ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

01 липня 2024 року м. ХарківСправа № 922/1660/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Пономаренко Т.О.

розглянувши матеріали відзиву на позовну заяву (вх.№15196 від 11.06.2024) Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробниче об`єднання "Вертікаль" та заяву (вх.№15687 від 17.06.2024) представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ПП МАРКА» про збільшення позовних вимог у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПП МАРКА» (79039, м. Львів, вул. Золота, 21, кв. 106; )
до Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробниче об`єднання "Вертікаль" (61013, м. Харків, вул. Шевченка, 20; )
про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

13.05.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю «ПП МАРКА» звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробниче об`єднання "Вертікаль", в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробниче об`єднання "Вертікаль" заборгованість у загальному розмірі 225 879,49 грн. з яких: заборгованість за договором поставки № 1579В від 01.02.2017 у розмірі 80 172,00 грн., 3% річних у розмірі 27 834,30 грн., інфляційні збитки у розмірі 36 441,23 грн., пеня у розмірі 81 431,96 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 16.05.2024 позовну заяву (вх.№1660/24 від 13.05.2024) Товариства з обмеженою відповідальністю «ПП МАРКА» залишено без руху. Надано позивачу строк, який становить 5 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, для усунення недоліків, а саме надати до суду копію видаткової накладної №2114 від 07.11.2018 у належному вигляді.

17.05.2024 на виконання вимог ухвали Господарського суду Харківської області від 16.05.2024 від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви (вх.№19202 від 17.05.2024).

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 20.05.2024 прийнято позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ПП МАРКА» до Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробниче об`єднання "Вертікаль" про стягнення заборгованості до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі №922/1660/24. Вирішено розгляд справи №922/1660/24 здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

11.06.2024 через кабінет Електронного Суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх.№15196 від 11.06.2024).

Разом з відзивом представник відповідача заявляє клопотання про поновлення строку на подання відзиву на позовну заяву.

17.06.2024 через кабінет Електронного Суду від представника позивача надійшла заява (вх.№15687 від 17.06.2024) про збільшення позовних вимог.

Розглянувши клопотання представника відповідача про поновлення строку на подання відзиву на позовну заяву, суд зазначає наступне.

Згідно вимог частини 1 статті 251 ГПК України відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом (ст.113 ГПК України).

Відтак, ухвалою суду від 20.05.2024 відповідачу було встановлено строк 15 днів з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позов у відповідності до ст.251 ГПК України.

В той же день, для надання можливості відповідачу скористатися своїми процесуальними правами відповідно до ст.251 Господарського процесуального кодексу України, вищезазначену ухвалу суду про відкриття провадження по справі було надіслано до електронного кабінету відповідача. Вказану кореспонденцію відповідачем отримано 20.05.2024.

Перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (ч.1 ст.116 ГПК України).

Відтак, останнім днем для подання відзиву на позовну заяву є 04.06.2024.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на подання відзиву представник відповідача зазначає, що відповідач інформує суд, що у зв`язку триваючими на цей час ворожими обстрілами зокрема із влучаннями по території ТОВ НВО «Вертікаль», та регулярними тривалими відключеннями електропостачання за місцезнаходженням підприємства, відповідач був вимушений суттєво обмежити перебування співробітників за місцезнаходженням підприємства. Архів підприємства було евакуйовано до іншого регіону України, що ускладнило своєчасну підготовку відзиву на позовну заяву. За таких обставин відповідач просить поновити строк на подання цього відзиву.

Суд враховує, що місцезнаходженням відповідача є м. Харків, а обставини відключення електропостачання, постійні обстріли території м. Харкова та оголошення сигналу "повітряна тривога" (підчас якої задля збереження життя і здоров`я людей, останні повинні перебувати в укритті) у певному регіоні слід вважати загальновідомими, тобто такими що не потребують доказування.

Подібна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22 грудня 2022 року у справі №910/2116/21 (910/12050/21).

Згідно з ч.1 ст.119 ГПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк (ч.1 ст.119 ГПК України).

З огляду на зазначене, суд визнає причини пропуску відповідачем строку на подання відзиву поважними та приймає відзив відповідача на позовну заяву (вх.№15196 від 11.06.2024) до розгляду та долучає його до матеріалів справи №922/1660/24.

Розглянувши заяву (вх.№15687 від 17.06.2024) представника позивача про збільшення позовних вимог, суд зазначає наступне.

Як вбачається з вказаної заяви, у тексті заяви позивач виклав свої пояснення, міркування та аргументи щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень та мотиви їх відхилення.

Відповідно до вимог ч.2 ст.251 Господарського процесуального кодексу України, позивач має право подати до суду відповідь на відзив, а відповідач - заперечення протягом строків, встановлених судом в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Частиною 1 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Згідно вимог ст.166 Господарського процесуального кодексу України, у відповіді на відзив позивач викладає свої пояснення, міркування та аргументи щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень та мотиви їх визнання або відхилення.

Відповідь на відзив підписується позивачем або його представником.

До відповіді на відзив застосовуються правила, встановлені частинами третьою - шостою статті 165 цього Кодексу.

Відповідь на відзив подається в строк, встановлений судом. Суд має встановити такий строк подання відповіді на відзив, який дозволить позивачу підготувати свої міркування, аргументи та відповідні докази, іншим учасникам справи - отримати відповідь на відзив завчасно до початку розгляду справи по суті, а відповідачу - надати учасникам справи заперечення завчасно до початку розгляду справи по суті.

Так, в ухвалі суду про відкриття провадження у справі від 20.05.2024 було встановлено позивачу строк для надання відповіді на відзив - 5 днів з дня отримання відзиву.

Як вбачається з інформації про доставку документів до зареєстрованого Електронного кабінету відзив на позовну заяву позивач отримав 11.06.2024.

Таким чином, позивач повинен був надати відповідь на відзив у строк до 17.06.2024 включно.

З огляду на зазначене, суд розцінює заяву (вх.№15687 від 17.06.2024) представника позивача про збільшення позовних вимог в частині викладених пояснення, міркувань та аргументів щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень - як відповідь на відзив, а відтак суд приймає відповідну відповідь позивача на відзив до розгляду та долучає її до матеріалів справи №922/1660/24.

Також, у заяві (вх.№15687 від 17.06.2024) про збільшення позовних вимог представник позивача просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробниче об`єднання «Вертікаль» на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ПП Марка» 308 882,23 грн., з яких заборгованість за договором поставки № 1579В від 01.02.2017 складає 80 172 грн., 3% річних 15 044,78 грн., 75 768,07 грн. інфляційні збитки та 137 897,38 грн. пеня.

З наведеного вбачається, що позивач збільшив загальну ціну позову шляхом зміни сум позовних вимог, а саме: суму основного боргу залишено без змін, суму 3% річних зменшено, а суми інфляційних збитків та пені - збільшено.

Пунктом 3 частини 1 статті 42 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Пунктом 2 частини 2 статті 46 ГПК України встановлено, що позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

За вимогами п.5 ч.1 ст.170 Господарського процесуального кодексу України будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити підстави заяви (клопотання, заперечення).

Разом з цим, відповідно до ч.1 ст.173 Господарського процесуального кодексу України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Позивачем в позовній заяві заявлено одну основну вимогу про стягнення заборгованості за договором поставки №1579В від 01.02.2017 у розмірі 80 172,00 грн. та три похідних вимоги про стягнення 3% річних у розмірі 27 834,30 грн., інфляційних збитків у розмірі 36 441,23 грн. та пені у розмірі 81 431,96 грн.

Відтак, позивач у разі звернення до суду із заявою про збільшення та/або зменшення розміру позовних вимог повинен навести підстави такого збільшення та/або зменшення по кожній вимозі окремо.

Однак, підстави зменшення розміру позовної вимоги про стягнення 3% річних та збільшення розміру позовних вимог про стягнення інфляційних збитків та пені позивач в заяві не зазначив.

Разом з цим, пунктом 3.10 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26 грудня 2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" встановлено, що під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Ціну позову вказує позивач. Отже, у разі прийняття судом зміни (в бік збільшення або зменшення) кількісних показників, у яких виражається позовна вимога, має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір, - з обов`язковим зазначенням про це як у вступній, так і в описовій частині рішення.

Відповідно до статті 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлюється в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно вимог п.3 ч.1 ст.163 Господарського процесуального кодексу України ціна позову визначається у позовах, які складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

Відповідно до ч.3 ст.4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Так, позивачем при зверненні з позовною заявою було сплачено судовий збір у розмірі 2 710,55 грн. (з урахуванням коефіцієнту 0,8).

З урахуванням заяви (вх.№15687 від 17.06.2024) представника позивача про збільшення позовних вимог ціна позову становить 308 882,23 грн.

Відтак, у відповідності до п.1 ч.2 ст.4 та ч.3 ст.4 Закону України "Про судовий збір" сума судового збору за подання цього позову з урахуванням збільшення розміру позовних вимог повинна становити 3 706,59 грн.

Згідно вимог ч.3 ст.163 Господарського процесуального кодексу України у разі збільшення розміру позовних вимог або зміни предмета позову несплачену суму судового збору належить сплатити до звернення в суд із відповідною заявою.

Доказів доплати несплаченої суми судового збору за подання цього позову з урахуванням збільшення розміру позовних вимог у сумі 996,04 грн.

З огляду на зазначене у суду відсутні правові підстави для прийняття до розгляду заяви (вх.№15687 від 17.06.2024) представника позивача в частині про збільшення позовних вимог.

Також, у заяві (вх.№15687 від 17.06.2024) про збільшення позовних вимог представник позивача просить суд витребувати у відповідача наступні документи: довіреність №2884 від 21.05.2019, довіреність №4987 від 09.11.2021, довіреність №784 від 21.02.2022.

Пунктом 1 статті 81 ГПК України визначено, що учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до частини 2 статті 81 ГПК України у клопотанні про витребування судом доказів повинно бути зазначено:

1) який доказ витребовується (крім клопотання про витребування судом групи однотипних документів як доказів);

2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати;

3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа;

4) заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу;

5) причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання.

Відповідно до ч.1. ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч.1 ст.74 ГПК України).

В заяві про витребування документів представник позивача зазначає, що усі видаткові накладні, підписані сторонами, містять номери та дати видачі довіреностей на отримання товарно-матеріальних цінностей, зазначених у відповідних видаткових накладних, тож, є підстави вважати, що такі довіреності обліковувались відповідачем.

При цьому представник позивача не надає до суду доказів самостійного звернення до відповідача з метою витребування у останнього довіреностей №2884 від 21.05.2019, №4987 від 09.11.2021, №784 від 21.02.2022.

Причини неможливості самостійного отримання вказаних доказів представник позивача також не наводить.

Виходячи з поданої представником позивача заяви та наведених вище процесуальних норм вбачається, що заява про витребування доказів не відповідає приписам ГПК України в частині підтвердження заходів, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, доказів вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу у відповідності до пункту 4 частини 2 статті 81 ГПК України та обґрунтування причин неможливості отримати докази самостійно особою, яка подає клопотання у відповідності до пункту 5 частини 2 статті 81 ГПК України .

Зокрема, суд виходить з того, що однією з необхідних умов задоволення клопотання про витребування доказів є надання суду доказів, які дії вживались учасником справи з метою самостійного отримання доказів, про витребування яких він заявляє до суду.

Причинами неможливості самостійного отримання доказу особою, яка бере участь у справі, може бути відмова особи, в якої знаходиться доказ, надати цей доказ, законодавчо встановлена заборона передання певної інформації тощо.

Особа, яка звертається з клопотанням про витребування доказу, повинна надати підтвердження того, що їй відмовлено в отриманні доказів, або відсутності відповіді на запит про отримання доказу з урахуванням достатнього часу на складання такої відповіді.

Враховуючи вищевикладене, всупереч наведеному позивачем не надано суду доказів на підтвердження вжиття всіх можливих заходів, спрямованих на отримання доказів самостійно.

З огляду на зазначене, приймаючи до уваги вимоги ст.81 ГПК України, суд приходить висновку про відмову у задоволенні заяви представника позивача про витребування доказів.

Керуючись статтями 12, 73, 74, 76, 80, 81, 82, 234-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробниче об`єднання "Вертікаль" про поновлення строку на подання відзиву на позовну заяву - задовольнити.

2. Поновити Товариству з обмеженою відповідальністю науково-виробниче об`єднання "Вертікаль" процесуальний строк на подавння відзиву на позовну заяву.

3. Відзив Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробниче об`єднання "Вертікаль" на позовну заяву (вх.№15196 від 11.06.2024) - прийняти до розгляду та долучити його до матеріалів справи №922/1660/24.

4. Відповідь на відзив Товариства з обмеженою відповідальністю «ПП МАРКА» (вх.№15687 від 17.06.2024) - прийняти до розгляду та долучити її до матеріалів справи №922/1660/24.

5. У прийнятті до розгляду заяви (вх.№15687 від 17.06.2024) представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ПП МАРКА» в частині про збільшення позовних вимог - відмовити.

6. У задоволенні заяви (вх.№15687 від 17.06.2024) представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ПП МАРКА» в частині витребування доказів - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Ухвалу підписано 01.07.2024.

Суддя Т.О. Пономаренко