РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

08.07.2024Справа № 910/5237/24

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукаса А.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (вул. Борщагівська, 154, м. Київ, 03056; ідентифікаційний код 33908322)

до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Вусо» (вул. Казимира Малевича, буд. 31, м. Київ, 03150; ідентифікаційний код 31650052)

про стягнення 7 975, 92 грн,

без виклику представників учасників справи,

РОЗГЛЯД СПРАВИ СУДОМ

1. Стислий виклад позиції Позивача

До Господарського суду міста Києва звернулось Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (далі за текстом - ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», Позивач) з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Вусо» (далі за текстом - ПрАТ «СК «Вусо», Відповідач) про стягнення суми страхового відшкодування в розмірі 55 000 грн, за шкоду заподіяну страхувальником Відповідача.

В обґрунтування позовних вимог Позивач вказує, що ним на виконання умов договору страхування наземного транспорту № 1543/23-Т/К/06 від 01.06.2023, укладеного з ОСОБА_1 здійснено виплату суми страхового відшкодування за пошкодження внаслідок ДТП застрахованого автомобіля марки DS 3 CROSSBACK, державний номер НОМЕР_1 в розмірі 91 148, 37 грн.

Позивач зазначає, що в силу положень статті 993 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України) та статті 27 Закону України «Про страхування» він набув право вимоги до Відповідача (винної в ДТП особі) в межах відшкодованої суми, що і стало підставою для звернення до суду з позовом.

Оскільки Відповідачем відшкодовано кошти в розмірі 34 148,10 грн, Позивач звернувся до суду з позовом для стягнення різниці невиплаченої суми.

В подальшому, після надання Відповідачем відзиву, Позивачем подано уточнення позовних вимог, згідно яких Позивач просить суд стягнути з Відповідача 7 975, 92 грн суми страхового відшкодування, оскільки Відповідачем ще доплачено 1 450, 17 грн.

У поданій відповіді на відзив Позивач заперечує щодо наданого Відповідачем Звіту про визначення коефіцієнта фізичного зносу КТЗ вих. № 38961 від 20.05.2024 та зазначає, що такий доказ є неналежним та не може братися судом до уваги при вирішенні спору по суті.

2. Стислий виклад позиції Відповідач

Із поданого Відповідачем відзиву вбачається, що ДТП внаслідок якого пошкоджено автомобіль марки DS 3 CROSSBACK, державний номер НОМЕР_1 відбулося як з вини його страхувальника ( ОСОБА_2 ) так і з вини страхувальника Позивача ( ОСОБА_1 ) у зв`язку з чим розмір страхового відшкодування, виплаченого Позивачем покладається на Відповідача виключно в розмірі 50 % такої суми у відповідності до пункту 36.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відтак, Відповідач зазначає що ним 11.08.2023 перераховано Позивачу кошти в розмірі 34 148, 10 грн.

Відповідач, посилаючись на Звіт про визначення коефіцієнта фізичного зносу КТЗ вих. № 38961 від 20.05.2024, зазначає про необхідність застосування коефіцієнта фізичного зносу 0, 22 при визначенні вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля, а відтак Відповідачем визнано, що ним не доплачено відшкодування в розмірі 1 450, 17 грн., що в подальшому і було вчинено.

3. Процесуальні дії у справі

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.05.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.

24.05.2024 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшов відзив на позовну заяву.

03.06.2024 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшли письмові пояснення Відповідача.

05.06.2024 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, до якого додано уточнення позовних вимог.

Дослідивши подану Позивачем заяву про уточнення позовних вимог, суд фактично розцінює таку заяву як зменшення розміру позовних вимог, а оскільки така заява відповідає вимогам статті 46 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України) така заява приймається судом до розгляду, подальший розгляд справи здійснюється з її урахуванням.

Таким чином, приймаючи до уваги, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи, відповідно до частини 5 статті 252 ГПК України суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше. При розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

01.06.2023 між Позивачем (Страховик) та ОСОБА_1 (Страхувальник) укладено договір страхування наземного транспорту № 1543/23-Т/К/06, відповідно до умов якого предметом останнього є майнові інтереси, що не суперечать закону пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом - DS 3 CROSSBACK, державний номер НОМЕР_1 , рік виписку 2020.

Строк дії вказаного договору страхування згідно пункту 16: з 07.06.2023 по 06.06.2024.

11.06.2023 відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу DS 3 CROSSBACK, державний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу KIA Optima, державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , цивільно-правова відповідальність якого застраховано Відповідачем згідно полісу ЕР № 211969519 (ліміт за шкоду майну - 160 000 грн, франшиза - 2000 грн).

В результаті дорожньо-транспортної пригоди 11.06.2023 пошкоджено застрахований автомобіль DS 3 CROSSBACK, державний номер НОМЕР_1 .

12.06.2023 ОСОБА_1 звернулась до Позивача із заявою про настання події, що має ознаки страхового випадку за договором добровільного страхування транспортного засобу.

Згідно постанов Дарницького районного суду міста Києва від 12.07.2023 у справі № 753/10076/23 та від 12.07.2023 у справі № 753/1007/23 ДТП 11.06.2023 сталася з вини ОСОБА_2 внаслідок порушення пунктів 10.1, 12.3 Правил дорожнього руху України та ОСОБА_1 внаслідок порушення пунктів 10.1, 10.2 Правил дорожнього руху України.

Зазначені обставини не заперечуються сторонами.

Згідно Звіту № 109-2023 про оцінку колісного транспортного засобу від 26.06.2023, виготовленого ТОВ «Незалежна експертно-асистуюча компанія» вартість відновлювального ремонту застрахованого транспортного засобу DS 3 CROSSBACK, державний номер НОМЕР_1 з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу (0,00) становить 95 641, 16 грн.

Згідно рахунку ТОВ «Ілта» № К300001517/КС000001291 від 13.06.2023 вартість відновлювального ремонту становить 91 148, 37 грн.

На підставі страхового акту № 006.01716923-1 від 16.06.2023 Позивачем виплачено Страхувальнику суму страхового відшкодування в розмірі 91 148, 37 грн, що підтверджується платіжної інструкцією № 30136954 від 19.06.2023.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що Позивачем в межах досудового врегулювання спору направлено Відповідачу претензію № 220623-910/г від 22.06.2023 про відшкодування суми 91 148, 37 грн.

З матеріалів справи вбачається, що Відповідачем виплачено Позивачу суму страхового відшкодування в розмірі 34 148, 10 грн згідно платіжної інструкції № 35648 від 11.08.2023.

Також Позивачем направлено Відповідачу доповнення до претензії від 20.09.2023 № 10/г про необхідність доплати 57 000, 27 грн.

Заперечуючи щодо задоволення заявлених до стягнення коштів Відповідач зазначає, що оскільки ДТП 11.06.2023 відбулася з вини як страхувальника Позивача так і страхувальника Відповідача, заподіяна шкода має відшкодовуватися учасниками (водіями) такого ДТП пропорційно, що відповідає змісту статті 1188 Цивільного кодексу України та пункту 36.6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Із поданого відзиву вбачається, що Відповідач визнає недоплату суму страхового відшкодування в розмірі 1 450,17 грн та посилається на необхідність застосування коефіцієнта фізичного зносу 0, 22 згідно наданого звіту.

Так, відповідно до Звіту про визначення коефіцієнта фізичного зносу КТЗ вих. № 38961 від 20.05.2024 Відповідач зазначає про необхідність застосування коефіцієнта фізичного зносу у зв`язку з тим, що строк експлуатації транспортного засобу DS 3 CROSSBACK, державний номер НОМЕР_1 станом на дату ДТП становить 2, 83 роки то середньорічний фактичний пробіг складає 11 860 тис.км, в той час як у пошкодженого транспортного засобу показник одометра має 33 604 км., що відповідно на 7 140 км перевищує норму.

З огляду на зазначене, на підставі вказаного звіту Відповідачем здійснено розрахунок вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу пошкодженого транспортного засобу та з вирахуванням франшизи, що в результаті становить 35 598, 27 грн, 34 148, 10 грн з яких Відповідачем вже сплачено раніше.

З відповіді на відзив вбачається, що після отримання Позивачем відзиву Відповідачем також сплачено 1 450, 17 грн.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД

Суд зазначає, що нормативно правові акти, які застосовано при ухваленні даного рішення використовуються в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до частини 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до частини 2 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).

Пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно зі статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

За приписами статті 27 Закону України «Про страхування» та статті 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого у деліктному зобов`язанні.

Відповідно до пункту 36.3 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб.

Пунктом 3 частини 1 статті 1188 ЦК України шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до пункту 12.1 статті 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

З огляду на викладене вище, враховуючи те, що вина водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 під час керування автомобілями - учасниками ДТП 11.06.2023 встановлена в судовому порядку та підтверджується постановами Дарницького районного суду міста Києва від 12.07.2023 у справі № 753/10076/23 та від 12.07.2023 у справі № 753/1007/23, суд погоджується з доводами Відповідача та зазначає, що заподіяна шкода власнику автомобіля DS 3 CROSSBACK, державний номер НОМЕР_1 має відшкодовуватися такими учасниками навпіл відповідно до пункту 36.3 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та пункту 3 частини 1 статті 1188 ЦК України.

Дослідивши доводи та аргументи сторін по суті спору, суд зазначає, що наразі виникає питання визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля DS 3 CROSSBACK, державний номер НОМЕР_1 , застрахованого Позивачем.

Так, згідно наданого Позивачем Звіту № 109-2023 про оцінку колісного транспортного засобу від 26.06.2023, виготовленого ТОВ «Незалежна експертно-асистуюча компанія» вартість відновлювального ремонту застрахованого транспортного засобу DS 3 CROSSBACK, державний номер НОМЕР_1 становить 95 641, 16 грн., при цьому вказаним звітом коефіцієнта фізичного зносу не застосовано.

Натомість у наданому Відповідачем Звіті про визначення коефіцієнта фізичного зносу КТЗ вих. № 38961 від 20.05.2024, виготовлено ТОВ «ЕК «Фаворить - Ассистанс» зазначено, що коефіцієнт фізичного зносу становить 0,22.

При цьому, суд звертає увагу, що при розрахунку коефіцієнту фізичного зносу, в якому застосовується середня ринкова ціна та ціна нового автомобіля оцінювачем взято дані щодо аналогічного транспортного засобу - Peugeot 2008, 1.2i PureTech 1.2 PureTech VTi AT 2020, що на переконання суду в даному випадку є недопустимим оскільки фактично при оцінюванні застосовано дані щодо іншого транспортного засобу ніж той, який пошкоджено та який підлягає ремонту.

Крім того, судом встановлено, що згідно Звіту № 109-2023 про оцінку колісного транспортного засобу від 26.06.2023 ринкова вартість саме пошкодженого автомобіля станом на дату ДТП становить 850 229, 25 грн та є більшою ніж це визначено у звіті, наданому Відповідачем, а відтак суттєво впливає на коефіцієнт фізичного зносу.

З поміж викладеного, суд зазначає, що пунктом 7.38 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 24.11.2003 № 142/5/2092 (далі за текстом - Методика) визначено, що значення Ез приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує: 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД; 7 років - для інших легкових КТЗ; 3 роки - для вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів виробництва країн СНД; 4 роки - для інших вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів; 5 років - для мототехніки.

Пунктом 7.39 Методики визначено винятки стосовно використання зазначених вимог, серед яких зокрема, КТЗ експлуатується в інтенсивному режимі (фактичний середньорічний пробіг щонайменше вдвічі більший за середньорічний нормативний).

Згідно Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою КМУ від 10.04.2013 № 403 нормативний середньорічний пробіг транспортних засобів становить 27 тис. кілометрів у зв`язку з чим показники одометра автомобіля DS 3 CROSSBACK, державний номер НОМЕР_1 станом на дату ДТП не були більші за середньорічний нормативний, а доказів зворотного Відповідачем не надано.

При цьому суд зазначає, що розрахунки Відповідача в цій частині є незрозумілими в частині походження та вирахування різниці пробігу 7 140 тис.км.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що оскільки станом на дату ДТП строк експлуатації автомобіля DS 3 CROSSBACK, державний номер НОМЕР_1 не перевищував 7 років, коефіцієнт фізичного зносу є таким, що дорівнює 0.

Наданий Відповідачем Звіт про визначення коефіцієнта фізичного зносу КТЗ вих. № 38961 від 20.05.2024 сприймається судом критично, оскільки базою для розрахунків взято дані щодо зовсім іншої марки транспортного засобу ніж той який було пошкоджено.

При цьому судом враховано, що таким оцінювачем не здійснювався огляд автомобіля DS 3 CROSSBACK, державний номер НОМЕР_1 для встановлення обсягу та характеру пошкоджень, що відповідно суперечить пункту 5.1 Методики.

Суд зазначає, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 06.07.2018 у справі № 924/675/17.

З огляду на зазначене, оскільки коефіцієнт фізичного зносу при розрахунку вартості пошкодженого транспортного засобу не застосовується, суд дійшов висновку, що Відповідачем повинна бути відшкодована сума в розмірі 7 975, 92 грн ((91 148, 37 грн / 2) - 2000 = 43 574, 18 грн), з яких Відповідачем як сплачено 35 598, 27 грн.

Відтак, суд дійшов висновку, що вимоги Позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Частинами 1-2 статті 74 ГПК України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідно до статті 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до частин 1-3 статті 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

Враховуючи те, що Позивачем виплачено суму страхового відшкодування за шкоду спричинену в тому числі страхувальником Відповідача та з огляду на перехід до Позивача права вимоги до Відповідача (в цій частині), суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до статті 129 ГПК України покладається на Відповідача.

Kеруючись статтею 74, статтями 76-79, статтею 86, 123, 129, статтями 236-238, статтями 240 та 241 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» - задовольнити.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Вусо» (вул. Казимира Малевича, буд. 31, м. Київ, 03150; ідентифікаційний код 31650052) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (вул. Борщагівська, 154, м. Київ, 03056; ідентифікаційний код 33908322) суму страхового відшкодування - 7 975 (сім тисяч дев`ятсот сімдесят п`ять) грн 92 коп та судовий збір - 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення підписано: 08.07.2024

Суддя Антон ПУКАС