ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"24" червня 2024 р.м. Одеса Справа № 916/4929/23

Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Д.О.,

секретар судового засідання Христенко А.О.

при розгляді справи за позовом: Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях (вул. Велика Арнаутська, 15, м. Одеса, 65048)

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Терещенко Зої Георгіївни ( АДРЕСА_1 )

про стягнення 146422,03 грн,

за участю представників учасників справи:

від позивача: Стапінський В.О.;

від відповідача: не з`явився.

УСТАНОВИВ:

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Терещенко Зої Георгіївни, в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти у розмірі 146422,03 грн, з яких: 140985,15 грн основного боргу та 5436,88 грн пені.

Позиції учасників справи

В обґрунтування підстав позову позивач посилається на обставину порушення відповідачем умов договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 27.08.2019 № 22 в частині здійснення повної та своєчасної оплати орендних платежів за використання частини нежитлових приміщень першого поверху 9-ти поверхового корпусу, загальною площею 526,90 кв.м., за адресою: м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 13.

01.04.2024 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 91-105, т.1), в якому останній просить суд відмовити позивачу у задоволенні позову в повному обсязі, наголошуючи про те, що відповідач не має можливості використовувати орендоване майно після 24.02.2022, у зв`язку зі збройною агресією РФ проти України, а також у зв`язку з тим, що балансоутримувач майна не має можливості в повному обсязі забезпечити надання комунальних послуг. Як наголошує відповідач, у зв`язку з наявною заборгованістю балансоутримувача, у приміщенні відсутнє опалення та світло, а у зв`язку зі зносом внутрішньої розводки водопостачання відсутня подача води у приміщення кухні. Також відповідач посилається на наявність у спірних відносинах форс-мажорної обставини з 24.02.2022, настання яких відповідач не міг передбачити на момент укладення договору. При цьому відповідач вказує на те, що до спірних правовідносин мають бути застосовані положення постанови КМУ від 27.05.2022 № 634, за якими відповідач має бути звільнений від сплати орендної плати з 24.02.2022 по 30.05.2022, а після 30.05.2022 орендна плата має бути нарахована зі знижкою 50%.

У відповіді на відзив (а.с. 112-121, т.1) позивач наголосив, що при здійсненні розрахунку орендної плати позивачем у повному обсязі були враховані положення постанови КМУ від 27.05.2022 № 634, при цьому відповідач не звертався до позивача з повідомленням про неможливість використання орендованого приміщення з будь-яких підстав, а доказів наявності у спірних відносинах форс-мажорної обставини матеріали справи не містять.

19.04.2024 відповідачем було подано суду клопотання про відкладення розгляду справи (а.с. 1-4, т.2), в якому останній повідомив, що звернувся із запитами до балансоутримувача та постачальників комунальних послуг, з метою отримання доказів відсутності на орендованому об`єкті теплопостачання, водопостачання та електричної енергії, а після отримання відповідей відповідач має намір подати суду письмові заперечення.

Водночас, після подання вищевказаного клопотання, відповідач будь-яких пояснень чи доказів суду не подав, а також не з`являвся у засідання суду.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 20.11.2023 позовну заяву Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях було залишено без руху із встановленням позивачу десятиденного строку для усунення виявлених судом недоліків.

Ухвалою суду від 18.12.2023 позовну заяву Фонду було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/4929/23; постановлено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін; призначено у справі судове засідання для розгляду справи по суті на 15 січня 2024 року о 13:45.

Судове засідання 15.01.2024 не відбулось, у зв`язку з перебуванням судді Бездолі Д.О. на лікарняному. Ухвалою суду від 26.01.2024 судом було призначено судове засідання у справі на 15 лютого 2024 року о 15:40.

Судове засідання 15.02.2024 не відбулось, у зв`язку з перебуванням судді Бездолі Д.О. на лікарняному. Ухвалою суду від 27.02.2024 судом було призначено судове засідання у справі на 11 березня 2024 року об 11:00.

11.03.2024 суд протокольною ухвалою оголосив перерву у судовому засіданні до 01.04.2024 о 14:00, а 01 квітня 2024 - до 19.04.2024 о 14:00.

Судове засідання 19.04.2024 о 14:00 не відбулось, у зв`язку з оголошенням системою цивільної оборони у м. Одесі та Одеській області повітряної тривоги. Ухвалою суду від 22.04.2024 судом було призначено судове засідання у справі на 20 травня 2024 року о 17:00.

20.05.2024 суд протокольною ухвалою оголосив перерву у судовому засіданні до 03.06.2024 о 15:00, у зв`язку з оголошенням системою цивільної оборони у м. Одесі та Одеській області повітряної тривоги.

03.06.2024 суд протокольною ухвалою оголосив перерву у судовому засіданні до 24.06.2024 о 12:00.

24.06.2024 у судовому засіданні судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Обставини справи

27.08.2019 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях (далі - орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем Терещенко Зоєю Георгіївною був укладений договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності (далі договір; а.с. 14-20, т.1), згідно з п. 1.1. якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно, а саме: частину нежитлових приміщень першого поверху 9-ти поверхового корпусу, інвентарний № 2255, реєстровий № 01037904.2.ФОЛСР002, загальною площею 526,90 кв.м, за адресою: м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 13 (далі - майно), що обліковується на балансі Державного регіонального проектно - вишукувального інституту «УКРПІВДЕНДІПРОВОДГОСП» (далі - балансоутримувач), вартість якого визначена згідно зі звітом про незалежну оцінку, що була проведена ТОВ «СІНЕРГІЯ ІНВЕСТ» станом на 28.02.2019 та становить 6128200,00 грн.

За умовами п. 2.1. договору орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, вказаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акту приймання-передавання майна.

Згідно з п. 3.1. договору орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 № 786 (зі змінами) та становить без ПДВ за базовий місяць оренди (липень 2019 року) 31099,58 грн. Орендна плата за перший місць оренди серпень 2019 року визначається шляхом коригування орендної плати, яка зазначена у абзаці І цього пункту на індекси інфляції серпня 2019 року.

Відповідно до п. 3.2., 3.3. договору нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному законодавством. Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць. Оперативна інформація про індекси інфляції, розраховані Державною службою статистики України, розмішується на веб - сайті Фонду державного майна України.

Згідно з п. 3.6. договору орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні 70% до 30% щомісяця не пізніше 12 числа місяця наступного за звітним відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж. Одночасно копія платіжного доручення на перерахування орендної плати до державного бюджету 70 % надсилається орендарем орендодавцеві, 30% - балансоутримувачу.

Пунктом 3.7. договору передбачено, що орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та балансоутримувачу у визначеному пунктом 3.6. співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати. За ініціативою орендодавця стягнення заборгованості з орендної плати та пені вирішується в судовому порядку.

Відповідно до п. 3.8. договору у разі виникнення заборгованості з орендної плати, поточні платежі, які сплачені за об`єкт оренди насамперед, спрямовуються на погашення заборгованості з орендної плати, яка виникла у минулі періоди, а потім - у рахунок поточних платежів.

За умовами п. 5.3. договору орендар зобов`язався своєчасно й у повному обсязі сплачувати орендну плату до державного бюджету та балансоутримувачу (у платіжних дорученнях, які оформлює орендар, вказується призначення платежу за зразком, який надає орендодавець листом при укладенні договору оренди).

Відповідно до п. 10.1., 10.4. договору його укладено строком на 2 (два) роки 11 місяців, який діє з моменту підписання його сторонами. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення цього договору або зміну його умов після закінчення строку його чинності протягом одного місяця та у разі належного виконання орендарем умов цього договору, договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором та чинним законодавством за умови відсутності заперечень органу уповноваженому управляти об`єктом оренди, наданих орендодавцю у встановлений законодавством термін.

Додатком до договору (а.с. 22, т.1) сторонами погоджено розрахунок плати за оренду державного нерухомого майна, наданого в оренду відповідачу, відповідно до якого орендна плата за базовий місяць оренди становить 31099,58 грн без ПДВ.

27.08.2019 позивач передав, а відповідач прийняв оренду за актом приймання-передавання майно відповідно до умов договору (а.с. 23, т.1).

06.07.2023 позивач звернувся до відповідача з претензією (а.с. 9-13, т.1), в якій вимагав погасити заборгованість з орендної плати в розмірі 107636,38 грн та пеню в розмірі 7126,95 грн, розрахунок яких позивачем здійснено станом на 12.06.2023.

Як пояснив суду позивач, відповідач зобов`язання зі сплати орендних платежів належним чином не виконував, у зв`язку з чим у останнього рахується заборгованість перед бюджетом у розмірі 140985,15 грн. З поданого позивачем до матеріалів справи розрахунку вбачається (а.с. 24-25, т.1), що в межах спірного періоду (вересень 2021 року вересень 2023 року) відповідач останній платіж в рахунок сплати орендних платежів здійснив у лютому 2022 року, у зв`язку з чим, станом на вересень 2023 (включно) за відповідачем рахується заборгованість перед бюджетом в сумі 140985,15 грн. При цьому з розрахунку позивача судом встановлено, що позивачем не здійснювалось нарахування орендної плати з 24.02.2022 по 30.05.2022, до 30.05.2022 позивач при визначені суми розрахунку застосовував знижки, які передбачені постановою Кабінету Міністрів України від 15.07.2020 № 611 «Деякі питання сплати орендної плати за державне майно під час дії карантину», а після 30.05.2022 постановою Кабінету Міністрів України від 27.05.2022 № 634 «Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану».

У зв`язку з простроченням відповідачем виконання зобов`язання зі сплати орендних платежів позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача пеню в сумі 5436,88 грн, розрахунок якої позивач здійснив на суму боргу за зобов`язаннями квітня-вересня 2023 року за загальний період з 13.05.2023 по 26.10.2023 (а.с. 21, т.1).

Відповідач контррозрахунку суду не подав, при цьому заперечував щодо позовних вимог позивача, наголошуючи про неможливість використання об`єкту оренди у спірному періоді через форс-мажорну обставину воєнний стан, введений в Україні з 24.02.2022 у зв`язку зі збройною агресією РФ проти України та незабезпечення балансоутримувачем приміщення комунальними послугами водопостачання, теплопостачання та електропостачання. На підтвердження своїх доводів відповідач надав суду копію претензії «Теплопостачання міста Одеси» від 26.12.2022 № 02.01-21/78 2КП, адресовану балансоутримувачу орендованого відповідачем майна Державному регіональному проектно-вишукувальному інституту «Укрпівдендіпроводгосп» (а.с. 101, т.1), в якій теплопостачальна організація вимагала погасити наявну заборгованість та попередила про звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості, у разі незадоволення претензії.

Між цим, як встановлено судом, в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують обставину припинення постачання комунальних послуг на орендований відповідачем об`єкт нерухомості. При цьому суд зауважує, що відповідач ще 19.04.2024 звертався до суду з клопотанням про відкладення судового засідання, наголошуючи, що ним вживаються заходи з метою отримання доказів неможливості використання орендованого майна, проте, після звернення до суду з цим клопотанням відповідач не з`являвся у судові засідання та станом на 24.06.2024 додаткових доказів/клопотань суду не подав.

Законодавство, застосоване судом до спірних відносин

За змістом ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За змістом ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Згідно з ч.1, 6 ст. 283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 759 ЦК України визначено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

За ст.762 ЦК України за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення. Плата за найм (оренду) майна може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за найм (оренду) майна встановлюється договором найму. Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за найм (оренду) майна. Наймач має право вимагати зменшення плати, якщо через обставини, за які він не відповідає, можливість користування майном істотно зменшилася. Плата за найм (оренду) майна вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором. Наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

Статтею 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» (далі Закон) передбачено, що орендна плата встановлюється у грошовій формі і вноситься у строки, визначені договором. Орендна плата визначається за результатами аукціону. У разі передачі майна в оренду без проведення аукціону орендна плата визначається відповідно до Методики розрахунку орендної плати, яка затверджується Кабінетом Міністрів України щодо державного майна та представницькими органами місцевого самоврядування - щодо комунального майна. У разі якщо представницький орган місцевого самоврядування не затвердив Методику розрахунку орендної плати, застосовується Методика, затверджена Кабінетом Міністрів України. Орендна плата підлягає коригуванню на індекс інфляції згідно з Методикою розрахунку орендної плати. Якщо орендар отримав майно в оренду без проведення аукціону, відповідне коригування орендної плати на індекс інфляції здійснюється щомісячно. Орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків провадження господарської діяльності. Порядок розподілу орендної плати для об`єктів, що перебувають у державній власності, між державним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначається Порядком передачі майна в оренду. Порядок розподілу орендної плати для об`єктів, що належать Автономній Республіці Крим, між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначається органами, уповноваженими Верховною Радою Автономної Республіки Крим. Порядок розподілу орендної плати для об`єктів, що перебувають у комунальній власності, між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначається представницьким органом місцевого самоврядування. Стягнення заборгованості з оплати орендної плати може здійснюватися в безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Вказане цілком кореспондується з положеннями статті 193 ГК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 2 ст. 193 ГК України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу; порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених зазначеним Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 15.07.2020 № 611 «Деякі питання сплати орендної плати за державне майно під час дії карантину» (далі постанова № 611) установлено, що на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 нарахування орендної плати за користування нерухомим державним майном, розрахованої відповідно до Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 4 жовтня 1995 р. № 786 (ЗП України, 1996 р., № 2, ст. 57; Офіційний вісник України, 2011 р., № 71, ст. 2677), здійснюється у розмірі, зокрема, 50 відсотків суми нарахованої орендної плати для орендарів їдалень, буфетів, які не здійснюють продаж товарів підакцизної групи.

У підп. 3 п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 27.05.2022 № 634 «Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану» (далі постанова № 634) установлено, що на період воєнного стану, але у будь-якому разі не довше ніж до 30 травня 2022 р., за договорами оренди державного майна, чинними станом на 24 лютого 2022 р. або укладеними після цієї дати за результатами аукціонів, що відбулися 24 лютого 2022 р. або раніше, звільняються від орендної плати орендарі, які використовують майно, розміщене на територіях Кіровоградської, Дніпропетровської, Житомирської, Одеської областей.

Відповідно до підп. 4 п. 1 постанови № 634 на період воєнного стану і протягом трьох місяців після його припинення чи скасування за договорами оренди державного майна, чинними станом на 24 лютого 2022 р. або укладеними після цієї дати за результатами аукціонів, що відбулися 24 лютого 2022 р. або раніше орендарям на територіях, визначених у підпунктах 2 і 3 цього пункту, орендна плата нараховується у розмірі 50 відсотків розміру орендної плати, встановленої договором оренди (з урахуванням її індексації) після 30 вересня 2022 р. і 30 травня 2022 р. відповідно і до закінчення строку, визначеного в абзаці першому цього підпункту.

Пунктом 5 постанови № 634 визначено, що договори оренди державного та комунального майна, строк дії яких завершується у період воєнного стану, вважаються продовженими на період дії воєнного стану та протягом чотирьох місяців з дати припинення чи скасування воєнного стану, крім випадку, коли балансоутримувач з урахуванням законодавства, статуту або положення балансоутримувача про погодження уповноваженим органом управління, до сфери управління якого належить балансоутримувач, за 30 календарних днів до дати закінчення договору оренди повідомив орендодавцю та орендарю про непродовження договору оренди з підстав, визначених статтею 19 Закону. Норма щодо продовження договору, встановлена цим пунктом, не застосовується до договорів, щодо яких рішення про їх продовження прийнято на аукціоні і аукціон оголошено до дати набрання чинності цією постановою. Для продовження договору оренди на строк, передбачений цим пунктом, заява орендаря та окреме рішення орендодавця не вимагаються. Договори оренди державного та комунального майна в період воєнного стану можуть бути достроково припинені за заявою орендаря, поданою ним орендодавцю на адресу електронної пошти, зазначену в договорі оренди. Заява вважається належно поданою, якщо вона підписана уповноваженою особою орендаря, а її PDF-копія надіслана з електронної адреси орендаря, зазначеної в договорі оренди.

Згідно з ч.1-3 ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 1 статті 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Позиція суду

Як встановлено судом, між сторонами виникли договірні правовідносини, за умовами яких позивач передав відповідачу у тимчасове користування державне майно, а відповідач у свою чергу, зобов`язався використовувати майно відповідно до умов договору та сплачувати на користь бюджету та на рахунок балансоутримувача майна оренду плату, що визначена договором.

Судом встановлено, що у спірному періоді договір діяв, доказів ініціювання сторонами його розірвання матеріали справи не містять. В цей же час, в порушення умов договору відповідач не сплачує орендну плату з лютого 2022 року, внаслідок чого за останнім рахується заборгованість перед бюджетом за користування об`єктом оренди, станом на вересень 2023 року включно, в розмірі 140985,15 грн. При цьому судом встановлено, що розрахунок орендної плати позивач здійснив з дотриманням положень постанов КМУ № 611 та № 634, застосувавши передбачену державою знижку на час дії карантину та воєнного стану.

Оскільки заборгованість відповідача у виді несплати коштів за оренду державного нерухомого майна суперечить вищевказаним нормам права та договору, позивачем правомірно нараховано та заявлено до стягнення з відповідача пеню в сумі 5436,88 грн, розрахунок якої судом перевірено та встановлено його вірність.

Щодо заперечень відповідача, які зводяться до того, що він не міг використовувати орендоване майно після 24.02.2022, суд зазначає про таке.

Так, Верховний Суд, зокрема у постанові від 28 червня 2023 року у справі № 910/8651/22, виклав правовий висновок про те, що для застосування частини 6 статті 762 ЦК України та звільнення наймача від плати за користування орендованим майном визначальною умовою такого звільнення є наявність обставин, за які орендар не відповідає. Тобто, наймач повинен довести обставини, які свідчать про те, що майно не використовувалося або не могло бути використане, і він не відповідає за ці обставини. Підставою звільнення від зобов`язання сплачувати орендну плату ця норма визначає об`єктивну неможливість використовувати передане в оренду майно (бути допущеним до приміщення, знаходитись у ньому, зберігати у приміщенні речі тощо) через обставини, за які орендар не відповідає. При оцінці таких обставин презюмується незмінність умов господарювання (користування майном) чи стану об`єкта оренди, а орендар повинен подати докази наявності тих обставин, на які він посилається в обґрунтування своїх вимог, а також довести, що ці обставини виникли з незалежних від нього причин, зокрема, внаслідок зміни кон`юнктури на ринку товарів, робіт, послуг, з вини орендодавця, через дію непереборної сили тощо. Якщо орендар з незалежних від нього обставин протягом певного часу був повністю позбавлений можливості користуватися орендованим майном, то на підставі цієї норми Закону він вправі порушувати питання про повне звільнення його від внесення орендної плати.

У цій справі відповідач обставини, які свідчать про те, що орендоване майно не могло бути використане ним у спірному періоді для цілей договору і він не відповідає за ці обставини, доводить лише копією претензії теплопостачальної організації, адресовану балансоутримувачу з вимогою про погашення заборгованості, а інших доказів щодо цих обставин відповідачем не подано. Також в матеріалах справи відсутні докази неможливості використання відповідачем орендованого майна, у тому числі внаслідок відсутності доступу до майна, а тому самі лише усні посилання відповідача на введений в Україні воєнний стан, а також щодо непостачання до приміщення комунальних послуг, не можуть бути єдиною та безумною обставиною, яка б свідчила про наявність обставин для звільнення відповідача від сплати орендних платежів протягом спірного періоду. Крім цього суд зауважує, що матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про звернення відповідача до позивача у будь-який спосіб з повідомленнями про неможливість використання орендованого приміщення та/або порушення відповідачем питання про його звільнення від сплати орендних платежів.

Також, з урахуванням змісту відзиву відповідача, суд наголошує, що між обставинами непереборної сили та неможливістю належного виконання зобов`язання має бути причинно-наслідковий зв`язок. Тобто, неможливість виконання зобов`язання має бути викликана саме обставиною непереборної сили, а не обставинами, ризик настання яких несе учасник правовідносин. Для застосування форс-мажору (обставин непереборної сили), як умови звільнення від відповідальності, суду необхідно встановити, які саме зобов`язання зa договором були порушені/невиконані та причину такого невиконання.

Форс-мажорні обставини не мають преюдиційного (заздалегідь встановленого) характеру, і при їх виникненні сторона, яка посилається на них, як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 31.08.2022 у справі № 910/15264/21, від 30.05.2022 у справі № 922/2475/21, від 30.11.2021 у справі № 913/785/17.

Таким чином, сам факт введення воєнного стану не може вважатись належною правовою підставою для невиконання зобов`язань. Обставини, які виникли у зв`язку з війною, мають безпосередньо впливати на можливість контрагента виконати свій обов`язок, отже сторона, яка посилається на вказану обставину, повинна довести зв`язок між неможливістю виконання договору та військовими діями. При цьому, як встановлено судом, після 24.02.2022 позивач застосував при розрахунку орендної плати передбачені державою знижки для орендарів державного майна, які не припинили договірних відносин.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях до Фізичної особи-підприємця Терещенко Зої Георгіївни слід задовольнити повністю та стягнути з відповідача на користь позивача (на реквізити державного бюджету) борг в сумі 140985,15 грн та пеню в сумі 5436,88 грн.

Розподіл судових витрат

У відповідності до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, приймаючи до уваги задоволення в повному обсязі позовних вимог позивача, судовий збір в сумі 2684,00 грн слід покласти на відповідача в повному обсязі.

Керуючись ст. 129, 130, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Терещенко Зої Георгіївни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях (вул. Велика Арнаутська, 15, м. Одеса, 65048, ) борг в сумі 140985 грн 15 коп, пеню в сумі 5436 грн 88 коп (реквізити для сплати боргу та пені: до Державного бюджету України, отримувач - ГУК в Од.обл./ м.Одеса/22080300, код отримувача 37607526, банк отримувача - Казначейство України (ел. адм. подат.), номер рахунку (IBAN) - UA0015744) та судовий збір в сумі 2684 грн 00 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строки, визначені ст. 256 ГПК України.

Повний текст рішення складено 01 липня 2024 р.

Суддя Д.О. Бездоля