ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"01" липня 2024 р. м. Київ Справа № 911/1638/24

Суддя А.Ю. Кошик, розглянувши матеріали заяви б/н від 25.06.2024 року Комунального підприємства Білоцерківської міської ради житлово-експлуатаційна контора № 1 (09100, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Підвальна, 28, код 19420176) про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 62 513,42 грн. заборгованості

Встановив:

До Господарського суду Київської області від Комунального підприємства Білоцерківської міської ради житлово-експлуатаційна контора № 1 надійшла заява б/н від 25.06.2024 року про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 62 513,42 грн. заборгованості за договором № 287/УК про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 29.12.2021 року.

За змістом ст.ст. 147, 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 148 цього Кодексу. Судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 2 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Дослідивши заяву та додані до неї документи, суд встановив наступне.

Заявником заявлено вимоги про стягнення з боржника 62 513,42 грн. заборгованості за договором № 287/УК про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 29.12.2021 року та 302,80 грн. судового збору.

Згідно з вимогами п. 2 ч. 2 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України у заяві повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника, відомості про наявність або відсутність у заявника електронного кабінету.

Разом з тим, заявником зазначено в якості його місцезнаходження адресу ( АДРЕСА_2 ), що не відповідає даним в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, оскільки в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України поштовим індексом Комунального підприємства Білоцерківської міської ради житлово-експлуатаційна контора № 1 є « 09100», а не « 09117».

Крім того, як зазначено вище, заява про видачу судового наказу повинна містити вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців). З основного тексту та прохальної частини заяви про видачу судового наказу вбачається, що заявник просить суд стягнути заборгованість за надані послуги з управління багатоквартирним будинком з Фізичної особи-підприємця Фастівської Олени Олегівни, однак, на першій сторінці заяви про видачу судового наказу заявник в якості боржника зазначає ОСОБА_1 (особу, що не має статусу фізичної особи підприємця).

Крім того, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання.

Судом встановлено, що заява про видачу судового наказу подана та підписана представником заявника ОСОБА_2 .

Однак, в порушення вимог п. 3 ч. 2 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України, представником заявника в якості його місця проживання вказано: місто Біла Церква.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце проживання - житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також апартаменти (крім апартаментів у готелях), кімнати та інші придатні для проживання об`єкти нерухомого майна, заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), в яких особа отримує соціальні послуги.

Вищенаведене дає суду підстави вважати, що представником заявника вказано неповну адресу його місця проживання, що суперечить вимогам Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, заява Комунального підприємства Білоцерківської міської ради житлово-експлуатаційна контора № 1 подана з порушенням п. 2 та п. 3 ч. 2 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу на підставі п. 1 ч. 1. ст. 152 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 2 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Крім того, суд доводить до відома заявника, що відповідно до ч. 1 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 ч. 1 ст. 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст.ст. 148, 152, 153, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

Ухвалив:

Відмовити у задоволенні заяви Комунального підприємства Білоцерківської міської ради житлово-експлуатаційна контора № 1 б/н від 25.06.2024 року про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 62 513,42 грн. заборгованості за договором № 287/УК про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 29.12.2021 року.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому ч. 1 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України, та може бути оскаржена в строк та в порядку, передбаченому ст. ст. 256-257 Господарського процесуального кодексу України з врахуванням п. 17.5 розділу ХІ Господарського процесуального кодексу України.

Суддя А.Ю. Кошик