УХВАЛА

08 липня 2024 року

м. Київ

cправа № 910/8284/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Губенко Н. М. - головуючий, Кондратова І. Д., Студенець В. І.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Приватного підприємства "Алмаз-2005"

на рішення Господарського суду міста Києва

у складі судді Гулевець О. В.

від 12.12.2023 та

на постанову Північного апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Барсук М. А., Кропивна Л. В., Пономаренко Є. Ю.

від 27.05.2024

за позовом Акціонерного товариства "Укрпошта" в особі Харківської дирекції Акціонерного товариства "Укрпошта"

до Акціонерного товариства "Банк інвестицій та заощаджень"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Приватне підприємство "Алмаз-2005"

про стягнення 209 274,70 грн,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Укрпошта" в особі Харківської дирекції Акціонерного товариства "Укрпошта" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Банк інвестицій та заощаджень" про стягнення коштів за банківською гарантією № 399/23-ТГ від 15.02.2023 в розмірі 209 274,70 грн, з яких: 207 885,00 грн сума гарантійного платежу, 415,77 грн інфляційні втрати та 973,93 грн 3% річних.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.12.2023 у справі № 910/8284/23 позов задоволено в повному обсязі. Присуджено до стягнення з Акціонерного товариства "Банк інвестицій та заощаджень" на користь Акціонерного товариства "Укрпошта" в особі Харківської дирекції Акціонерного товариства "Укрпошта" гарантійний платіж у сумі 207 885,00 грн, інфляційні втрати у розмір 415,77 грн, 3% річних у сумі 973,93 грн.

Суд першої інстанції виходив з того, що Приватне підприємство "Алмаз-2005" не виконало вимоги тендерної документації по закупівлі ДК 021:20-4 Охоронні послуги. Послуги з охорони рухомого майна Харківської дирекції Акціонерного товариства "Укрпошта", ідентифікатор: UА-2023-02-08-016674-а, внаслідок чого тендерна пропозиція Приватного підприємства "Алмаз-2005" відхилена Акціонерним товариством "Укрпошта" в особі Харківської дирекції Акціонерного товариства "Укрпошта" відповідно до Протокольного рішення Акціонерного товариства "Укрпошта" від 27.02.2023 на підставі підпункту 3 пункту 41 Особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі", та пункту 6 розділу V тендерної документації.

Постановою від 27.05.2024 Північний апеляційний господарський суд залишив без змін рішення Господарського суду міста Києва від 12.12.2023 у справі № 910/8284/23.

17 червня 2024 року Приватне підприємство "Алмаз-2005" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 12.12.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.05.2024 у справі № 910/8284/23.

Перевіривши матеріали касаційної скарги Приватного підприємства "Алмаз-2005", Суд дійшов висновку, що слід відмовити у відкритті касаційного провадження з огляду на наступне.

Частиною 2 статті 6 та частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України та зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із пунктом 8 частини 1 статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Пунктом 1 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 163 Господарського процесуального кодексу України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за якими стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Згідно з частиною 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Справи, на які поширюється дія пункту 1 частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, є малозначними в силу властивостей притаманних їм, виходячи з ціни пред?явленого позову та його предмета (постанова об?єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.05.2021 у справі № 905/1623/20).

Частина 7 статті 12 Господарського процесуального кодексу України визначає, що для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" установлено у 2023 році прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 2 684,00 грн.

Ціна позову у даній справі становить 209 274,70 грн, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на дату подання позову (100 х 2 684,00 грн = 268 400,00 грн). Таким чином справа № 910/8284/23 є малозначною.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: "Levages Prestations Services v. France" від 23 жовтня 1996 року; "Brualla Gomes de la Torre v. Spain" від 19 грудня 1997 року).

Отже, Верховному Суду надано право використовувати процесуальний фільтр, закріплений у статті 287 Господарського процесуального кодексу України, що узгоджується з положеннями статті 129 Конституції України, завданнями та принципами господарського судочинства.

В своїй касаційній скарзі Приватне підприємство "Алмаз-2005" зазначає, що підставою касаційного оскарження судових рішень у справі № 910/8284/23 є неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права за наявністю виключних випадків, передбачених пунктами 1 та 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України. Скаржник посилається на певні постанови Верховного Суду, які, на його думку, не враховані судами при ухваленні рішення Господарського суду міста Києва від 12.12.2023 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 27.05.2024, а також вказує про відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування положень статті 17 Закону України "Про публічні закупівлі", пункту 17 розділу ІV Порядку доступу до відомостей інформаційно-аналітичної системи "Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості", затвердженого наказом МВС України № 207 від 30.03.2022, пункту 47 Постанови Кабінету Міністрів України № 1178 від 12.10.2022 "Про затвердження особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників", передбачених Законом України "Про публічні закупівлі" на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування", статей 560, 563 Цивільного кодексу України, тощо.

Водночас в касаційній скарзі Приватне підприємство "Алмаз-2005" не зазначає про наявність випадків для відкриття касаційного провадження у малозначній справі, передбачених підпунктами "а" - "г" пункту 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Суд звертає увагу, що саме пунктом 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України передбачено виключні випадки для касаційного оскарження судових рішень, зокрема, у малозначних справах. При цьому тягар доказування наявності підстав, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, покладається на скаржника.

Як визначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" (заява № 24402/02), право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг (пункт 27). Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, спрямовані на недопущення безладного перебігу судового процесу. Такі обмеження дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду "за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб" [рішення від 28 травня 1985 року у справі "Ешингдейн проти Сполученого Королівства" (пункт 57)].

У рішенні Європейського суду з прав людини від 23 жовтня 1996 року "Справа "Леваж Престасьон Сервіс проти Франції" (Levages Prestations Services v. France, заява №21920/93, пункт 48) вказано, що зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, роль якого обмежено перевіркою правильності застосування норм закону, процесуальні процедури у такому суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється після його розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

З урахуванням того, що касаційна скарга подана на судові рішення у малозначній справі та відсутність обґрунтування/посилання на наявність випадків, що підпадають під дію виключень з пункту 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження у справі № 910/8284/23 за касаційною скаргою Приватного підприємства "Алмаз-2005" на рішення Господарського суду міста Києва від 12.12.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.05.2024, оскільки вона подана на судові рішення, які не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 234, 235, 287, 293 Господарського процесуального кодексу України, Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 910/8284/23 за касаційною скаргою Приватного підприємства "Алмаз-2005" на рішення Господарського суду міста Києва від 12.12.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.05.2024.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий Н. М. Губенко

Судді І. Д. Кондратова

В. І. Студенець