ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" червня 2024 р.м. ХарківСправа № 922/1232/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Ємельянової О.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Топ Трейдінг Лайн", 61013, м. Харків, вул. Шевченка, буд. 24 А
до Товариства з обмеженою відповідальністю "СКЕН ГРУПЗ", 62441, Харківська обл., Харківський р-н, с. Циркуни, вул. Соборна, буд. 24/2
простягнення 75 260,58 грн.
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Топ Трейдінг Лайн" звернулось до Господарського суду Харківської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "СКЕН ГРУПЗ" про стягнення заборгованості за договором купівлі продажу № 2022-26/05-43082920 від 26 травня 2022 року у розмірі 75 260,58 грн., з яких:

- 40 000,32 грн. - заборгованість за договір купівлі продажу № 2022-26/05-43082920 від 26 травня 2022 року;

- 29 708,51 грн. - пеня відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України;

- 5 551,75 грн. - 3% річних відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України.

Також до стягнення заявлені судові витрати.

Ухвалою суду від 16.04.2024 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Топ Трейдінг Лайн" (вх. № 1232/24) - залишено без руху Встановлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Топ Трейдінг Лайн" строк на усунення недоліків позовної заяви - п`ять дні з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

22.04.2024 року від позивача через канцелярію суду надійшла заява (вх. № 10647/24) про усунення недоліків позовної заяви, до якої додано позовну заяву із урахуванням виправлених недоліків, у якій позивач просить суд, стягнути із відповідача заборгованість за договором купівлі продажу № 2022-26/05-43082920 від 26 травня 2022 року у розмірі 75 260,58 грн., з яких:

- 40 000,32 грн. - заборгованість за договором купівлі продажу № 2022-26/05-43082920 від 26 травня 2022 року;

- 29 708,51 грн. - пеня відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України;

- 5 551,75 грн. - інфляційні втрат (збитки) відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України.

Також до стягнення заявлені судові витрати.

Ухвалою суду від 29.04.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 922/1232/24. Розгляд справи № 922/1232/24 призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами. Встановлено відповідачу 15 (п`ятнадцятиденний) строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Встановлено відповідачу 5-ти денний строк з дня отримання даної ухали, щодо надання заперечень щодо клопотання позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив - протягом 5 днів з дня отримання відзиву на позов.

Проте, відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався.

18.10.2023 року введено в дію Закон України №3200-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами".

Частиною 4 статті 6 Господарського процесуального кодексу України визначено, що 4 єдина судова інформаційно-комунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, між учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). Електронний кабінет - це персональний кабінет (веб - сервіс чи інший користувацький інтерфейс) у підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, за допомогою якого особі, яка пройшла електронну ідентифікацію, надається доступ до інформації та сервісів Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремих підсистем (модулів), у тому числі можливість обміну (надсилання та отримання) документами (в тому числі процесуальними документами, письмовими та електронними доказами тощо) між судом та учасниками судового процесу, а також між учасниками судового процесу. Електронна ідентифікація особи здійснюється з використанням кваліфікованого електронного підпису чи інших засобів електронної ідентифікації, які дають змогу однозначно встановити особу (частина 5 статті 6 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно частини 7 статті 6 Господарського процесуального кодексу України особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою. В умовах воєнного чи надзвичайного стану у разі знеструмлення електромережі суду чи настання інших обставин, які унеможливлюють функціонування Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, суд може вручати особі, яка зареєструвала електронний кабінет, будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, у паперовій формі.

При цьому, частиною 11 статті 242 Господарського процесуального кодексу України визначено, що якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Як вбачається із матеріалів справи, та Комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю "СКЕН ГРУПЗ" має зареєстрований електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі, у зв`язку із чим. ухвалу суду від 29.04.2024 року про відкриття провадження у справі № 922/1232/24 судом було направлено в електронному вигляді до електронного кабінету відповідача.

Відповідно до довідки Господарського суду Харківської області про доставку електронного листа, документ в електронному вигляді "Ухвала про відкриття провадження(спрощене)" від 29.04.2024 року у справі № 922/1232/24 (суддя Ємельянова О.О.) було надіслано одержувачу Товариству з обмеженою відповідальністю "СКЕН ГРУПЗ" в його Електронний кабінет. Документ було доставлено до Електронного кабінету: 29.04.2024 року о(б) 22:35 год..

Згідно з пунктом 2 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Враховуючи вищевикладене, судом було вжито усіх належних заходів, щодо повідомлення відповідача про розгляд справи у суді.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд, має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно вимог статті 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

При цьому, будь-яких клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідно до вимог статті 252 Господарського процесуального кодексу України від учасників справи не надходило.

Разом з тим, за висновками суду, в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у справі матеріалами.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та надані докази, суд встановив наступне.

Як зазначає позивач, 26.05.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Топ Трейдінг Лайн" (позивач, покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "СІ ЕЙЧ ТРЕЙД" (відповідач, продавець), було укладено договір купівлі продажу № 2022-26/05-43082920.

Відповідно до пункту 8.1. договору, договір набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими на це представниками і скріплення печатками сторін і діє до 31.12.2022 року, але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором, які виникли у сторін до закінчення строку його дії, та автоматично продовжує свою дію на кожний наступний календарний рік на тих самих умовах, якщо жодна із сторін не менше ніж за 20 днів до закінчення чергового терміну його дії не заявила про його припинення.

Пунктом 1.1. договору, сторони погодили, що в порядку та на умовах, визначених цим договором, продавець продає, а покупець купує металеві вироби, номенклатура, одиниця виміру, кількість та характеристики якого зазначаються сторонами в специфікаціях, що є невід`ємною частиною цього договору.

Згідно пункту 2.1. договору, ціна і вартість товару включають в себе усі необхідні податки, збори та інші обов`язкові платежі, а також вартість тари, упаковки, маркування та інші витрати постачальника пов`язані із поставкою товару відповідно до базису поставки, і зазначаються сторонами у специфікаціях, що є невід`ємною частиною цього договору.

Загальна сума договору визначається сумою вартості товару згідно усіх підписаних сторонами специфікацій, які є невід`ємною частиною цього договору, та видаткових накладних (пункт 2.2. договору).

Пунктом 2.4. договору, сторони погодили, що оплата товару здійснюється покупцем на підставі рахунку, виставленого продавцем, у наступному порядку:

2.4.1. передоплата у розмірі 100 % вартості товару, зазначеної у специфікації, що є невід`ємною частиною цього договору, здійснюється покупцем впродовж 3-х банківських днів з дати підписання відповідної специфікації.

2.4.2. у специфікації сторони можуть узгодити інші умови оплати, які будуть мати пріоритет по відношенню до умов оплати, визначених у підпункті. 2.4.1. цього договору.

Датою оплати товару вважається дата зарахування грошових коштів на поточний рахунок продавця (пункт 2.5. договору).

Згідно пункту 3.1. договору, передача товару покупцю здійснюється продавцем у порядку та строки, встановлені у відповідній специфікації, що є невід`ємною частиною цього договору.

Товар при передачі покупцеві має відповідати параметрам і характеристикам, обумовленим сторонами у цьому договорі та додатках до нього (пункт 3.2. договору).

Факт приймання покупцем товару підтверджується підписанням покупцем видаткової накладної. Покупець разом з продавцем в момент передачі йому товару, зобов`язаний перевірити кількість, комплектність та цілісність товару (пункт 3.3. договору).

Також, між сторонами було погоджено специфікацію № 1 до договору на загальну суму 2 650 021,20 грн.

Відповідно до умов специфікації, сторони визначили, що загальна вартість товару за цією специфікаціє № 1 становить 2 650 021,20 грн., у т.ч. ПДВ 20 % - 441 670,20 грн. Оплата товару згідно цієї специфікації № 1 здійснюється покупцем у наступному порядку: Сплата у розмірі 100 % від вартості товару згідно цієї специфікації № 1 становить 2 650 021,20 грн. у т.ч. ПДВ 20 % - 441 670,20 грн., здійснюється покупцем на підставі рахунку постачальника впродовж 4 банківських днів з дати підписання цієї специфікації № 1. Передача товару покупцю згідно цієї специфікації № 1 здійснюється на умовах базису поставки FCA (склад продавця: м. Харків, вул. Лозівська, буд. 3) відповідно до вимог Міжнародних правил тлумачення термінів ІНКОТЕРМС 2010. Термін поставки товару: впродовж 4 календарних днів з моменту підписання специфікації № 1.

За твердженнями позивача, відповідно до специфікації №1 від 26.05.2022 року та видаткової накладної №7 від 27.05.2022 року відповідачем було поставлено товар, а саме: - плита 250х300х8 мм прокат г/к, у кількості 1060 шт. на загальну суму 2 650 021,20 грн. з ПДВ, а позивачем було прийнято відповідний товар.

Позивачем 02.06.2022 року було здійснено оплату за товар у сумі 2 650 021,20 грн. згідно платіжної інструкції № від 02.06.2022 року.

Також, позивач зазначає, що 28.07.2022 року відповідно до листа відповідача, між позивачем та відповідачем було узгоджено повернення товару, а саме плита 250х300х8 мм прокат г/к, у кількості 16 шт. на загальну суму 40 000,32 грн. з ПДВ.

У зв`язку зі чим, позивачем 29.07.2022 року було здійснено відповідачу повернення товар, а саме: плита 250х300х8 мм прокат г/к, у кількості 16 шт., відповідно до видаткової про повернення постачальнику №6 від 29.07.2022 року на загальну суму 40 000,32 грн. з ПДВ.

Також, позивач зазначає, що останнім 11.08.2022 року на адресу відповідача було направлено листа вих. № 29.07.22-01 від 29.07.2022 року, у якому позивач просив, у зв`язку із поверненням товару, повернути позивачу грошові кошти у розмірі 40 000,32 грн.

17.11.2022 року позивачем на адресу відповідача було направлено претензію вих.. № 1411 від 14.11.2022 року, у якої останній вимагав протягом 7 днів з моменту отримання претензії повернути позивачу грошові кошти у розмірі 40 000,32грн.

Проте станом на 10.04.2024 року відповідачем так і не здійснено повернення коштів позивачу, що стало причиною звернення останнього, із відповідним позовом до суду.

Також, позивач зазначає, що 09.04.2024 року останньому стало відомо про те, що Товариство з обмеженою відповідальністю «СІ ЕЙЧ ТРЕЙД» за провело зміни щодо інформації, яка знаходиться у Єдиному державному Реєстрі юридичних осіб, а саме:

03.11.2023 року проведено зміну юридичної адреси підприємства та замість старої юридичної адреси - АДРЕСА_1 зареєстровано нову юридичну адресу - 62441, Харківська обл., Харківський р-н, с. Циркуни, вул. Соборна, буд. 24/2.

16.11.2023 року було змінено керівника юридичної особи ТОВ «СІ ЕЙЧ ТРЕЙД» з ОСОБА_1 на ОСОБА_2

26.02.2024 року було змінено найменування юридичної особи з ТОВ "СІ ЕЙЧ ТРЕЙД" на ТОВ "СКЕН ГРУПЗ".

У зв`язку із чим, позивачем було заявлено позовні вимоги до відповідача - ТОВ "СКЕН ГРУПЗ" ().

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

За загальними положеннями цивільного законодавства, зобов`язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 Цивільного кодексу України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

У відповідності із статтею 173 Господарського кодексу України та статтею 509 Цивільного кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (стаття 174 Господарського кодексу України).

Відповідно до частини 7 статті 179 Господарського кодексу України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

За договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 265 Господарського кодексу України).

Відповідно до вимог статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. Поставка товарів без укладення договору поставки може здійснюватися лише у випадках і порядку, передбачених законом. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення ЦК України про договір купівлі-продажу.

Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі статтею 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем було здійснено оплату товару 02.06.2022 року у сумі 2 650 021,20 грн. згідно платіжної інструкції № від 02.06.2022 року.

Відповідно од видаткової накладної №7 від 27.05.2022 року відповідачем було здійснено поставку товару, а саме: - плита 250х300х8 мм прокат г/к, у кількості 1060 шт. на загальну суму 2 650 021,20 грн.

Відповідно до наявного у матеріалах справи листа, яким між позивачем та відповідачем було узгоджено повернення товару, а саме плита 250х300х8 мм прокат г/к, у кількості 16 шт. на загальну суму 40 000,32 грн. позивачем було здійснено повернення відповідачу товару, а саме: плита 250х300х8 мм прокат г/к, у кількості 16 шт. відповідно до видаткової накладеної про повернення постачальнику №6 від 29.07.2022 року на загальну суму 40 000,32 грн.

За приписами статті 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Згідно з вимогами статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Виходячи з наведеного, строк виконання зобов`язання з оплати придбаного товару є умовою, що забезпечує порядок виконання зобов`язання купівлі-продажу. Якщо строк оплати товарів, послуг не визначений договором або законодавчими актами, такий строк наступає з моменту виникнення у кредитора права на вимогу

За приписами пункту 2 статті 693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Зі змісту зазначеної норми права вбачається, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати.

Можливість обрання певно визначеного варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця.

При цьому, позивачем 11.08.2022 року на адресу відповідача було направлено листа вих. № 29.07.22-01 від 29.07.2022 року, у якому позивач просив, у зв`язку із поверненням товару, повернути позивачу грошові кошти у розмірі 40 000,32 грн.

17.11.2022 року позивачем на адресу відповідача також було направлено претензію вих. № 1411 від 14.11.2022 року, у якої останній вимагав протягом 7 днів з моменту отримання претензії повернути позивачу грошові кошти у розмірі 40 000,32 грн. Проте, відповідачем так і не здійснено повернення коштів позивачу.

Враховуючи вищевикладене, та оскільки між сторонами було погоджено повернення товару на суму 40 000,32 грн., суд дійшов висновку, що позивач має право вимагати повернення суми у розмірі 40 000,32 грн.

В матеріалах справи відсутні докази повернення відповідачем суми попередньої оплати у розмірі 40 000,32 грн. за товар який було повернуто відповідачу позивачем за погодженням сторін.

Згідно зі статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України також встановлено: якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частини 2 статті 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Враховуючи вищевикладене, та оскільки відповідач не повернув сплачену позивачем суму попередньої оплати за повернутий товар, докази на підтвердження повернення ним суми попередньої оплати у розмірі 40 000,32 грн. у справі відсутні, суд дійшов висновку що позовні вимоги в частині стягнення суми у розмірі 40 000,32 грн. є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо вимог позивача, про стягнення з відповідача суми пені 29 708,51 грн. відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України та 5 551,75 грн. інфляційних витрат (збитків) відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України відповідно до наданого розрахунку суми позовних вимог, суд зазначає.

Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У відповідності до вимог частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 статті 611 Цивільного кодексу України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

В обґрунтування заявленої до стягнення суми пені 29 708,51 грн. відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України позивач зазначає, що статтею 549 Цивільного кодексу України, статтею 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 22.11.1996 року № 543/96-ВР передбачено, що у випадку прострочення оплати за поставлений товар, відповідач зобов`язаний сплатити на користь позивача пеню у розмірі, який не перевищує подвійну облікову ставку НБУ, яка діяла у період, за який сплачується пеня, від суми прострочення платежу за кожний день прострочення платежу.

У зв`язку зі чим, позивач, користуючись своїм правом, враховуючи строк що строк сплати настав 06.04.2022 року, згідно статті 549 Цивільного кодексу України, заявив до стягнення із відповідача пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який сплачується пеня, від суми прострочення платежу за кожний день прострочення, а саме 29 708,51 грн. за період з 29.07.2022 року по 10.04.2024 року відповідно до наданого розрахунку суми позовних вимог.

Суд не приймає вищевикладені посилання позивача, з огляду на наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, та встановлено судом, позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення із відповідача суми заборгованості за договір купівлі продажу № 2022-26/05-43082920 від 26 травня 2022 року у загальному розмір 40 000,32 грн. яка є фактично сумою передоплати за повернутий позивачем (як покупцем) відповідачу (як продавець) товар.

При цьому, відповідно до розділу 5 укладеного між сторонами договору купівлі продажу № 2022-26/05-43082920 від 26 травня 2022 року позивачем та відповідачем було погоджено відповідальність сторін.

Пунктом 5.1. договору, визначено, що за невиконання або неналежне виконання зобов`язання за договором сторони несуть відповідальність, визначену умовами цього договору та чинним законодавством України.

Згідно пункту 5.2. договору, сторони визначили, що за порушення строків оплати вартості товару (за виключення сум передоплат) покупець сплачує продавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення.

Пунктом 5.5. договору визначено, що за порушення строків передачі товару покупцю, передбачених цим договором, продавець сплачує покупцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, від вартості не переданого у строк товару за кожний день прострочення.

Крім сплати пені та штрафу, сторона, що порушила умови договору, відшкодовує іншій стороні заподіяні в результаті цього збитки, а за порушення грошового зобов`язання також сплачує 25 % річних за неправомірне користування коштами (пункт 5.6. договору).

Статтею 1 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань визначено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

З вищевикладених умов договору слідує, що сторонами у договорі, не було визначено відповідальності у вигляді сплати пені у зв`язку із не повернення суми передоплати.

При цьому, як встановлено судом, та про що не заперечує позивач, сторонами умови договору в частині передачі відповідачем товару позивачу були виконані належним чином, про що свідчать наявні у матеріалах справи документи.

Враховуючи те, що сторонами не було обумовлено нарахування і сплату пені саме за не повернення відповідачем суми передоплати, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення із відповідача пеня у сумі 29 708,51 грн. відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України.

Щодо вимог позивача, про стягнення з відповідача 5 551,75 грн. інфляційних витрат (збитків) відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України відповідно до наданого розрахунку суми позовних вимог, суд зазначає.

Положеннями частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом здійснено перевірку нарахованої позивачем відповідачу суми інфляційних витрат (збитків) відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України у розмірі 5 551,75 грн. за період з серпня 2022 року по березень 2024 року нарахованих суму 40 000,32 грн. (відповідно до наданого розрахунку суми позовних вимог) за допомогою онлайн - системи "Ліга-закон", та встановлено, що такі нарахування здійснено арифметично вірно, та вони підлягають до задоволення.

Частинами 1, 2 статті 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 42 Господарського процесуального кодексу України, передбачено, що учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (стаття 74 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на вищевикладене, суд надавши оцінку наданим позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог доказів, дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме в частині стягнення 40 000,32 грн. - заборгованості та 5 551,75 грн. - інфляційних втрат (збитків) відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України.

В частині стягнення 29 708,51 грн. суми пені відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України відмовити.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, судовий збір у даній справі покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із чим з відповідача підлягає до стягнення сума у розмірі 1 832,72 грн.

Керуючись статтями 129, 226, 233, 236-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

У позові відмовити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "СКЕН ГРУПЗ" (62441, Харківська обл., Харківський р-н, с. Циркуни, вул. Соборна, буд. 24/2, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Топ Трейдінг Лайн" (61013, м. Харків, вул. Шевченка, буд. 24 А, ) 40 000,32 грн. - заборгованості та 5 551,75 грн. - інфляційних втрат (збитків) відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України та судовий збір у розмірі 1 832,72 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В частині стягнення 29 708,51 грн. суми пені відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду, у межах апеляційного округу, протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення, відповідно до статей 256, 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням пункту 17.5 Перехідних положень Кодексу.

Інформацію щодо роботи суду та щодо розгляду конкретних судових справ можна отримати на сайті суду, а також за допомогою Телеграм-бота Господарського суду Харківської області https://t.me/GospSud_kh_bot.

Реквізити сторін:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Топ Трейдінг Лайн" (61013, м. Харків, вул. Шевченка, буд. 24 А, );

відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "СКЕН ГРУПЗ" (62441, Харківська обл., Харківський р-н, с. Циркуни, вул. Соборна, буд. 24/2, ).

Повне рішення складено "28" червня 2024 р.

Суддя О.О. Ємельянова