, відповідні заборони не конкретизовані саме пов`язаністю зі спірною часткою, передбачають встановлення обмежень щодо всіх можливих реєстраційних дій щодо Товариства з додатковою відповідальністю «ТЕРЕЗИНЕ», що стосуються зміни складу засновників (учасників) або зміни відомостей про засновників (учасників) Товариства з додатковою відповідальністю «ТЕРЕЗИНЕ», що може зачіпати права та інтереси інших учасників Товариства, які не мають відношення до спору у справі та може стосуватись правовідносин, які не є предметом позову.

Крім того, предметом спору у справі є частка в розмірі 0,5% статутного капіталу, вартістю 160 000,00 грн., яка є лише частиною належної відповідачу частки, яку він висловив намір продати (в розмірі 0,8% вартістю 260 000,00 грн.). Тобто решта 0,3% частки, яку має намір продати відповідач, не є спірною і встановлення обмежень без визначення розміру спірної частки, які будуть поширюватись і на решту 0,3 % частки, не може вважатись правомірним і не стосується предмету позову.

Процесуальні підстави для застосування заходів забезпечення позову визначає ст.136 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якої господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Як визначено ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України, позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Також, ч.ч. 4, 5 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Не допускається забезпечення позову у спорах, що виникають з корпоративних відносин, шляхом заборони, зокрема, здійснювати органам державної влади, органам місцевого самоврядування, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб покладені на них згідно із законодавством владні повноваження, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, вчиняти конкретні дії, що прямо стосуються предмета спору.

Частиною 10 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України визначено, що заходи забезпечення позову не повинні порушувати прав інших акціонерів (учасників) господарського товариства. Зокрема, заборона вчиняти дії має стосуватися лише акцій або корпоративних прав, безпосередньо пов`язаних з предметом спору.

З огляду на наведені норми процесуального законодавства, заходи забезпечення позову застосовуються господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Однак, як встановлено судом, наведений позивачем захід забезпечення позову суперечить ч.ч. 4, 5, 10 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України, оскільки обраний заявником захід забезпечення позову, не є співмірним із заявленими позивачем вимогами; виходить за межі необхідних в даному випадку обмежень, достатніх для забезпечення позову; передбачає встановлення заборон органам державної влади, органам місцевого самоврядування, здійснювати покладені на них згідно із законодавством владні повноваження, оскільки не обмежений конкретними рішеннями та діями, що прямо стосуються предмета спору, у зв`язку з чим, відповідні заборони зачіпають права інших акціонерів (учасників) господарського товариства.

Статтею 9 Конституції України регламентовано, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 18.11.2010 у справі «Мушта проти України» суд зазначив, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення.

Окрім того, у справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі.

Оцінивши доводи заявника та надані ним докази щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника стосовно забезпечення позову, наявності зв`язку між заявленими заходами до забезпечення позову і предметом позовних вимог, зважаючи на необхідність забезпечення збалансованості інтересів сторін, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Еліта» про вжиття заходів забезпечення позову у справі № 911/3678/23.

Згідно з ч. ч. 5, 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Згідно з п. 8 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Таким чином, відсутні підстави для задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Еліта» про вжиття заходів забезпечення позову у справі № 911/3678/23.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Еліта» про вжиття заходів забезпечення позову у справі № 911/3678/23.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена в порядку і строк встановлені, ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Т.П. Карпечкін