РІШЕННЯ

Іменем України

20 червня 2024 року м. Чернігів справа № 927/300/24

Господарський суд Чернігівської області у складі судді А.С. Сидоренка, за участю секретаря судового засідання Солончевої О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження матеріали позовної заяви

за позовом Комунального підприємства "АТП-2528" Чернігівської міської ради (код 03358216), 14034, м. Чернігів, проспект Михайла Грушевського, 173 () Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Північний офіс Державної аудиторської служби України 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 18 (код 40479560)
до Соколової Ірини Василівни (РНОКПП НОМЕР_1 ) АДРЕСА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1 )
про стягнення 7 994 131 грн 81 коп.

за участі представників учасників справи:

від позивача: Мороз М.М. - адвокат (ордер СВ № 1086767 від 29.04.2024)

від відповідача: Коленченко О.О. - адвокат (ордер СВ № 1086696 від 29.04.2024)

від третьої особи: Мойсієнко Н.О. (в порядку самопредставництва)

ВСТАНОВИВ:

28 березня 2024 року через систему "Електронний суд" до Господарського суду Чернігівської області надійшла позовна заява Комунального підприємства "АТП-2528" Чернігівської міської ради до фізичної особи-підприємця Соколової Ірини Василівни про відшкодування збитків в загальному розмірі 7 994 131,81 грн, з яких 6 328 800,00 грн - збитки, завдані внаслідок невиконання відповідачем умов укладеного між сторонами Договору № 23/06/21 від 23.06.2021 щодо надання передбачених ним послуг, та 1 665 331,81 грн - збитки, завдані внаслідок безпідставного списання дизельного палива у кількості 40 780 літрів, використаного технікою надавача послуг за вказаним Договором.

Нормативно-правовим обґрунтуванням заявлених позовних вимог позивач визначив ст. 224 - 226 Господарського кодексу України.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 02.04.2024 постановлено:

позовну заяву Комунального підприємства "АТП-2528" Чернігівської міської ради про стягнення 7 994 131 грн 81 коп. залишити без руху;

зобов`язати Комунальне підприємство "АТП-2528" Чернігівської міської ради протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху подати до господарського суду разом із заявою про усунення недоліків:

позовну заяву, оформлену з додержанням вимог, передбачених ст. 162 Господарського процесуального кодексу України;

докази направлення копії заяви про усунення недоліків та копій належно оформленої позовної заяви та доданих до неї документів відповідачу;

роз`яснити Комунальному підприємству "АТП-2528" Чернігівської міської ради, що в разі неусунення всіх недоліків заяви у строк, встановлений судом, позовна заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала суду від 02.04.2024 направлена позивачу до його електронного кабінету в підсистемі Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи "Електронний суд" та згідно довідки про доставку електронного листа, роздрукованої з комп`ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду", доставлена до електронного кабінету 02.04.2024 18:19.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення є, зокрема день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Враховуючи вищенаведені положення ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду від 02.04.2024 є такою, що отримана позивачем 03.04.2024.

04.04.2024, у встановлений судом процесуальний строк, з метою усунення виявлених недоліків, позивачем до Господарського суду Чернігівської області подані запитувані докази.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 09.04.2024 постановлено:

прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі;

здійснювати розгляд позовної заяви за правилами загального позовного провадження;

залучити Північний офіс Державної аудиторської служби України до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача;

призначити розгляд позовної заяви в підготовчому засіданні на 30 квітня 2024 року;

встановити процесуальний строк для подання відповідачем відзиву на позовну заяву - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали;

встановити процесуальний строк для подання третьою особою письмових пояснень щодо позову - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали.

24.04.2024 від третьої особи надійшло пояснення на позовну заяву.

29.04.2024 від відповідача надійшла заява про продовження строку на подання відзиву на позовну заяву.

30.04.2024 від позивача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

В підготовчому засіданні 30.04.2024 суд постановив протокольну ухвалу про задоволення заяви відповідача про продовження процесуального строку на подання відзиву на позовну заяву до 06.05.2024 включно.

06.05.2024 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечував та зазначив, що ФОП Соколовою І.В. виконані свої зобов`язання згідно укладеного між сторонами договору.

10.05.2024 від позивача надійшла відповідь на відзив в якій він підтримав заявлений позов.

15.05.2024 від відповідача надійшло заперечення на відповідь на відзив.

Разом з відзивом на позовну заяву відповідачем до Господарського суду Чернігівської області були подані нотаріально посвідчені заяви свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

На думку відповідача, вказані фізичні особи могли би підтвердити факт виконання ними спірних робіт.

В подальшому, а саме 28.05.2024 через систему "Електронний суд" до Господарського суду Чернігівської області надійшло клопотання від 27.05.2024 відповідача (надалі - Клопотання), яким останній просить поновити встановлений законом процесуальний строк на подання заяв свідків, а також виключити з числа доказів заяви свідків, подані разом з відзивом на позовну заяву. Додатком до Клопотання є заяви свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Клопотання в частині поновлення процесуального строку обумовлено тим, що заяви свідків, подані разом з відзивом на позовну заяву, за своїм змістом не відповідали вимогам, встановленим ч. 2 ст. 88 Господарського процесуального кодексу України, оскільки не містили підтвердження свідків про обізнаність із змістом закону щодо кримінальної відповідальності за надання неправдивих показань та про готовність з`явитися до суду за його викликом для підтвердження своїх свідчень; як наслідок - виникла необхідність усунення виявлених неточностей заяв, що потребувало додаткового часу та унеможливило їх подання до суду у встановлений законом процесуальний строк (належним чином оформлені заяви свідків отримані повноважним представником відповідача - адвокатом Коленченком О.О. 27.05.2024).

При цьому, відповідач переконаний, що показання свідків мають значення для об`єктивного та всебічного з`ясування всіх обставин справи та ухвалення судом законного та обґрунтованого рішення.

Заслухавши пояснення повноважного представника відповідача, суд дійшов висновку про можливість задоволення Клопотання в частині поновлення встановленого законом процесуального строку на подання доказів (заяв свідків).

Клопотання в частині виключення з числа доказів заяв свідків, поданих відповідачем разом з відзивом на позовну заяву, залишається судом без задоволення, оскільки звертаючись з ним відповідач не довів наявність підстав передбачених ч. 11 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України для здійснення відповідної процесуальної дії.

Ухвалою від 28.05.2024 суд закрив підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 10 червня 2024 року о 11:00.

07.06.2024 від відповідача надійшло клопотання про долучення оригіналів документів.

07.06.2024 від відповідача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи більш якісних копій документів, які вже містяться в матеріалах справи та доказів перерахування відповідачем гонорару адвокату в розмірі 16000грн.

В судовому засіданні 10.06.2024 представник відповідача заявив усне клопотання про поновлення строку на подання доказів, а саме доказів перерахування гонорару адвокату. Суд задовольнив усне клопотання представника відповідача та постановив ухвалу про поновлення відповідачу строку на подання доказів перерахування гонорару адвокату.

В судовому засіданні 10.06.2024 суд оголосив перерву до 20.06.2024.

В судовому засіданні 20.06.2024, на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд ВСТАНОВИВ:

Соколова Ірина Василівна була зареєстрована в якості суб`єкта господарювання 01.06.2021, про що у Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань внесені відомості за № 000012889. Одним із видів економічної діяльності відповідача є збирання безпечних відходів; оброблення та видалення безпечних відходів; вантажний автомобільний транспорт; інша діяльність щодо поводження з відходами.

28.08.2023 була проведена державна реєстрація припинення підприємницької діяльності ФОП Соколової І.В. за власним рішенням.

На підставі рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 17.03.2016 року № 105 «Про визначення виконавця послуг зі знешкодження твердих побутових відходів на території міста Чернігова», комунальне підприємство "АТП-2528" Чернігівської міської ради після передачі йому у технічне обслуговування полігону ТПВ мало вживати відповідних заходів для своєчасного, починаючи з 1 квітня 2016 року, забезпечення розміщення відходів на полігоні твердих побутових відходів відповідно до технологічних та санітарних норм.

30.03.2016 між Управлінням ЖКГ Чернігівської міської ради (Замовник) та Комунальним підприємством «АТП-2528» (Виконавець) укладено Договір № 17 на здійснення технічного обслуговування полігону твердих побутових відходів та ставків-накопичувачів рідких промислових відходів (с. Масани), відповідно до умов якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання протягом дії договору здійснювати технічне обслуговування полігону твердих побутових відходів та ставків-накопичувачів рідких промислових відходів (с. Масани).

Відповідно до п.2.1 Договору №17 Замовник зобов`язаний згідно рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 17.03.2016 №105 передати Виконавцю на технічне обслуговування полігон твердих побутових відходів, ставки-накопичувачі рідких промислових відходів, а також передати в господарське відання господарсько-побутове приміщення, дезбар`єр та вагову для здійснення належної експлуатації полігону твердих побутових відходів.

Виконавець відповідно до п.3.1 Договору № 17 зобов`язаний забезпечити здійснення належної експлуатації полігону твердих побутових відходів та ставків накопичувачів рідких промислових відходів відповідно до вимог чинного законодавства України та Правил експлуатації полігонів побутових відходів, затверджених Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України 01.12.2010 №435.

За потреби виконавець зобов`язаний залучити інших суб`єктів господарювання до виконання зобов`язань по предмету цього договору на умовах, визначених законодавством України та за попереднім письмовим погодженням із замовником (п.3.6 Договору №17).

23.06.2021 між фізичною особою-підприємцем Соколовою Іриною Василівною (Виконавець) та Комунальним підприємством «АТП-2528» (Замовник) укладено договір №23/06/21, відповідно до умов якого виконавець зобов`язується надати послуги: ДК 021:2015: код 45520000-8 Прокат обладнання з оператором для виконання земляних робіт (Послуги ущільнювача відходів (бульдозера) з оператором), а замовник зобов`язується прийняти ці послуги та оплатити їх.

Надання послуг ущільнювача відходів (бульдозера) SHANTUI SD16 з оператором на міському полігоні ТПВ (с.Масани, Чернігівській район) (п.1.3 Договору №23/06/21).

Згідно п.2.1 Договору №23/06/21 оплата послуг за одну робочу годину ущільнювача відходів (бульдозера) на момент укладання договору становить 2700грн без ПДВ. Щомісячний обсяг послуг на момент укладення договору сторони встановили у кількості не менше 96 годин, вартість яких на момент укладення договору становить 259200грн.

Відповідно до п.3.7 Договору №23/06/21 замовник має право залучити до роботи на ущільнювачі власних або працівників інших суб`єктів господарювання, які мають відповідну фахову підготовку та досвід роботи на подібній техніці, пройшли необхідне навчання і мають відповідне посвідчення.

Згідно п.5.1 Договору №23/06/21, в редакції Додаткової угоди №3 від 19.12.2022, договір діє до 31.12.2023.

На виконання умов Договору №23/06/21 виконавець надав, а замовник прийняв послуги ущільнювача відходів (бульдозера) SHANTUI SD16 з оператором на міському полігоні ТПВ (с. Масани, Чернігівський район) за період з квітня 2021 по червень 2023 на загальну суму 6328800,00 грн. На підтвердження даного факту позивачем до матеріалів справи додано копії Актів здачі-приймання наданих послуг (а.с.15-29 Т.1).

Крім того, до матеріалів справи додано копії Актів, складених комісійно, про те, що згідно маршрутних листів по договору №23/06/21 було використано технікою надавача послуг дизельне паливо у кількості 40780,00 л на суму 1665331,81 грн (а.с.6-14 Т.1).

Управлінням Північного офісу Держаудитслужби в Чернігівській області було проведено планову ревізію фінансово-господарської діяльності комунального підприємства «АТП-2528» Чернігівської міської ради, за результатами якої складено Акт №15-30/06 від 08.12.2023.

Так, у вказаному Акті ревізії зазначено, що згідно з даними записів оборотно-сальдових відомостей по рахунку 631 та доданих до них актів здачі-приймання наданих послуг, по рахунку 311 встановлено, що щомісяця впродовж періоду, що підлягав ревізії, Підприємством, як замовником, проводилася оплата за послуги з ущільнення відходів на міському полігоні твердих побутових відходів (далі - ТПВ), яке розташоване у с. Масани, Чернігівського району, виконавцями яких були фізичні особи - підприємці, зареєстрованими за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- ФОП Колупаєва В.В. (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) - надавались послуги ущільнювача відходів компактором SHANTUI SR28MR-3 з оператором;

- ФОП Соколова І.В. (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) - надавались послуги ущільнювача відходів бульдозером SHANTUI SD16 з оператором.

Згідно з даними актів здачі - приймання наданих послуг, такі послуги надавалися ФОП Колупаєвою В.В. згідно договору від 03.08.2020 03/08/2020, ФОП Соколовою І.В. згідно договору від 23.06.2021 23/06/2021. Договори з вищезазначених послуг, на які є посилання в актах здачі-приймання послуг, до ревізії не надані.

Разом з тим, в ході проведення ревізії встановлено, що згідно з записами в Актах здачі-приймання наданих послуг з ущільнення відходів надано таких слуг:

- ФОП Колупаєвою В.В. згідно з договором від 03.08.2020 03/08/2020 надавались послуги ущільнювача відходів (компактор) SHANTUI SR28MR-3 з оператором на загальну суму 6 756 750,00 грн, в т.ч. за період з 01.04.2021 по 31.12.2021 року на суму 2 252 250,0 грн, за 2022 рік на суму 3003000,00 грн, за І півріччя 2023 року на суму 1 501 500,00 грн;

- ФОП Соколовою І.В. згідно з договором від 23.06.2021 23/06/2021 надавались послуги з ущільнювача відходів (бульдозера) SHANTUI SD16 з оператором на загальну суму 6 328 800,00 грн, в т.ч. за період з 01.04.2021 по 31.12.2021 року на суму 1 663 200,00 грн, за 2022 рік на суму 3 110 400, 00 грн, І півріччя 2023 року на суму 1 555 200,00 грн.

Таким чином, за період проведення ревізії вартість таких послуг становить 13 085 550,00 грн, з яких за квітень-грудень 2021 - 3915450,00 грн, за 2022 рік - 6113400,00 грн, з 01.01.2023 по 30.06.2023 - 3056700,00 грн.

Перерахування коштів на рахунки суб`єктів господарювання здійснювалось щомісяця впродовж квітня 2021 - червня 2023 року з відображенням у призначеннях платежу «за послуги ущільнювача відходів» шляхом перерахування коштів на рахунок ФОП Соколової І.В. в загальній сумі 6328800,0 грн (в тому числі по рокам: за період квітень - грудень 2021 року в сумі 1 663 200,0 грн, за 2022 рік в сумі 3 110 400,0 грн, за І півріччя 2023 року в сумі 1 555 200,0 грн), ФОП Колупаєвій В.В. в сумі 6 756 750,0 грн (в тому числі по рокам: квітень - грудень 2021 року - 2 252 250,0 грн, за 2022 рік в сумі 3 003 000 0 грн, за І півріччя 2023 року в сумі 1 501 500,0 грн).

Проведеними ревізійними діями встановлено:

- будь-які транспортні засоби, (в тому числі ущільнювач відходів (компактор) SHANTUI SR28MR-3, ущільнювач відходів (бульдозер) SHANTUI SD16, за ФОП Соколовою 1.В. та ФОП Колупаєвою В.В. не зареєстровані, що підтверджує їх фактичну відсутність;

- фізичні особи, які перебувають у трудових відносинах (в тому числі за цивільно-правовими договорами) з ФОП Колупаєва В. В. та ФОП Соколова І. В. не зареєстровані, що підтверджує неможливість проведення таких послуг;

- відсутність (ненадання) договорів про надання послуг, унеможливлює здійснення дослідження їх умов виконання, проте враховуючи щомісячні обсяги операцій з оплати послуг ущільнення, такі операції щомісячно перевищували 200 тисяч гривень та складали щомісячно 250250,00 грн по ФОП Колупаєва В.В. та 259200,0 грн по ФОП Соколова І.В., що свідчить про їх здійснення без проведення процедур закупівель, передбачених Законом України № 922-VIII.

- відповідно до Статуту Підприємства, рішення про замовлення Підприємством послуг вартістю, що перевищує 2 500 000,00 гривень, окрім майна, що купується, а також надання послуг (замовлення надання послуг) за результатами проведення процедур закупівель, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі», приймає виконавчий комітет Чернігівської міської ради. Будь-які документи, що свідчать про прийняття рішення Виконавчим комітетом Чернігівської міської ради про замовлення таких послуг, до ревізії не надано, при тому що загальна вартість таких послуг по кожному договору у 2022 році склала: 3 110 400,0 грн (ФОП Соколова), та 3 003 00,0 грн ( ФОП Колупаєва).

Крім того, ревізією встановлено, що впродовж квітня 2021 - червня 2023 року Підприємством здійснювалося списання дизельного палива на роботу ущільнювача відходів (бульдозера) SHANTUI SD16 та (компактора) SHANTUI SR28MR-3 під час надання послуг з ущільнення полігону, які згідно актів надання послуг здійснювалися ФОП Колупаєвою В.В. та ФОП Соколовою І.В відповідно до договорів від 03.08.2020 № 03/08/20, від 23.06.2021 №23/06/21.

Проте, враховуючи, що ревізійними діями не підтверджено факт надання послуг з ущільнення відходів на полігоні (наявність та використання ФОП Колупаєвою В.В. та ФОП Соколовою Г.В., техніки - ущільнювача відходів (бульдозера) SHANTUI SD1 та (компактора) SHANTUI SR28MR-3, а також відсутність фізичних осіб, які перебувають у трудових відносинах з ФОП Колупаєвою В.В. та ФОП Соколовою І.В.), не надано технічні характеристики ущільнювачів відходів, норми списання пального на їх роботу, як наслідок, безпідставно списано дизельне паливо - в кількості 116210 л на загальну суму 4 567 806,00 грн, (в т. ч. за період з 01.04.2021 по 31.12.2021 - 34680 л на суму 812529,90 грн, за 2022 рік - 54340 л на суму - 2419425 грн, з 01.01.2023 по 30.06.2023 - 27190 л на суму 1335850,00 грн), що призвело до матеріальної шкоди (збитків) Підприємства та є порушенням пункту 1 статті 9 Закону № 996. Будь-які документи, що обґрунтовують списання ПММ на техніку сторонніх юридичних осіб до ревізії не надано.

Відповідно до вимоги Управління Північного офісу Держаудитслужби в Чернігівській області від 23.01.2024 року № 262515-14/317-2024, складеної на підставі акту ревізії фінансово-господарської діяльності КП «АТП-2528» Чернігівської міської ради від 08.12.2023 року № 15-30/06 за період з 01.04.2021 року по 30.06.2023 року, орган фінансового контролю вимагав:

- забезпечити відшкодування на користь підприємства безпідставно здійснені витрати на оплату ФОП Соколовій І.В. та ФОП Колупаєвій В.В. за послуги ущільнювача відходів з оператором на міському полігоні, які фактично не надавались у сумі 13085550 грн, у тому числі відповідно до норм статей 216-229 ГК України, статей 22, 610-625 ЦК України.

- забезпечити відшкодування на користь підприємства здійснені витрати внаслідок безпідставного списання дизельного палива на роботу техніки на полігоні, яка фактично не проводилась на суму 4567806,00 грн, у тому числі відповідно до норм статей 224-226 ГК України, статей 22,610-325 ЦК України.

Позивач у поданій позовні заяві просить стягнути з фізичної особи-підприємця Соколової Ірини Василівни збитки в загальному розмірі 7 994 131,81 грн, з яких 6 328 800,00 грн - збитки, завдані внаслідок невиконання відповідачем умов укладеного між сторонами Договору № 23/06/21 від 23.06.2021 щодо надання передбачених ним послуг, та 1 665 331,81 грн - збитки, завдані внаслідок безпідставного списання дизельного палива у кількості 40 780 літрів, використаного технікою надавача послуг за вказаним Договором.

У відповідності до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Так, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 ст. 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ч.1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ст.902 Цивільного кодексу України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Відповідно до ст.903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.1, 2 ст.193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За змістом ч. 1, 2 ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Визначення поняття збитків наведено також у ч. 2 ст. 224 Господарського кодексу України, відповідно до якої під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також неодержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом (ч. 1 ст. 225 ГК України).

Згідно з частиною 3 статті 225 Господарського кодексу України при визначенні розміру збитків, якщо інше не передбачено законом або договором, враховуються ціни, що існували за місцем виконання зобов`язання на день задоволення боржником у добровільному порядку вимоги сторони, яка зазнала збитків, а у разі якщо вимогу не задоволено у добровільному порядку, на день подання до суду відповідного позову про стягнення збитків.

Статтею 226 Господарського кодексу України передбачено, що учасник господарських відносин, який вчинив господарське правопорушення, зобов`язаний вжити необхідних заходів щодо запобігання збиткам у господарській сфері інших учасників господарських відносин або щодо зменшення їх розміру, а у разі якщо збитків завдано іншим суб`єктам, - зобов`язаний відшкодувати на вимогу цих суб`єктів збитки у добровільному порядку в повному обсязі, якщо законом або договором сторін не передбачено відшкодування збитків в іншому обсязі.

Сторона, яка порушила своє зобов`язання або напевно знає, що порушить його при настанні строку виконання, повинна невідкладно повідомити про це другу сторону. У протилежному випадку ця сторона позбавляється права посилатися на невжиття другою стороною заходів щодо запобігання збиткам та вимагати відповідного зменшення розміру збитків.

Сторона господарського зобов`язання позбавляється права на відшкодування збитків у разі якщо вона була своєчасно попереджена другою стороною про можливе невиконання нею зобов`язання і могла запобігти виникненню збитків своїми діями, але не зробила цього, крім випадків, якщо законом або договором не передбачено інше.

Не підлягають відшкодуванню збитки, завдані правомірною відмовою зобов`язаної сторони від подальшого виконання зобов`язання.

Тобто, виходячи з системного аналізу правових норм, збитки як категорія цивільно-правової відповідальності являють собою ті негативні наслідки, що виникають у кредитора як невідворотний результат порушення боржником свого зобов`язання.

Отже збитки це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони, що обмежує її інтереси як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також не одержаних кредитором доходів, які б він одержав, якби зобов`язання було виконано боржником (аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 920/715/17).

Для застосування такої міри відповідальності як відшкодування збитків необхідною є наявність усіх чотирьох загальних умов відповідальності, а саме: протиправна поведінка (дії чи бездіяльності); наявність збитків (документально доведеного їх розміру); наявність причинного зв`язку між збитками і їх розміром, що виникли у кредитора, та порушенням зобов`язання, де збитки є наслідком, а невиконання зобов`язання причиною; вина боржника. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Під шкодою (збитками) розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого у результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо).

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.

При цьому, саме на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. У свою чергу відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 14.02.2018 у справі №910/6657/16, від 07.02.2018 у справі №917/1651/16, від 17.12.2019 у справі №915/1456/15.

Відповідно до частини 2 статті 623 Цивільного кодексу України розмір збитків завданих порушенням зобов`язання, повинен бути реальним та доведеним позивачем.

Позивач на підтвердження понесених збитків в сумі 7994131,81 грн посилається на складений Управлінням Північного офісу Держаудитслужби в Чернігівській області Акт ревізії фінансово-господарської діяльності комунального підприємства «АТП-2528» Чернігівської міської ради №1530/06 від 08.12.2023, яким встановлено, що роботи, передбачені договором №23/06/2021 від 23.06.2021 фактично не проводились і КП «АТП-2528» здійснило оплату послуг, які фактично не надавались.

Проте суд, не може погодитись з даними твердженнями позивача, виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи, зокрема Договір №23/06/21 від 23.06.2021, підписаний фізичною особою - підприємцем Соколовою Іриною Василівною та Комунальним підприємством «АТП-2528», Акти здачі-приймання наданих послуг, підписані фізичною особою-підприємцем Соколовою Іриною Василівною та Комунальним підприємством «АТП-2528» (а.с.15-29 Т.1), Акти використання дизельного пального (а.с.6-14 Т.1), між позивачем та відповідачем існували договірні відносини щодо надання послуг ущільнювача відходів (бульдозера) SHANTUI SD16 з оператором на міському полігоні ТПВ (с. Масани, Чернігівський район) за період з квітня 2021 по червень 2023.

Також в матеріалах справи наявні:

- Договір №120 про надання платних послуг від 22.06.2021, який укладений між фізичною особо-підприємцем Соколовою І.В. (замовник) та Комунальним підприємством «Виробниче об`єднання житлово-комунального господарства» Дніпровської районної ради Дніпропетровської області (виконавець), згідно умов якого виконавець зобов`язується надати за дорученням замовника та у відповідності до умов договору ДК 021:2015 код 4552000-8 Прокат обладнання з оператором для виконання земельних робіт (Послуги бульдозера з оператором), а замовник зобов`язується прийняти ці послуги та оплатити їх. Бульдозер реєстраційний номер НОМЕР_3 , марка SHANTUI SD16, рік випуску 2017 (а.с.203-206 Т.3).

- Акти приймання-передачі робіт (послуг) підписані між фізичною особою-підприємцем Соколовою І.В. (замовник) та Комунальним підприємством «Виробниче об`єднання житлово-комунального господарства» Дніпровської районної ради за період червень 2021 року - листопад 2023 року (а.с.207-216 Т.3)

- Договір про надання платних послуг від 05.12.2022, який укладений між фізичною особо-підприємцем Соколовою І.В. (замовник) та Комунальним підприємством «Царичанське виробниче об`єднання житлово-комунального господарства» Царичанської селищної ради (виконавець), згідно умов якого виконавець зобов`язується надати за дорученням замовника та у відповідності до умов договору ДК 021:2015 код 4552000-8 Прокат обладнання з оператором для виконання земельних робіт (Послуги бульдозера з оператором), а замовник зобов`язується прийняти ці послуги та оплатити їх. Бульдозер реєстраційний номер НОМЕР_3 , марка SHANTUI SD16, рік випуску 2017 (а.с.216-221 Т.3).

- Акти приймання-передачі робіт (послуг) підписані між фізичною особою-підприємцем Соколовою І.В. (замовник) та Комунальним підприємством «Царичанське виробниче об`єднання житлово-комунального господарства» Царичанської селищної ради за період грудень 2022 року - січень 2023 року.

- Подорожні листи вантажного автомобіля за період з липень 2021 по грудень 2022 року, які свідчать про використання Бульдозера (реєстраційний номер НОМЕР_3 ) марка SHANTUI SD16 у вказаний період (водій ОСОБА_3 ) та фіскальні чеки, які свідчать про оплати дизельного пального (а.с.29-250 Т.2, 1-159 Т.3)

- Нотаріально засвідчені Заяви свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на підтвердження, що вони були операторами Бульдозера марка SHANTUI SD16 на території міського полігону твердих побутових відходів у м.Чернігів за договорами укладеними з ФОП Соколовою І.В. (а.с.198-200 Т.3).

Тобто в період з квітня 2021 по червень 2023 року відповідачем були надані позивачу послуги згідно умов договору №23/06/21 від 23.06.2021 і у суду немає підстав вважати, що вказаний договір фактично не виконувався і грошові кошти в сумі 7 994 131,81 грн були безпідставно перераховані позивачем на рахунок відповідача.

Суд звертає увагу на те, що у матеріалах справи відсутні будь-які письмові претензії і зауваження позивача щодо обсягів, строків та якості наданих відповідачем послуг, а також докази порушення відповідачем договірних зобов`язань при виконанні Договору №23/06/21 від 23.06.2021.

Судом встановлено відсутність протиправної поведінки відповідача та завданих реальних збитків позивачу, як елементів складу цивільного правопорушення, а у разі відсутності хоча б одного з цих елементів, цивільно-правова відповідальність не настає.

Відповідно до частин 3 - 4 статті 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Верховний Суд неодноразово наголошував щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, це й принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.

Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Реалізація принципу змагальності сторін в процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, в тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час вирішення судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, якими суд має керуватися при вирішенні справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою.

17.10.2019 набув чинності Закон України № 132-IX від 20.09.2019 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні", яким було, зокрема внесено зміни до ГПК України і змінено назву статті 79 Господарського процесуального кодексу України з "Достатність доказів" на нову - "Вірогідність доказів" та викладено її у новій редакції, фактично впровадивши в господарський процес стандарт доказування "вірогідності доказів".

Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Зазначений підхід узгоджується з судовою практикою ЄСПЛ, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Відповідно до статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша). Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно зі статтею 77 вказаного кодексу обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина перша).

Допустимість доказів має загальний і спеціальний характер. Загальний характер полягає в тому, що незалежно від категорії справ слід дотримуватися вимоги щодо отримання інформації з визначених законом засобів доказування з додержанням порядку збирання, подання і дослідження доказів. Спеціальний характер полягає в обов`язковості певних засобів доказування для окремих категорій справ чи заборона використання деяких з них для підтвердження конкретних обставин справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Шабельник проти України" (заява № 16404/03) від 19.02.2009 зазначається, що хоча стаття 6 (Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод) гарантує право на справедливий судовий розгляд, вона не встановлює ніяких правил стосовно допустимості доказів як таких, бо це передусім питання, яке регулюється національним законодавством (див. рішення у справі "Шенк проти Швейцарії" від 12.07.1998 та у справі "Тейшейра ді Кастру проти Португалії" від 09.06.1998).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (стаття 76 ГПК України).

Принцип належності доказів полягає в тому, що господарський суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Верховний Суд відзначає, що правило належності доказів обов`язкове не лише для суду, а й для осіб, які є суб`єктами доказування (сторони, треті особи), і подають докази суду. Питання про належність доказів остаточно вирішується судом.

З урахуванням наведеного вище, саме позивач у справі мав довести належними та допустимими доказами факт невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо надання послуг, а також факт завдання позивачу збитків внаслідок невиконання відповідачем послуг. Натомість, як свідчать матеріали справи і як було встановлено під час вирішення даного спору, позивачем відповідні дії вчинені не були.

Враховуючи всі докази та доводи сторін у їх сукупності із застосуванням стандарту доказування "вірогідності доказів" суд приходить до висновку про недоведеність наявності завданих збитків, а тому позов є необґрунтованим і задоволенню не підлягає.

За правилами ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки у позові відмовлено, судові витрати у вигляді сплати судового збору, понесені позивачем, стягненню з відповідача не підлягають.

Пунктом 1 частини 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Як свідчать матеріали справи, 22.04.2024 між Соколовою Іриною Василівною (клієнт) та адвокатом Коленченко О.О. укладено договір №22-04-24-п про надання правової допомоги, відповідно до умов якого адвокат зобов`язується надавати правову допомогу клієнту і при виникненні необхідності, представляти його інтереси у відносинах із третіми особами, у т.ч. в суді (усіх інстанцій), в тому числі, але не виключно представляти інтереси клієнта в судових засіданнях Господарського суду Чернігівської області по розгляду справи №927/300/24 за позовом Комунального підприємства «АТП-2528» Чернігівської міської ради до ФОП Соколової І.В.

Клієнт та адвокат домовились, що вартість гонорару адвоката за представлення інтересів клієнта в судових засіданнях Господарського суду Чернігівської області по розгляду справи №927/300/24 за позовом Комунального підприємства «АТП-2528» Чернігівської міської ради до ФОП Соколової І.В. складає 16000,00грн (п.5.5 Договору).

Згідно платіжної інструкції №@2PL081153 від 07.06.2024 клієнт перерахував адвокату 16000 грн за послуги згідно договору №22-04-24-п від 22.04.2024.

За змістом п.1 частини 2 статті 126 та частини 8 статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Суд також враховує, що частина 4 ст. 126 ГПК України встановлює, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Оскільки матеріалами справи підтверджується факт отримання відповідачем послуг адвоката, суд дійшов висновку, що в даній конкретній справі витрати на правову допомогу є реальними, співмірними та підтвердженими матеріалами справи.

Враховуючи відмову у задоволенні позову, витрати на професійну правничу допомогу підлягають стягненню з позивача на користь відповідача в сумі 16000,00 грн.

Керуючись ст. 123, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов Комунального підприємства "АТП-2528" Чернігівської міської ради до Соколової Ірини Василівни про відшкодування збитків в розмірі 7 994 131,81 грн залишити без задоволення.

Стягнути з Комунального підприємства "АТП-2528" Чернігівської міської ради (14034, м. Чернігів, проспект Михайла Грушевського, 173, код 03358216) на користь Соколової Ірини Василівни (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) 16000 грн витрат на правову допомогу.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду у строк, встановлений ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення складено та підписано 01.07.2024.

Суддя А.С.Сидоренко