ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2024 року Справа № 918/1158/23

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Крейбух О.Г., суддя Юрчук М.І. , суддя Тимошенко О.М.

секретар судового засідання Кравчук О.В.

за участю представників:

ПрАТ "Рівнеобленерго" - Мірошниченко М.І.

ВАТ "Пересувна механізована колона № 65" - Шевчук В.С.

РВ ФДМУ по Рівненській та Житомирській областях - Надорожняк О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Рівнеобленерго"

на рішення Господарського суду Рівненської області, ухвалене 20.03.2024, повне рішення складено 29.03.2024 у справі № 918/1158/23

за позовом Приватного акціонерного товариства "Рівнеобленерго" (33013, м. Рівне, вул. Князя Володимира, 71, )

до відповідача 1 Відкритого акціонерного товариства "Пересувна механізована колона № 65" (33027, м. Рівне, вул. Київська, 92, )

відповідача 2 Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Рівненській та Житомирській областях (33001, м. Рівне, вул. П.Могили, 24, )

про визнання нечинним наказу про передачу нерухомого майна, визнання права власності та витребування нерухомого майна з чужого володіння

В листопаді 2023 року Приватне акціонерне товариство "Рівнеобленерго" звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовом до відповідача 1 Відкритого акціонерного товариства "Пересувна механізована колона № 65", відповідача 2 Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях, в якому просить:

- визнати нечинним наказ Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Рівненській області від 11.07.2020 № 386 в частині передачі у власність Відкритому акціонерному товариству "Пересувна механізована колона № 65" нерухомого майна - підстанція трансформаторна ТП-116, що знаходиться за адресою: вул. Київська, буд. 92, м. Рівне, Рівненської області;

- витребувати із чужого незаконного володіння Відкритого акціонерного товариства "Пересувна механізована колона № 65" на користь Приватного акціонерного товариства "Рівнеобленерго" нерухоме майно - ТП-116, що знаходиться за адресою: вул. Київська, буд. 92, м. Рівне, Рівненської області;

- визнати право власності за Приватним акціонерним товариством "Рівнеобленерго" на нерухоме майно - ТП-116, що знаходиться за адресою: вул. Київська, буд. 92, м. Рівне, Рівненської області.

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 20.03.2024 у справі № 918/1158/23 у позові відмовлено.

Позивач Приватне акціонерне товариство "Рівнеобленерго", не погоджуючись з ухваленим рішенням, звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Рівненської області від 20.03.2024 у справі № 918/1158/23 скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задоволити у повному обсязі.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначає:

- на момент прийняття наказу Міністерства енергетики та електрифікації України № 137 від 31.07.1995 існував цілісний майновий комплекс Рівненського обласного підприємства електричних мереж. З метою оцінки вартості цілісного майнового комплексу Рівненського обласного підприємства електричних мереж було проведено інвентаризацію майна, за результатами якої складено відомість розрахунок вартості передавальних пристроїв станом на 01.07.1995, до якого була включена будівля ТП № 116 у м. Рівному;

- у подальшому наказом Міністерства енергетики та електрифікації України № 137 від 31.07.1995 на базі Рівненського обласного підприємства електричних мереж утворено ДАЕК "Рівнеобленерго", що є правонаступником Рівненського обласного підприємства електричних мереж;

- 22.07.1998 Фондом державного майна України прийнято наказ "Про затвердження Порядку підтвердження права власності на нерухоме майно" № 1450, яким визначено перелік документів, які підтверджують право власності акціонерних товариств, які створені в процесі перетворення державних підприємств. Зокрема, згідно з п. 2.2 зазначеного наказу документами, які підтверджують право власності акціонерних товариств, що створені до набуття чинності даним наказом, є Перелік нерухомого майна, переданого у власність вказаних підприємств;

- наказом Фонду державного майна України № 906 "Про затвердження Порядку підтвердження права власності на нерухоме майно" від 24 травня 2002 року (далі - наказ ФДМУ № 906), визначено порядок підтвердження права власності на нерухоме майно, що передане до статутного фонду акціонерних товариств, перетворених з державних підприємств в процесі корпоратизації;

16.10.2002 наказ ФДМУ № 906 доповнено п. 1.5, у відповідності до якого визначено наступне: "Фонд державного майна України, його регіональні відділення та Фонд майна Автономної Республіки Крим за дорученням Фонду державного майна України здійснюють підтвердження права власності на нерухоме майно відкритим акціонерним товариствам, які створені шляхом корпоратизації, у випадках, якщо засновника ліквідовано і правонаступник відсутній або засновник офіційно відмовив ВАТ у підтвердженні права власності на нерухоме майно". Враховуючи зазначене, органи приватизації, а саме - Фонд держмайна та його структурні підрозділи здійснюють підтвердження права власності лише у виключних випадках, а саме: ліквідації установи - засновника чи отримання від нього відмови у підтвердженні права власності на майно;

- 28.11.2002 листом № 04/12-1313 Міністерство палива та енергетики передано затверджений Міністерством енергетики та електрифікації України Перелік нерухомого майна, що увійшло до статутного фонду ДАЕК "Рівнеобленерго" під час корпоратизації у 1995 році на 338 аркушах (Перелік нерухомого майна);

- відповідно до вказаного Переліку нерухомого майна, визначено перелік нерухомого майна, яке приватизовано у складі цілісного майнового комплексу по Рівненському міському РЕМ станом на 01.07.1995 (надалі - Перелік нерухомого майна по Рівненському міському РЕМ);

- відповідно до Переліку нерухомого майна, яке приватизовано у складі цілісного майнового комплексу по Рівненському міському РЕМ станом на 01.07.1995, визначено право власності позивача на об`єкт нерухомості - ТП -116 по вул. Київська у м, Рівне, Рівненської області (надалі ТП -116);

- в свою чергу чинне станом на 31.07.1995 законодавство не передбачало складання акту приймання-передачі майна та переліку нерухомого майна, переданого до статутного фонду корпоратизованого товариства, як додатків до наказів про створення корпоратизованих товариств, а тому наказ Міністерства енергетики та електрифікації України № 123 від 14.07.1995 не міг містити додатків у вигляді акту приймання-передачі майна або переліку нерухомого майна, переданого засновниками у власність ДАЕК "Рівнеобленерго" (аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 14.06.2022 у справі № 910/9381/20);

- з моменту прийняття у власність ТП-116 і до теперішнього часу позивач здійснює використання будівлі вказаної трансформаторної підстанції. Зокрема, факт використання будівлі та обладнання підтверджується паспортом трансформаторної підстанції ТП-116, згідно з яким працівниками ПрАТ "Рівнеобленерго" здійснювались огляди ТП, планові ремонтні роботи;

- позивачем проводились випробування обладнання, що знаходиться в ТП-116, що підтверджується протоколами №№ 2233, 2234 від 06.05.2019. Окрім того, в період з 06.05.2019 по 06.05.2019 ПрАТ "Рівнеобленерго" проведено ремонтні роботи ТП-116, що підтверджується актом приймання-здавання електричної мережі з капітального ремонту від 06.05.2019, тобто ПрАТ "Рівнеобленерго", як власник здійснюює всі заходи щодо утримання ТП-116;

- також, факт користування ТП-116 підтверджується тим, що позивачем у 2012 році видано технічні умови про приєднання до ТП-116 для підключення житлового будинку технічні умови № 238-12 від 25.09.2012 та технічні умови нестандартного приєднання до електричних мереж площадки для ремонту № 209-20-Ц0-Рвм від 20.11.2020;

- втім жодного документу який би підтверджував факт обслуговування, утримання та користування ВАТ "ПМК № 65" відповідачем - 1 не надано та в матеріалах справи не міститься.

За наведених обставин ПрАТ "Рівнеобленерго" вважає, рішення Господарського суду Рівненської області від 20.03.2024 у справі № 918/1158/23 необгрунтованим та таким, що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права, що є підставою для його скасування.

Листом № 918/1158/23/2690/243 від 19.04.2024 матеріали справи було витребувано з Господарського суду Рівненської області;

24.04.2024 до суду надійшли матеріали справи № 918/1158/23.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 29.04.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Рівнеобленерго" на рішення Господарського суду Рівненської області від 20.03.2024 у справі № 918/1158/23. Розгляд апеляційної скарги призначено на "05" червня 2024 р. о 10:00 год. /т. 2 а.с. 18-19/.

06.05.2024 (вх. № 4039/24) від Регіонального відділення ФДМУ по Рівненській та Житомирській областях надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Рівнеобленерго" залишити без задоволення, рішення Господарського суду Рівненської області від 20.03.2024 у справі № 918/1158/23 залишити без змін /т. 2 а.с. 22-27/.

07.05.2024 (вх. № 4117/24) від ВАТ "Пересувна механізована колона № 65" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Рівнеобленерго" залишити без задоволення, рішення Господарського суду Рівненської області від 20.03.2024 у справі № 918/1158/23 залишити без змін /т. 2 а.с. 32-34/.

Ухвалою суду від 05.06.2024 розгляд справи відкладено на 17.06.2024 о 10:00 год. /т. 2 а.с. 58/.

Ухвалою суду від 17.06.2024 оголошено перерву в судовому засіданні до 24.06.2024 /т. 2 а.с. 64/.

В судових засіданнях представник позивача підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, представники відповідачів надали заперечення щодо апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

З 01.01.2019 ПрАТ Рівнеобленерго на підставі отриманої ліцензії, здійснює господарську діяльність з розподілу електричної енергії у межах місць провадження господарської діяльності.

Приватне акціонерне товариство Рівнеобленерго є новим найменуванням ПАТ Рівнеобленерго, що є новим найменуванням ПАТ АЕС Рівнеобленерго, яке було правонаступником ЗAT Ей-І-Ес Рівнеенерго, яке було створено шляхом реорганізації ВАТ Ей-І-Ес Рівнеенерго на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 27.01.2004.

У свою чергу ВАТ Ей-І-Ес Рівнеенерго створене шляхом перейменування Державної акціонерної енергопостачальної компанії Рівнеобленерго відповідно до рішення Загальних зборів акціонерів від 14.11.2001 (протокол № 7).

Державна акціонерна енергопостачальна компанія Рівнеобленерго створена шляхом перетворення Державного підприємства Рівненське обласне підприємство електричних мереж відповідно до Указу Президента України № 282/95 від 04.04.1995 Про структурну перебудову в електроенергетичному комплексі України та наказу Міністерства енергетики та електрифікації України № 137 від 31.07.1995 (п. 1.1 Статуту позивача) /т. 1 а. с. 29-31, 32-33/.

Рівненське обласне підприємство електричних мереж виробничого об`єднання Львівенерго набуло статусу юридичної особи з моменту затвердження Статуту вказаного підприємства Міністерством енергетики та електрифікації УРСР, а саме 21.04.1978.

Згідно з п. 4 Статуту 1978 року одним із завдань підприємства було забезпечення прийняття на свій баланс трансформаторних підстанцій колгоспів, радгоспів та інших підприємств.

У силу вимог Указу Президента України № 282/95 від 04.04.1995 Про структурну перебудову в електроенергетичному комплексі України доручено: 1) Міністерству енергетики та електрифікації України створити державні акціонерні енергетичні компанії згідно з переліком (додаток № 2 до Указу), 2) Фонду державного майна України передати Міністерству енергетики і електрифікації управління частками (паями, акціями) майна державних акціонерних компаній, що створюються відповідно до даного Указу.

Наказом № 137 від 31.07.1995 Міністерства енергетики та електрифікації України створено Державну акціонерну енергетичну компанію Рівнеобленерго, яка визнана правонаступником Рівненського обласного підприємства електричних мереж.

Згідно з п. 3.3 Статуту ДАЕК Рівнеобленерго, реєстраційний № 1197, що затверджений розпорядженням Рівненського міського виконавчого комітету від 31.08.1995, компанія є правонаступником державного підприємства Рівненське обласне підприємство електричних мереж виробничого об`єднання Львівенерго Міністерства енергетики та електрифікації України, до складу якої входить, зокрема Рівненський район електричних мереж.

Майно компанії складається з основних засобів та оборотних коштів, а також цінностей, вартість яких відображена на балансі Компанії. Компанія є власником майна, переданого засновником у власність (п. 3.4-3.5 Статуту ДАЕК Рівнеобленерго).

Згідно з п. 4.1.1 Статуту ДАЕК Рівнеобленерго засновником Компанії є держава в особі Міністерства енергетики та електрифікації України /т. 1 а.с. 34-46/.

28.11.2002 листом № 04/12-1313 Міністерства палива та енергетики України передано затверджений Міністерством палива та енергетики України Перелік нерухомого майна, що увійшло до статутного фонду ДАЕК Рівнеобленерго під час корпопатизації 1995 року на 338 аркушах (Перелік нерухомого майна) /т. 1 а.с. 64-68/.

Відповідно до вказаного Переліку нерухомого майна, визначено перелік нерухомого майна, яке приватизовано у складі цілісного майнового комплексу по Рівненському міському РЕМ станом на 01.07.1995 (надалі - Перелік нерухомого майна по Рівненському міському РЕМ).

Так відповідно по Переліку нерухомого майна, яке приватизовано у складі цілісного майнового комплексу по Рівненському міському РЕМ станом на 01.07.1995, визначено право власності позивача на об`єкт нерухомості - ТП -116 по вул. Київська у м. Рівне Рівненської області (надалі ТП-116).

Згідно з довідкою ПрАТ "Рівнеобленерго" від 06.11.2023 № 44-28/7953 станом на 31.10.2023 будівля ЗТП № 116 обліковується на його балансі у складі наступних основних засобів: Будівля ЗТП № 116: інвентарний номер - 30016799, дата прийняття на баланс - 01.06.1963, первісна вартість - 53375,52 грн, балансова вартість станом на 31.10.2023 - 12 589,60 грн. Електрообладнання ЗТП 10/0,4 № 116: інвентарний номер - 400007574, дата прийняття на баланс - 01.01.1964, первісна вартість - 36863,35 грн, балансова вартість станом на 31.10.2023 - 9945,46 грн /т. 1 а.с. 69/.

22.07.1998 Фондом державного майна України прийнято наказ Про затвердження Порядку підтвердження права власності на нерухоме майно № 1450, яким визначено перелік документів, які підтверджують право власності акціонерних товариств, які створені в процесі перетворення державних підприємств.

Зокрема згідно з п. 2.2 зазначеного наказу № 1450 документами, які підтверджують право власності акціонерних товариств, що створені до набуття чинності даним наказом, є Перелік нерухомого майна, переданого у власність вказаних підприємств.

01.01.2022 між орендодавцем Рівненською міською радою та орендарем ПрАТ "Рівнеобленерго" укладено договір оренди землі, за умовами якого в оренду передається земельна ділянка кадастровий номер :01:037:0025, площею 0,0107 га у тому числі: забудовані землі, які використовуються для обслуговування об`єктів розподілу та транспортування електроенергії до користувачів площею 0,0107 га, згідно рішень Рівненської міської ради № 244 від 20.02.2003 та № 852 від 24.06.2021. На земельній ділянці знаходиться об`єкт нерухомого майна: трансформаторна підстанція (ТП). Договір оренди землі зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 14.06.2022 номер запису 47089628 /т. 1 а.с. 93-99/.

Разом з тим 22.02.1996 зареєстровано ВАТ Пересувна механізована колона № 65 як суб`єкт господарювання, власником якого є держава в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях.

З метою забезпечення господарської діяльності відповідача, Регіональним відділенням фонду Державного майна України по Рівненській області на підставі наказу Регіонального відділення Фонду Державного майна по Рівненській області № 386 від 11.07.2000 передано у власність ряд будівель та споруд, що розташовані за адресою в м. Рівне, по вул. Київській № 92, про що КП Рівненське міське бюро технічної інвентаризації видано Реєстраційне посвідчення на об`єкти нерухомого майна, які належать юридичним особам від 23.08.2000 за реєстровим № 1-19-489.

Згідно з додатком до наказу Регіонального відділення Фонду Державного майна по Рівненській області № 386 від 11.07.2000 Перелік нерухомого майна, що додається у власність ВАТ Пересувна механізована колона № 65, визначено, що у складі будівель та споруд у власність також передано підстанцію трансформаторну, що розташована по вул. Київській, 92 у м. Рівному (п. 4 Переліку) /т. 1 а.с. 131/.

28.08.2000 ВАТ Пересувна механізована колона № 65 своїм наказом № 17-ОЗ прийнято вищезгадану трансформаторну підстанцію на баланс Товариства /т. 1 а.с. 133/.

17.07.2023 у зв`язку з наданням правової допомоги ВАТ Пересувна механізована колона № 65 адвокатом Шевчуком В.С. надіслано адвокатський запит до ПрАТ Рівнеобленерго з проханням про надання інформації про балансоутримувача трансформаторної підстанції № 116 згідно з даними, наявними у ПрАТ Рівнеобленерго /т. 1 а.с. 138/.

25.07.2023 ПрАТ Рівнеобленерго листом № 28/5701 у відповідь на вказаний запит повідомило, що трансформаторна підстанція № 116, розташована за адресою в м. Рівне по вул. Київська, 92, перебуває на балансі ПрАТ Рівнеобленерго, що підтверджується переліком нерухомого майна, переданого до статутного фонду ДАЕК Рівнеобленерго під час корпоратизації згідно з Указом Президента України від 15.06.1993 № 210/93, в підтвердження чого надано витяг з переліку нерухомого майна ДАЕК Рівнеобленерго /т. 1 а.с. 138 на звороті-140/.

06.09.2023 Фізичною особою-підприємцем Борисюк С.А. виготовлено технічний паспорт на підстанцію трансформаторну по вулиці Київська, 92, м. Рівне на замовлення ВАТ «ПМК № 65» /т. 1 а.с. 135-137/.

07.09.2023 у Державному реєстрі речових прав зареєстровано право власності ВАТ «ПМК № 65» на підстанцію трансформаторну, площею 46,9 кв.м, за адресою: м. Рівне, вул. Київська, 92, на підставі реєстраційного посвідчення на об`єкти нерухомого майна, виданого 23.08.2000 Рівненським міським бюро технічної інвентаризації, номер відомостей про речове право 51676181 /т. 1 а.с. 134/.

26.10.2023 ВАТ Пересувна механізована колона № 65 звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовом до ПрАТ Рівнеобленерго про визнання права власності на трансформаторну підстанцію № 116, що розташована за адресою в м. Рівне по вул. Київська, 92. Господарським судом Рівненської області ухвалою від 22.11.2023 відкрито провадження у справі № 918/1098/23 за вказаним позовом ВАТ «ПМК № 65» /т. 1 а.с. 126-130/.

Разом з тим у цій справі № 918/1158/23 позивач ПрАТ Рівнеобленерго, посилаючись на те, що право власності у ПрАТ Рівнеобленерго на ТП -116 виникло ще у 1995 році, до утворення юридичної особи ВАТ Пересувна механізована колона № 65, і спірне майно - ТП-116 передано на баланс ПрАТ Рівнеобленерго відповідно до Указу Президента України № 282/95 від 04.04.1995 № 282/95, наказом № 137 від 31.07.1995 Міністерства енергетики та електрифікації України та передано Фондом державного майна України, звернувся до Господарського суду Рівненської області з позовом до ВАТ Пересувна механізована колона № 65, Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях, в якому просить:

- визнати протиправним та нечинним з моменту винесення наказ Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях № 386 від 11.07.2000 "Про передачу нерухомого майна у власність ВАТ Пересувна механізована колона № 65 в частині передачі у власність нерухомого майна - ТП -116, що знаходиться за адресою: вул. Київська, м. Рівне Рівненська область;

- витребувати із чужого незаконного володіння ВАТ Пересувна механізована колона № 65 до ПрАТ Рівнеобленерго нерухоме майно - ТП -116, що знаходиться за адресою: вул. Київська, м. Рівне Рівненська область;

- визнати право власності за ПрАТ Рівнеобленерго нерухоме майно - ТП -116, що знаходиться за адресою: вул. Київська, м. Рівне Рівненська область.

За наслідками розгляду позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що реєстрація права власності на ТП-116 за ВАТ Пересувна механізована колона № 65 є правомірною, підстави для визнання протиправним та нечинним з моменту винесення наказу Регіонального відділення фонду державного майна України по Рівненській області від 11.07.2000 № 386 відсутні, а позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу ПрАТ Рівнеобленерго слід задоволити, а рішення Господарського суду Рівненської області від 20.03.2024 у справі № 918/1158/23 скасувати, зважаючи на наступне.

Відповідно до ст. 312 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно з ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно зі статтею 330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статі 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване в нього.

Відповідно до статей 386, 387 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Віндикація застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. У цьому разі майно може бути витребуване від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема, від добросовісного набувача з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК України (висновок Верховного Суду України, сформульований у постанові від 17 лютого 2016 року (провадження 6-2407цс15)).

Відповідно до частини першої статті 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише в разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Відповідно до висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 17 грудня 2014 року (провадження 6-140цс14), власник майна може витребувати належне йому майно від будь-якої особи, яка є останнім набувачем майна та яка набула майно з незаконних підстав, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене попередніми набувачами, та без визнання попередніх угод щодо спірного майна недійсними.

Право власника згідно із частиною першою статті 388 ЦК України на витребування майна від добросовісного набувача пов`язане з тим, у який спосіб майно вибуло з його володіння. Коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування майна від добросовісного набувача, є вичерпним. Однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом (пункт 3 частини першої згаданої статті).

Отже відповідно до частини першої статті 388 ЦК України власник має право витребувати своє майно із чужого незаконного володіння незалежно від заперечення відповідача про те, що він є добросовісним набувачем, якщо доведе факт вибуття майна з його володіння чи володіння особи, якій він передав майно, не з їхньої волі. Наявність у діях власника волі на передачу майна іншій особі унеможливлює витребування майна від добросовісного набувача. Таким чином, для надання правильної оцінки фактичним обставинам та для правильного застосування норм права при розгляді заяви про витребування майна з чужого незаконного володіння визначальним є дослідження правомірності саме первісного відчуження спірного майна.

Постановою Верховної Ради України від 07.07.1992 затверджено Державну програму приватизації майна державних підприємств (надалі - Програма приватизації), якою одним з етапів приватизації підприємств-монополістів визначено їх корпоратизацію, що є перетворенням у відкриті акціонерні товариства, сто відсотків акцій яких належить державі (п. 2.13, 2.14 Програми приватизації).

Відповідно до п. 2 Указу Президента України "Про корпоратизацію підприємств" від 15.06.1993 засновниками відкритих акціонерних товариств, що створюються відповідно до цього Указу на базі загальнодержавної власності, з боку держави є органи, уповноважені управляти цим майном: центральні органи державної виконавчої влади, інші підвідомчі Кабінету Міністрів України органи та обласні державні адміністрації.

Пунктом 4 Указу Президента України від 04.04.1995 "Про структурну перебудову в електроенергетичному комплексі України" (в редакції, чинній станом на 31.07.1995) передбачено, що Фонд державного майна України передає Міністерству енергетики і електрифікації України управління частками (паями, акціями) майна державних акціонерних компаній, що створюються відповідно до цього Указу, на період реформування електроенергетичної галузі та становлення ринку енергії.

В матеріалах справи відсутні докази передачі Фондом державного майна України Міністерству енергетики і електрифікації України будь-якого майна, в т.ч. і спірної ТП-116, відповідно до пункту 4 Указу Президента України від 04.04.1995 "Про структурну перебудову в електроенергетичному комплексі України".

Пунктом 10 та пунктом 15 Положення про порядок корпоратизації підприємств, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 508 від 05.07.1993, на комісію з корпоратизації покладено обов`язок скласти акт оцінки вартості цілісного майнового комплексу підприємства, що корпоратизується та визначено, що з моменту державної реєстрації відкритого акціонерного товариства всі активи і пасиви підприємства, структурного підрозділу переходять до відкритого акціонерного товариства, яке стає правонаступником прав і обов`язків корпоратизованого підприємства.

В рамках оцінки Товариства для проведення корпоратизації, у відповідності до вимог Методики оцінки вартості об`єктів приватизації, що затверджена постановою КМУ від 18.01.1995, складено відомість розрахунку вартості будівель та споруд Рівненського міського району електричних мереж станом на 01 липня 1995 року (додаток № 4 до Методики), до якої увійшов об`єкт ТП-116 у місті Рівному, залишкова вартість 21 475,00 крб, що підтверджується витягом із зазначеної відомості /т. 1 а.с. 65-68/.

На підставі зазначеної відомості, до якої увійшло все майно підприємства станом на 01 липня 1995 року, складено Акт оцінки вартості цілісного майнового комплексу Рівненського міського району електричних мереж.

Наказом № 137 від 31.07.1995 Міністерства енергетики та електрифікації України, затверджено Акт оцінки вартості цілісного майнового комплексу та створено Державну акціонерну енергетичну компанію "Рівнеобленерго", яка визнана правонаступником Рівненського обласного підприємства електричних мереж /т. 1 а.с. 32/.

Згідно з п. 3.3 статуту Державної акціонерної енергопостачальної компанії "Рівнеобленерго", реєстраційний № 1197-р, зареєстрованого розпорядженням голови Рівненського міського виконавчого комітету 31.08.1995, компанія є правонаступником державного підприємства "Рівненське обласне підприємство електричних мереж виробничого об`єднання "Львівенерго" Міністерства енергетики і електрифікації України, до складу якої входить, зокрема, Рівненський міський район електричних мереж /т. 1 а.с. 34-46/.

Відповідно до п. 9 розділу II Методики оцінки вартості об`єктів приватизації, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України № 36 від 18.01.1995 (далі - Методика оцінки вартості), розмір статутного фонду акціонерного товариства, що створюється в процесі приватизації чи корпоратизації, визначається як вартість цілісного майнового комплексу відповідно до розділу III та з дотриманням вимог розділу VI цієї Методики.

Згідно з п. 11 розділу III Методики оцінки вартості, цілісний майновий комплекс - це господарський об`єкт із закінченим циклом виробництва продукції (робіт, послуг). Оцінка вартості цього комплексу здійснюється на підставі балансу підприємства.

Відповідно до п. 28 розділу IV Методики вартість основних засобів визначається за даними бухгалтерського обліку (інвентарних карток) і відповідно до Порядку індексації вартості окремих видів майна або за результатами експертної оцінки, якщо приватизація здійснюється на неконкурентних засадах.

Відповідно до п. 4 Положення про інвентаризацію майна державних підприємств, що приватизуються (корпоратизуються), а також майна державних підприємств та організацій, яке передається в оренду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 158 від 02.03.1998 (надалі - Положення) - головною метою інвентаризації є визначення фактичної наявності й стану майна об`єкта інвентаризації, перевірка фактичної наявності майна з даними бухгалтерського обліку, врегулювання інвентаризаційних різниць та відображення результатів інвентаризації у передаточному балансі.

За результатом проведення інвентаризації майна Рівненського обласного підприємства електричних мереж станом на 01.07.1995 комісією складені відомості розрахунку вартості передавальних пристроїв, згідно з якими за інвентарним номером 113.0561 значиться будівля ТП-116, остаточною вартістю 18 235 тис. крб.

З наведеного вище вбачається, що на момент прийняття наказу Міністерства енергетики та електрифікації України № 137 від 31.07.1995 існував цілісний майновий комплекс Рівненського обласного підприємства електричних мереж; з метою оцінки вартості цілісного майнового комплексу Рівненського обласного підприємства електричних мереж проведено інвентаризацію майна, за результатами якої складено відомість розрахунок вартості передавальних пристроїв станом на 01.07.1995, до якого була включена будівля ТП № 116 у м. Рівному.

В подальшому наказом Міністерства енергетики та електрифікації України № 137 від 31.07.1995 на базі Рівненського обласного підприємства електричних мереж утворено ДАЕК "Рівнеобленерго", що є правонаступником Рівненського обласного підприємства електричних мереж.

22.07.1998 Фондом державного майна України прийнято наказ "Про затвердження Порядку підтвердження права власності на нерухоме майно" № 1450, яким визначено перелік документів, які підтверджують право власності акціонерних товариств, які створені в процесі перетворення державних підприємств.

Зокрема, згідно з п. 2.2 зазначеного наказу документами, які підтверджують право власності акціонерних товариств, що створені до набуття чинності даним наказом, є Перелік нерухомого майна, переданого у власність вказаних підприємств.

Так відповідно до Переліку нерухомого майна, яке приватизовано у складі цілісного майнового комплексу по Рівненському міському РЕМ станом на 01.07.1995, визначено право власності позивача на об`єкт нерухомості - ТП -116 по вул. Київська у м. Рівне, Рівненської області (надалі ТП -116).

Отже Перелік нерухомого майна, що увійшло до статутного фонду ДАЕК "Рівнеобленерго" під час корпоратизації на 338 аркушах, є правовстановлюючим документом, який підтверджує право власності позивача на нерухоме майно, в тому числі - ТП-116, що знаходиться за адресою: вул. Київська, м. Рівне Рівненська область.

Наказом Фонду державного майна України № 906 "Про затвердження Порядку підтвердження права власності на нерухоме майно" від 24 травня 2002 року (далі - наказ ФДМУ № 906), визначено порядок підтвердження права власності на нерухоме майно, що передане до статутного фонду акціонерних товариств, перетворених з державних підприємств в процесі корпоратизації.

16.10.2002 наказ ФДМУ № 906 доповнено п. 1.5 такого змісту: "Фонд державного майна України, його регіональні відділення та Фонд майна Автономної Республіки Крим за дорученням Фонду державного майна України здійснюють підтвердження права власності на нерухоме майно відкритим акціонерним товариствам, які створені шляхом корпоратизації, у випадках, якщо засновника ліквідовано і правонаступник відсутній або засновник офіційно відмовив ВАТ у підтвердженні права власності на нерухоме майно".

Враховуючи зазначене, органи приватизації, а саме - Фонд держмайна та його структурні підрозділи здійснюють підтвердження права власності лише у виключних випадках, а саме: ліквідації установи - засновника чи отримання від нього відмови у підтвердженні права власності на майно.

Відповідно до статті 21 Закону України "Про власність" (в редакції, чинній станом на 31.07.1995) право колективної власності виникає на підставі, зокрема, перетворення державних підприємств в акціонерні та інші товариства.

Статтею 12 Закону України "Про господарські товариства" (в редакції, чинній станом на 31.07.1995) передбачено, що товариство є власником майна, переданого йому засновниками і учасниками у власність.

Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у постанові від 18.05.2021 у справі № 914/1898/18 дійшов висновку, що "правовстановлюючим документом, на підставі якого здійснюється реєстрація права власності на нерухоме майно, передане державою до статутного фонду (капіталу) акціонерного товариства у результаті корпоратизації державного підприємства, є рішення засновника відкритого акціонерного товариства, створеного в процесі корпоратизації, акт приймання-передавання нерухомого майна або перелік зазначеного майна, наданий засновником чи державним органом приватизації. Внаслідок корпоратизації товариства все майно, включене до статутного фонду останнього, стає власністю новостворюваного товариства, яке утворюється внаслідок корпоратизації".

Тобто Перелік є тим документом, що підтверджує виникнення у Рівненського обласного підприємства електричних мереж ДАЕК "Рівнеобленерго" (а отже і у ПрАТ "Рівнеобленерго" як правонаступника) права власності на нерухоме майно, зокрема, ТП-116 по вул. Київській у м. Рівне.

Разом з тим у п. 4.1 Положення про впорядкування передачі об`єктів нерухомого майна, приватизованих у складі цілісного майнового комплексу або переданих до статутного фонду господарського товариства, затвердженого наказом Фонду державного майна України № 2097 від 25.11.2003, визначено, що при створенні холдингової компанії, державної акціонерної компанії невід`ємним додатком до рішення про створення компанії є акт приймання-передавання нерухомого майна, що набрало чинності в 2003 році, тобто через вісім років з моменту видачі наказу № 137 від 31.07.1995.

В свою чергу чинне станом на 31.07.1995 законодавство не передбачало складання акту приймання-передачі майна та переліку нерухомого майна, переданого до статутного фонду корпоратизованого товариства, як додатків до наказів про створення корпоратизованих товариств, а тому наказ Міністерства енергетики та електрифікації України № 123 від 14.07.1995 не міг містити додатків у вигляді акту приймання-передачі майна або переліку нерухомого майна, переданого засновниками у власність ДАЕК "Рівнеобленерго".

(Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 14.06.2022 у справі № 910/9381/20).

Згідно з ч. 1 ст. 317 «Зміст права власності» ЦК Україні, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Так з моменту прийняття на баланс та у власність ТП-116 і до теперішнього часу позивач здійснює використання будівлі вказаної трансформаторної підстанції, зокрема, факт використання будівлі та обладнання підтверджується паспортом трансформаторної підстанції ЗТП-116, згідно з яким працівниками ПрАТ "Рівнеобленерго" здійснювались огляди ТП, планові ремонтні роботи.

Позивачем проводились випробування обладнання, що знаходиться в ТП-116, що підтверджується протоколами №№ 2233, 2234 від 06.05.2019 /т. 1 а.с. 72/.

У період з 06.05.2019 по 06.05.2019 ПрАТ "Рівнеобленерго" проведено ремонтні роботи ТП-116, що підтверджується актом приймання-здавання електричної мережі з капітального ремонту від 06.05.2019 /т. 1 а.с. 73-74/.

Разом з тим між ПрАТ "Рівнеобленерго", як власником ТП-116, та Рівненською міською радою укладено договір оренди землі № 2022 від 01.01.2022, відповідно до якого, орендарю передано земельну ділянку у тому числі забудовані землі, які використовуються для об`єктів розподілу та транспортування електроенергії до користувачів, згідно рішень Рівненської міської ради № 244 від 20.02.2003 та № 852 від 24.06.2021.

Зазначене право оренди земельної ділянки зареєстровано 14.06.2022, номер запису 47089628, що підтверджується витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права /т. 1 а.с. 93-96/.

З наведеного вище вбачається, що ПрАТ "Рівнеобленерго", як власник, здійснюює заходи щодо утримання та користування ТП-116.

Також колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що Господарським судом Рівненської області у своєму рішенні від 25.02.2014 у справі № 918/52/14 надано оцінку вищевказаним документам, що підтверджують право власності ПрАТ "Рівнеобленерго" на майно товариства, та обставинам, за яких правовстановлюючі документи створювались, під час проведення процедури корпоратизації ПрАТ "Рівнеобленерго", та визнано перелік нерухомого майна, яке приватизовано у складі цілісного майнового комплексу по Рівненському міському РЕМ станом на 01.07.1995, належним підтвердженням права власності.

Такі фактичні обставини також підтверджуються рішенням Господарського суду Рівненської області від 12.05.2016 у справі № 918/137/15.

Разом з тим судом встановлено, що 29.09.1995 Регіональним відділенням ФДМУ по Рівненській області у зв`язку з прийнятим рішенням про приватизацію майна ПМК-65 будівельно-монтажного підприємства «Рівневодбуд» видано накази № 790 про створення комісії з приватизації та № 798 про створення інвентаризаційної комісії /т. 1 а.с.151-152/.

28.11.1995 наказом № 1059 Регіонального відділення ФДМУ по Рівненській області затверджено акт оцінка цілісного майнового комплексу ПМК-65 підприємства «Рівневодбуд» /т. 1 а.с. 153-155/.

22.02.1996 в ЄДРПОУ зареєстровано ВАТ Пересувна механізована колона № 65 як суб`єкт господарювання, власником якого є держава в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях.

11.07.2000 наказом № 386 Регіонального відділення ФДМУ по Рівненській області передано у власність ВАТ «ПМК-65» нерухоме майно згідно переліку /додається/ /т. 1 а.с.130 на звороті-132/.

Згідно з додатком до наказу Регіонального відділення № 386 від 11.07.2000 Перелік нерухомого майна, що передається у власність ВАТ Пересувна механізована колона № 65, визначено, що у складі будівель та споруд у власність також передано підстанцію трансформаторну, що розташована по вул. Київській, 92 у м. Рівному (п. 4 Переліку) /т. 1 а.с. 131/.

23.08.2000 КП Рівненське міське бюро технічної інвентаризації видано Реєстраційне посвідчення на об`єкти нерухомого майна, які належать юридичним особам, за реєстровим № 1-19-489, згідно з яким ВАТ Пересувна механізована колона № 65 на праві колективної власності належать будівлі та споруди в цілому, розташовані в м. Рівне по вул. Київській, 92 /т. 1 а.с. 132 на звороті/.

28.08.2000 ВАТ Пересувна механізована колона № 65 своїм наказом № 17-ОЗ прийнято трансформаторну підстанцію по вул. Київській, 92 у м. Рівне на баланс Товариства /т. 1 а.с. 133/.

06.09.2023 Фізичною особою-підприємцем Борисюк С.А. виготовлено технічний паспорт на підстанцію трансформаторну по вулиці Київська, 92, м. Рівне на замовлення ВАТ «ПМК № 65» /т. 1 а.с. 135-137/.

07.09.2023 у Державному реєстрі речових прав зареєстровано право власності ВАТ «ПМК № 65» на підстанцію трансформаторну, площею 46,9 кв.м, за адресою: м. Рівне, вул. Київська, 92, на підставі реєстраційного посвідчення на об`єкти нерухомого майна, виданого 23.08.2000 Рівненським міським бюро технічної інвентаризації, номер відомостей про речове право 51676181 /т. 1 а.с. 134/.

При цьому жодних доказів, які б підтверджували факт обслуговування та користування спірним майном ТП-116 у період з серпня 2000 року по вересень 2023 року, оформлення права користування земельною ділянкою для обслуговування цієї будівлі, ВАТ "Пересувна механізована колона № 65" не надало.

Згідно з частинами першою, третьою статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок з доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, яким суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою.

Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати саме ту їх кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

У частині 3 ст. 2 ГПК України одним з основних засад (принципів) господарського судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у статті 13 цього Кодексу.

Відповідно до частин 3, 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з частинами 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Слід зауважити, що Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (відповідні висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц та постановах Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17, від 30.06.2022 у справі № 927/774/20, на які посилається скаржник).

За змістом статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Стандарт "вірогідності доказів" не нівелює обов`язок суду щодо оцінки доказів в порядку приписів статті 86 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням надання оцінки допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також вірогідності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Таким чином, з`ясування фактичних обставин справи має здійснюватися судом із застосуванням критеріїв оцінки доказів, передбачених у статті 86 Господарського процесуального кодексу України, щодо відсутності у доказів заздалегідь встановленої сили та оцінки кожного доказу окремо та їх сукупності в цілому. Близька за змістом правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 02.02.2021 у справі № 908/2846/19, від 27.05.2021 у справі № 910/702/17, від 17.11.2021 у справі № 910/2605/20.

Враховуючи стандарт "вірогідності доказів", колегія суддів дійшла висновку про те, що зібраними у справі доказами підтверджується правомірність набуття позивачем права власності на будівлю трансформаторної підстанції № 116, що знаходиться за адресою: вул. Київська, 92, м. Рівне, під час корпоратизації згідно з Переліком нерухомого майна, що увійшло до статутного фонду ДАЕК «Рівнеобленерго» станом на 01.07.1995, до утворення у лютому 1996 року ВАТ "Пересувна механізована колона № 65". При цьому ТП-116 передано на баланс ПрАТ «Рівнеобленерго» відповідно до Указу Президента України від 04.04.1995 № 282/95 наказом № 137 від 31.07.1995 Міністерства енергетики та електрифікації України. Разом з тим позивач ПрАТ «Рівнеобленерго» у період з 1995 року по день звернення до суду відкрито та безперешкодно користувався майном, оформив право користування земельною ділянкою для обслуговування будівлі ТП-116.

Всупереч наданим доказам позивача відповідач доказів користування та розпорядження зареєстрованим за ним майном трансформаторною підстанцією-116 по вул. Київській, 92 у м. Рівне не надав, тобто зміст свого права власності не розкрив; земельну ділянку, на якій знаходиться будівля ТП-116, за 23 роки не оформив.

За наведеного позовні вимоги в частині визнання нечинним наказу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській області від 11.07.2020 № 386 в частині передачі у власність ВАТ "Пересувна механізована колона № 65" нерухомого майна - підстанція трансформаторна ТП-116, що знаходиться за адресою: вул. Київська, буд. 92, м. Рівне та в частині визнання права власності ПрАТ "Рівнеобленерго" на спірне майно, підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 330, 388, 658 Цивільного кодексу України право власності на майно, яке було передане за угодами щодо його відчуження поза межами волі власника не набувається у тому числі і добросовісним набувачем, оскільки це майно може бути у нього витребуване. Право власності дійсного власника в такому випадку презюмується, і не припиняється із втратою ним цього майна.

У разі, коли відчуження майна мало місце два і більше разів після вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі, це майно може бути витребувано власником шляхом подання віндикаційного позову від добросовісного набувача - з підстав, передбачених частиною 1 статті 388 Цивільного кодексу України.

У такому випадку чинне законодавство не пов`язує можливість витребування майна у добросовісного набувача з обставинами щодо наявності у відчужувача за останнім у ланцюгу договорів права відчужувати це майно. Така ж правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 17 жовтня 2011 року у справі № 5002-8/5447-2010.

Також слід зазначити, що не є перешкодою для витребування майна власником і та обставина, що під час продажу спірного майна набувачі здійснювали реєстрацію права власності.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.02.2021 у справі № 910/2861/18 зазначила, що у разі незаконного заволодіння майном власника іншою особою належним способом захисту є віндикаційний позов (стаття 387 ЦК України). Метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений.

У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно. Рішення суду про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння є таким рішенням і передбачає внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Отже задоволення вимоги про витребування майна з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності, відповідає речово-правовому характеру віндикаційного позову та призводить до ефективного захисту прав власника. При цьому в тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна із чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними (пункти 98-102 постанови).

За таких обставин позовні вимоги в частині витребування спірного майна з чужого незаконного володіння ВАТ «ПМК-65» нерухомого майна ТП-116 також підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, висновки суду першої інстанції про те, що в матеріалах цієї справи, а також в матеріалах приватизаційної справи ВАТ "Пересувна механізована колона № 65" відсутні будь-які відомості/документи, щодо передачі Фондом до Міністерства енергетики і електрифікації підстанції трансформаторної, що знаходиться за адресою: вул. Київська, буд. 92, м. Рівне, а також про те, що реєстрація права власності на ТП-116 за ВАТ "Пересувна механізована колона № 65" є правомірною, колегія суддів вважає такими, що порушують права позивача.

Тобто суд першої інстанції, приймаючи оскаржуване рішення, не врахував вищезазначених обставин та дійшов помилкового висновку про відмову в задоволенні позову.

Щодо застосування позовної давності.

Регіональне відділення Фонду Державного майна України по Рівненській та Житомирській областях вважає, що позивач з моменту винесення наказу у 2000 році і до моменту звернення до суду з позовом у 2023 році не був позбавлений об`єктивної можливості отримати інформацію щодо спірного майна, а тому, звернувшись до суду з цим позовом в 2023 році, позивач пропустив строк позовної давності.

Натомість ПрАТ «Рівнеобленерго» вказує, що дізналося про наявність підстав для звернення до суду із позовом у цій справі 26.10.2023 з моменту отримання позовної заяви ВАТ «ПМК-65» про визнання права власності на нерухоме майно ТП-116, що знаходиться за адресою: м. Рівне, вул. Київська, буд. 92.

Згідно з ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

При поданні віндикаційного позову застосовується загальний трирічний строк позовної давності.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Велика Палата Верховного Суду у справі № 653/1096/16-ц від 04.07.2018 вказала, що враховуючи специфіку речей в обороті, володіння рухомими та нерухомими речами відрізняється: якщо для володіння першими важливо встановити факт їх фізичного утримання, то володіння другими може бути підтверджене, зокрема, фактом державної реєстрації права власності на це майно у встановленому законом порядку.

З наведеного вище вбачається, що початок строку звернення до суду з віндикаційним позовом пов`язаний з моментом державної реєстрації права власності на це майно у встановленому законом порядку.

Оскільки ВАТ "Пересувна механізована колона № 65" зареєструвало у Державному реєстрі речових прав право власності на ТП -116, що знаходиться за адресою: вул. Київська, буд. 92, м. Рівне лише 07.09.2023, тому про такий факт ПрАТ "Рівнеобленерго" могло довідатися лише після дати проведення державної реєстрації 07.09.2023.

Разом з тим про те, що спірне ТП-116 передано у власність відповідачу наказом № 386 від 11.07.2000 Регіонального відділення ПрАТ "Рівнеобленерго" стало відомо лише з моменту отримання 26.10.2023 позовної заяви ВАТ "Пересувна механізована колона № 65" про визнання права власності на спірне майно ТП-116.

В свою чергу положення ст. 321 ЦК України встановлює, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу.

Одночасно на власника майна не покладено обов`язку здійснювати постійну перевірку інформації щодо заволодіння належного йому майна іншими особами.

Посилання Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Рівненській та Житомирській областях на те, що ПрАТ "Рівнеобленерго" повинно було перевіряти наявність інших власників, колегією суддів відхиляються як необгрунтовані.

Крім того в матеріалах справи відсутні докази того, що наказ № 386 від 11.07.2000 надсилався на адресу ПрАТ "Рівнеобленерго", запит стосовно права власності на ТП-116 від Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Рівненській та Житомирській областях до ПрАТ "Рівнеобленерго" не надходив.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ПрАТ "Рівнеобленерго" при зверненні до суду 15.11.2023 з позовом у цій справі позовну давність не пропущено.

Відповідно до част. 1, 3 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України, апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, не з`ясування обставин, що мають значення для справи.

З огляду на зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства "Рівнеобленерго" підлягає задоволенню, рішення Господарського суду Рівненської області від 20.03.2024 у справі № 918/1158/23 необхідно скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням норм матеріального права та неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи і ухвалити нове рішення, яким позов задоволити повністю.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (ч. 14 ст. 129 ГПК України).

Оскільки судом апеляційної інстанції задоволено апеляційну скаргу позивача та ухвалено нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі, тому судовий сбір, сплачений позивачем за подання позову та апеляційної скарги, підлягає відшкодуванню відповідачами.

Керуючись ст. 129, 269, 270, 273, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Рівнеобленерго" - задоволити

Рішення Господарського суду Рівненської області від 20.03.2024 у справі № 918/1158/23 - скасувати

Ухвалити нове рішення.

Визнати нечинним наказ Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській області від 11.07.2020 № 386 в частині передачі у власність Відкритому акціонерному товариству «Пересувна механізована колона № 65» (33027, м. Рівне, вул. Київська, буд. 92, ) нерухомого майна - підстанція трансформаторна ТП-116, що знаходиться за адресою: вул. Київська, буд. 92, м. Рівне, Рівненської області (п. 4 Переліку).

Визнати право власності за Приватним акціонерним товариством "Рівнеобленерго" (33013, м. Рівне, вул. Князя Володимира, 71, ) на нерухоме майно - ТП-116, що знаходиться за адресою: вул. Київська, буд. 92, м. Рівне, Рівненської області.

Витребувати із чужого незаконного володіння Відкритого акціонерного товариства «Пересувна механізована колона № 65» (33027, м. Рівне, вул. Київська, буд. 92, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Рівнеобленерго" (33013, м. Рівне, вул. Князя Володимира, 71, ) нерухоме майно - ТП-116, що знаходиться за адресою: вул. Київська, буд. 92, м. Рівне, Рівненської області.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Пересувна механізована колона № 65» (33027, м. Рівне, вул. Київська, буд. 92, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Рівнеобленерго" (33013, м. Рівне, вул. Князя Володимира, 71, ) 5 368 (п`ять тисяч триста шістдесят вісім) гривень 00 коп. витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви. Видати наказ.

Стягнути з Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Рівненській та Житомирській областях (33001, м. Рівне, вул. Петра Могили, 24, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Рівнеобленерго" (33013, м. Рівне, вул. Князя Володимира, 71, ) 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривень 00 коп. витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви. Видати наказ.

Стягнути з Відкритого акціонерноно товариства «Пересувна механізована колона № 65» (33027, м. Рівне, вул. Київська, буд. 92, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Рівнеобленерго" (33013, м. Рівне, вул. Князя Володимира, 71, ) 8 052 (вісім тисяч п`ятдесят дві) гривень 00 коп. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги. Видати наказ.

Стягнути з Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Рівненській та Житомирській областях (33001, м. Рівне, вул. Петра Могили, 24, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Рівнеобленерго" (33013, м. Рівне, вул. Князя Володимира, 71, ) 4 026 (чотири тисячі двадцять шість) гривень 00 коп. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги. Видати наказ.

Господарському суду Рівненської області видати накази на виконання цієї постанови.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.

Справу № 918/1158/23 повернути Господарському суду Рівненської області.

Повний текст постанови складений "04" липня 2024 р.

Головуючий суддя Крейбух О.Г.

Суддя Юрчук М.І.

Суддя Тимошенко О.М.