ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.06.2024м. ХарківСправа № 922/1452/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жельне С.Ч.

при секретарі судового засідання Федоровій Т.О.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ост-Інвест", м.Харків
до Харківського квартирно-експлуатаційного управління, м.Харків
про стягнення коштів 381 662,82 грн
за участю представників:

позивача: не з`явився.

відповідача: Олена Горячко (довіреність).

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Ост-Інвест" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Харківського квартирно-експлуатаційного управління про стягнення заборгованості за договором №3 про безоплатне користування від 05.12.2022 р., за спожиті комунальні послуги (електрична енергія) за період за 10/2023 12/2023 в розмірі 287462,82 грн., за 03/2022-09/2022 в розмірі 94200,00 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 29.04.2024 позовну заяву прийнято до розгляду; відкрито провадження у справі № 922/1452/24 за правилами загального позовного провадження та призначено у справі підготовче засідання на 05.06.2024 року о 10:00.

01.05.2024 відповідач надав до суду відзив на позовну заяву (вх.№11519), в якому заперечує проти позову, вказуючи на те, що позивачем всупереч умовам Договору№3 від 05.12.2022 не надано документів, що підтверджують тарифи, згідно яких нараховувалися суми з відшкодування спожитої військовою частиною електричної енергію, а також рахунки, що були виставлені постачальною організацією.

06.05.2024 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив (вх.№11791), в якій вважає викладені у позовній заяві обставини не спростованими відповідачем, а вимоги є такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

24.05.2024 від позивача до суду надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог (вх.№13514) відповідно до якої позивач просить суд стягнути з Харківського квартирно-експлуатаційного управління (61024, м. Харків, вул. Пушкінська, 61, UA0015404, UА0015404 Банк: ДКСУ м. Київ Код МФО 820172) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «OCTIHBECT» (61002, місто Харків, вулиця Ярослава Мудрого буд. 6/8, кв.16., р/р НОМЕР_1 в АТ "УКРСИББАНК" МФО 351005 Код ) заборгованість за договором №3 про безоплатне користування від 05.12.2022 р., за спожиті комунальні послуги (електрична енергія) за період за 10/2023 12/2023 в розмірі 287462,82 грн., за 03/2022-09/2022 в розмірі 94200,00 грн., вартість відшкодування збитків пов`язаних із стягненням заборгованості 44 928,61 грн.

05.06.2024 відповідач подав до суду заперечення на заяву про збільшення позовних вимог (вх.№14526).

Ухвалою господарського суду Харківської області від 05.06.2024 відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Ост-Інвест" у прийнятті заяви про збільшення розміру позовних вимог (вх.№13514 від 24.05.2024) та повернуто її позивачу.

Протокольною ухвалою від 05.06.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 26.06.24 об 11: 15.

Представник позивача у судове засідання 26.06.2024 не з`явився, надав до суду клопотання (вх.№14423 від 04.06.2024), в якому просив розгляд справи здійснювати без його участі, на підставі документів, що знаходяться в матеріалах справи.

Представник відповідача у судовому засіданні 26.06.2024 проти задоволення позову заперечував.

За висновками суду, в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розгляну за наявними матеріалами справи.

Перевіривши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані докази, суд встановив наступне.

05.12.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОСТ-ІНВЕСТ» (далі Позивач/Балансоутримувач), Військовою частиною НОМЕР_2 (далі-Користувач) та ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі- Відповідач/Платник) було укладено Договір №3 (далі Договір №421)

Відповідно до п. 1.1. Договору №3 Балансоутримувач надає Користувачу в спільне безоплатне користування нерухоме майно, комплекс будівель Балансоутримувача, (далі-Майно), що розташовано за адресою: Харківська обл., смт. Високий, вул. Військова,1.

Пунктом 2.1. Договору №3 обумовлено, що Користувач вступає в спільне тимчасове використання Майна у термін, вказаний в Договорі та Акті передачі Майна.

Відповідно до п. 3.2. Договору №3 Відповідач зобов`язаний відшкодувати Позивачу всі витрати за комунальні послуги, які були отримані Користувачем за час дії цього Договору.

Додатковою угодою №1 від 24.03.2023 до Договору №3 від 05.12.2022 сторони п.3.4 Договору виклали в наступній редакції: «Відшкодування за спожиті комунальні послуги Стороною 2 (Військова частина НОМЕР_2 ) сплачуються Стороною 3 (Квартирно-експлуатаційний відділ м.Харків) на підставі укладених договорів на відшкодування за кожним видом наданих комунальних послуг окремо (електрична енергія, водопостачання та водовідведення, теплова енергія або природний газ, вивіз сміття).»

Також у Додатковій угоді №1 пункт 3.3 вилучено з Договору №3 від 05.12.2022 року.

02.06.2023 Квартирно-експлуатаційний відділ м. Харків було реорганізовано в Харківське квартирно-експлуатаційне управління Міністерства оборони України (Харківське КЕУ).

Додатковою угодою №2 від 21.02.2024 до Договору №3 від 05.12.2022 сторони виклали п.10.1 Договору в наступній редакції: «цей Договір набуває чинності з моменту підписання та діє до 31.12.2024р. включно. У відповідності до ч.3 ст.631 ЦК України Сторони домовились, що умови Договору розповсюджуються на правовідносини, які виникли між ними з 12.02.2022р.».

Як вказує позивач у позовній заяві, за період з грудня 2022 року по теперішній час між Позивачем, Відповідачем та військовою частиною НОМЕР_2 укладалсиь договори про відшкодування електричної енергії. За період з лютого 2022 по вересень 2022 Позивачем самостійно було сплачено за спожиту електричну енергію та розподіл електричної енергії 94200,00 грн. На цей час Відповідачем не відшкодовані витрати за спожиту електричну енергію та розподіл електричної енергії за жовтень 2023 року, листопад 2023 року, грудень 2023 року згідно договорів про відшкодування витрат за спожиту електричну енергію на загальну суму 287 462,82 грн. та не відшкодовані сплачені Позивачем за спожиту військовою частиною НОМЕР_2 електричну енергію 94200,00 грн.

16.02.2024 року Позивачем було отримано попередження про припинення розподілу електроенергії від АТ «Харківобленерго» Мереф`янське з 08-00, 01.03.2024 року у зв`язку із наявністю заборгованості за період 10/2023 12/2023 в розмірі 287 462,82 грн.

22.02.2024 року Позивач звернувся до Відповідача з претензією за вих№03/02 в якій просив відшкодувати вищевказані витрати до 01.03.2024 для запобігання відключень об`єкту, що належить Позивачу від електричної енергії.

27.02.2024 року Позивав отримав відповідь на претензію №583/798 від 23.02.2024 р., в якій зазначено, що Відповідач є бюджетною установою, яка в своїй діяльності фінансується із державного бюджету, та є розпорядником бюджетних коштів виключно в рамках взятих на себе зобов`язань бюджетного періоду. Фактично проведення бюджетних платежів здійснюється органами Казначейства в рамках бюджетного періоду та затвердженого бюджету розпорядника бюджетних коштів. У зв`язку з наведеним, Харківське квартирно-експлуатаційне управління не може передати до органу Казначейства України доручення на здійснення платежу згідно зі зверненням директора ТОВ «ОСТ-ІНВЕСТ» В.М. Поляк від 22.02.2024 за договором №3 від 05.12.2022р.

Вказані обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них, суд виходить з наступного.

Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки (стаття 11 ЦК України).

У відповідності до статті 509 ЦК України, статті 173 ГК України, в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до статей 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.

Стаття 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини 1 статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, що передбачено частиною першою статті 612 ЦК України.

Судом встановлено, що для компенсації відповідних витрат сторонами укладались договори про відшкодування витрат за спожиту електричну енергію та за послуги з розподілу електричної енергії за жовтень 2023, листопад 2023 року, грудень 2023 року.

У цих договорах визначена вартість спожитої електричної енергії з її розподілом.

Згідно п.3.6 вказаних Договорів оплата за ними здійснюється згідно ст.46,48,49 БКУ, на підставі належним чином оформленого акту виконаних робіт (наданих послуг) протягом 30 календарних днів (за умови надходження бюджетних коштів на рахунок Сторони-1 за відповідним кодом видатків).

Вартість спожитої електричної енергії з розподілом електричної енергії за жовтень 2023, листопад 2023 року, грудень 2023 року на загальну суму 287462,82 грн. підтверджується наступними документами: договорами про відшкодування витрат за спожиту електричну енергію та за послуги з розподілу електричної енергії; актами приймання-передачі електричної енергії за жовтень 2023 р, листопад 2023 р, грудень 2023; актами виконаних робіт (наданих послуг) за жовтень 2023 р, листопад 2023 р, грудень 2023; актами приймання-передачі електричної енергії за жовтень 2023 р, листопад 2023 р, грудень 2023; рахунками ПрАТ "Харкiвенергозбут" за електричну енергію за жовтень 2023 р, листопад 2023 р, грудень 2023.

Вказані договори та акти виконаних робіт (наданих послуг) були підписані ТОВ «ОСТ-ІНВЕСТ» та військовою частиною НОМЕР_2 без будь-яких застережень і зауважень.

Станом на момент ухвалення судом рішення, відповідачем не надано доказів, які б могли спростувати наявність у нього заборгованості перед позивачем з відшкодування 287462,82 грн за спожиті Користувачем комунальні послуги за електричну енергію.

Приймаючи до уваги те, що відповідач не вчинив необхідних дій, передбачених сторонами у договорі та не розрахувався за комунальні послуги у визначений умовами договору строк, доказів протилежного суду не надав, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за спожиті комунальні послуги (електрична енергія) за період за 10/2023 12/2023 в розмірі 287 462,82 грн. є правомірними, обґрунтованими, підтвердженими доданими до матеріалів справи доказами, та підлягають задоволенню в цій частині.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача спожитих комунальних послуг за період з 03/2022-09/2022 в розмірі 94200,00 грн., суд зазначає наступне.

Позивач з посиланням на укладену між сторонами Додаткову угоду №2 від 21.02.2024 до Договору №3 вказує, що оскільки умови договору розповсюджуються на правовідносини, які виникли між сторонами з 12.02.2022р, сплачені ним у розмірі 94 200,00 грн. за спожиту Користувачем за вищевказаний період електричну енергію кошти також підлягають відшкодуванню відповідачем.

На підтвердження здійснення Позивачем оплати спожитої електричної енергії останнім надано банківську виписку по рахунку за період з 01.03.2022 по 31.08.2022.

Разом із цим, суд наголошує, що п.3.4 Договору №3 від 05.12.2022 (з врахуванням Додаткової №1 до нього від 24.03.2023) визначено перелік документів, які є підставою для відшкодування Відповідачем спожитих Військовою частиною комунальних послуг, а саме укладені договори на відшкодування за кожним видом наданих комунальних послуг окремо, в яких пунктом 2.1 визначається вартість спожитої електричної енергії з її розподілом.

Додатковою угодою №1 від 24.03.2023 доповнено пункт 8.1 Договору №3 від 05.12.2022 пунктом 8.1.2,в якому обумовлено, що у разі не укладання договорів відшкодування комунальних послуг Сторона 3 (Відповідач) звільняється від взятих зобов`язань зі сплати спожитих Стороною 2 (військовою частиною) комунальних послуг.

Матеріали справи не містять доказів укладення між сторонами договорів про відшкодування витрат за спожиту електричну енергію та за послуги з розподілу електричної енергії за період з 03/2022 по 09/2022.

З огляду на вказане, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з Відповідача за період з 03/2022 по 09/2022 заборгованості у сумі 94200,00 грн за договором №3 від 05.12.2022 р. є недоведеними та не підлягають задоволенню в цій частині.

Згідно статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 77 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Підсумовуючи вищенаведене, заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судовий збір, відповідно приписів ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається судом на відповідача пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст.73 - 79, 86, 129, 233, 238, 240, 241, 252 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Харківського квартирно-експлуатаційного управління (61024, м. Харків, вул. Пушкінська, 61, UA0015404, UА0015404 Банк: ДКСУ м. Київ Код МФО 820172) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «OCT-IHBECT» (61002, місто Харків, вулиця Ярослава Мудрого буд. 6/8, кв.16., р/р НОМЕР_1 в АТ "УКРСИББАНК" МФО 351005 Код ) заборгованість за договором №3 від 05.12.2022 р. за спожиті комунальні послуги (електрична енергія) за період з 10/2023 по 12/2023 в розмірі 287 462 грн. 82 коп. та витрати по сплаті судового збору 4 311 грн. 95 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено у порядку і строки, встановлені ст. 254, 256, 257 ГПК України до Східного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено "04" липня 2024 р.

Суддя С.Ч. Жельне