ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"27" червня 2024 р.м. ХарківСправа № 922/3432/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавренюк Т.А.

при секретарі судового засідання Сіліній М.Г.

та за участю:

Хірного Д.О. - не з`явився

представника боржника - не з`явився

розпорядника майна - Саутенко С.О.

розглянувши заяву Фізичної особи ОСОБА_1 (вх.№8478 від 29.03.2024) з грошовими вимогами до боржника по справі

за заявою ОСОБА_2
про визнання банкрутом Товариство з обмеженою відповідальністю «Дойче Штіль Еко»

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 07.09.2023 відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Дойче Штіль Еко", ; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном боржника; призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Саутенко Сергія Олеговича (свідоцтво № 216 від 20.02.2013).

На офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України 08.09.2023 оприлюднено повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Визначено граничний строк на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника. Зазначено відомості про розпорядника майна.

У зв`язку з закінченням терміну повноважень судді Яризько В.О., відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.03.2024, для розгляду справи № 922/3432/23 визначено суддю Лавренюк Т.А.

Ухвалою суду від 26.03.2024 суд призначив попереднє засідання суду .

За приписами ч.1 ст.45 Кодексу України з процедур банкрутства конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

29.03.2024, тобто після завершення строку, визначеного ч.1 ст.45 Кодексу України з процедур банкрутства, до суду надійшла заява Фізичної особи ОСОБА_1 (вх.№8478 від 29.03.2024) з грошовими вимогами до боржника на загальну суму 1 043 252,00 грн.

Відповідно до абз.3 ч.6 ст.45 Кодексу України з процедур банкрутства вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, розглядаються господарським судом у порядку черговості їх отримання у судовому засіданні, яке проводиться після попереднього засідання господарського суду.

Попереднє засідання відбулося 16.05.2024 р., за результатами якого визнано вимоги конкурсних кредиторів та включено їх до реєстру вимог кредиторів.

Враховуючи вищевикладене, суд призначив заяву Фізичної особи ОСОБА_1 (вх.№8478 від 29.03.2024) з грошовими вимогами до боржника до розгляду в судовому засіданні 27.06.2024.

Від розпорядника майна надійшло повідомлення про результат розгляд вимог ОСОБА_1 , в якому зазначено, що вимоги ОСОБА_1 ним визнані в повному обсязі.

В судовому засіданні 27.06.2024 р. розпорядник майна підтвердив визнання вимог ОСОБА_1 .

Під час розгляду справи представник боржника пояснював, що дійсно, у 2021 року між фізичними особами та ТОВ "Дойче Штіль Еко" велися перемовини щодо укладання договорів купівлі-продажу нерухомого майна (квартир в тому числі) у багатоквартирному будинку, що розташований за будівельною адресою: АДРЕСА_1 , були отримані грошові кошти від фізичних осіб на придбання нерухомості, боржником видані в підтверження отримання коштів гарантійні листи, проте договору купівля продажу так і не були укладені.

Представник боржника та кредитора в судове засідання не з"явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату та час слухання заяви.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 з грошовими вимогами до боржника та додані до неї документи, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що заявлена ОСОБА_1 сума заборгованості виникла на підставі гарантійного листа (вих. № 1/11 від 05.11.2021 р.), згідно із яким боржник - Товариство з обмеженою відповідальністю Дойче Штіль Еко в особі директора ОСОБА_3 отримав від громадянина ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) гарантійний внесок в якості забезпечення гарантії оформлення нотаріального договору придбання майнових прав на квартиру АДРЕСА_2 , що будується за проектом "Нове будівництво багатофункціонального житлового комплексу з вбудованими технічними приміщеннями та паркінгом по АДРЕСА_1 ", що розташований за будівельною адресою: АДРЕСА_1 . Повна вартість даної квартири (побудованої та зданої в експлуатацію) становить еквівалент 66 620 доларів США в національній валюті України - гривні. Розмір гарантійного внеску становить еквівалент 26 600 доларів США згідно із курсом НБУ за 1 долар США станом на 05.11.2021. Гарантійгий лист підписано директором ОСОБА_3 .

Станом на дату подання заяви про відкриття провадження у справі заборгованість Товариство з обмеженою відповідальністю Дойче Штіль Еко перед ОСОБА_1 не погашена.

Розпорядником майна вимоги ОСОБА_1 визнані в повному обсязі.

Представник кредитора в заяві пояснив, що у листопаді 2021 року між кредитором та ТОВ "Дойче Штіль Еко" велися перемовини щодо укладання договору купівлі-продажу нерухомого майна та ОСОБА_1 було передано ТОВ "Дойче Штіль Еко" в особі директора ОСОБА_3 заявлені грошові кошти, що підтверджується гарантійним листом ТОВ "Дойче Штіль Еко", проте в подальшому договір купівлі-продажу між сторонами укладений не був та така необхідність для кредитора згодом відпала, разом із тим, вказані кошти утримуються боржником без будь-якої правової підстави.

Крім того, із доданих розпорядником майна доказів проведеної ним інвентаризації, в тому числі, згідно із інвентаризаційним описом №3 про результат інвентаризації незавершених капітальних інвестицій станом на 17.11.2023 р., судом встановлено, що відповідно до даних, наданих Державною інспекцією архітектури та містобудування України, зареєстроване Інспекцією Державною архітектурно-будівельного контролю Харківської міської ради повідомлення про початок виконання будівельних робіт від 16.11.2017р. за реєстраційним номером ХК26 щодо об`єкта будівництва "Реконструкція індивідуального житлового будинку літ. "А-1" за адресою: АДРЕСА_1 .

Суд зазначає, що під час розгляду заявлених до боржника кредиторських вимог, суд має з`ясовувати правову природу таких вимог, надати правову оцінку доказам поданим заявником на підтвердження його вимог до боржника, аргументам та запереченням боржника чи інших кредиторів щодо задоволення таких вимог, перевірити дійсність заявлених вимог, з урахуванням чого встановити наявність підстав для їх визнання чи відхилення (повністю або частково).

Покладення обов`язку доказування обґрунтованості відповідними доказами своїх вимог до боржника саме на кредитора не позбавляє його права на власний розсуд подавати суду ті чи інші докази, що дозволяє суду застосовувати принцип диспозитивності господарського судочинства та приймати рішення про визнання чи відмову у визнанні вимог кредитора, виходячи з тієї сукупності доказів, яка надана кредитором-заявником грошових вимог (постанова від 27.08.2020 у справі № 911/2498/18; від 13.09.2022 у справі № 904/6251/20).

Так, в обґрунтування грошових вимог до боржника фізична особа-кредитор у своїй заяві посилається на гарантійний лист в підтвердження отримання боржником від нього коштів.

У даному випадку суд розцінює цей гарантійний лист як розписка, яка за своєю суттю є документом, який боржник видає кредитору та яким підтверджується як умови домовленості сторін і зміст зобов`язань, так і засвідчується факт отримання боржником від кредитора погодженої сторонами грошової суми.

Схожі за змістом правові висновки викладені у постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року у справі 6-50цс16 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 464/3790/16 (провадження № 14-465цс18). Так, Верховним судом зазначено, що досліджуючи питання змісту умов договору про передачу грошових коштів та правової природи подібного за змістом пункту договору, Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що пункт спірного договору в тій його частині, у якій він містить відомості про отримання покупцями грошей до підписання договору, суму цих грошових коштів та пропорції, у якій вони отримані кожним з продавців, є розпискою (пункт 7.28). Під розпискою на практиці, як правило, розуміється письмовий документ, який містить відомості про певні обставини, наприклад про отримання однією особою від іншої грошей, іншого майна тощо. Розписка у такому значенні є письмовим доказом (пункт 7.26).

Таким чином, суд визнає встановленим факт передачі грошових коштів кредитором ОСОБА_4 боржнику, що підтверджується наданим суду гарантійним листом.

Відповідно до частини 1 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частиною 1 статті 639 ЦК України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Згідно з частиною 1 статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до частини 1 статті 206 ЦК України усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність.

Згідно з частинами 1-2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти правочини між юридичними особами; правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу; правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу; інші правочини, щодо яких законом встановлена письмова форма.

Згідно з частиною 1 статті 209 ЦК України правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін.

Частиною 1 статті 657 ЦК України визначено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Зважаючи на те, що сторонами не було досягнуто домовленості щодо істотних умов договору, не дотримано форми, встановленої законодавством для даного виду правочину, жодних правових підстав для утримання переданих коштів у ТОВ "Дойче Штіль Еко" немає.

Відповідно до частини 1 статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно.

Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно з частиною 2 статті 533 ЦК України якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Отже, ТОВ "Дойче Штіль Еко" має зобов`язання з повернення фізичній особі ОСОБА_1 1 043 252,00 грн. що зберігаються у боржника без достатньої правової підстави.

Враховуючи, що заявлені вимоги ОСОБА_1 в сумі 1043252,006 грн. основного боргу до боржника є обґрунтованими, підтверджені належними доказами, суд вважає за необхідне їх визнати, а також визнати сплачені кредитором 6056,00 грн. судового збору за подання заяви з грошовими вимогами.

Відповідно до частини першої статті 3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно із частиною 1 статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, ГПК України, іншими законами України.

У ч.1 ст. 45 КУзПБ передбачено, що конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Ч. 3 ст. 45 КУзПБ встановлені вимоги до змісту заяви кредитора, зокрема передбачено, що до заяви в обов`язковому порядку додаються документи, що підтверджують грошові вимоги до боржника.

За приписами ч. 5 ст. 45 КУзПБ розпорядник майна не пізніше ніж на 10 день з дня закінчення встановленого частиною першою цієї статті строку з урахуванням результатів розгляду вимог кредиторів боржником повністю або частково визнає їх або відхиляє з обґрунтуванням підстав визнання чи відхилення, про що письмово повідомляє заявників і господарський суд, а також подає до суду письмовий звіт про надіслані всім кредиторам боржника повідомлення про результати розгляду грошових вимог та їх отримання кредиторами разом з копіями повідомлень про вручення поштового відправлення та описів вкладення у поштове відправлення або інших документів, що підтверджують надсилання повідомлення кредиторам.

Зазначене вище кореспондується з ч.4 ст.45 КУзПБ, відповідно до якої для кредиторів, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, усі дії, вчинені у судовому процесі, є обов`язковими так само, як вони є обов`язковими для кредиторів, вимоги яких були заявлені протягом встановленого строку.

Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, задовольняються в порядку черговості, встановленої цим Кодексом.

Кредитори, вимоги яких заявлені після завершення строку, визначеного частиною першою цієї статті, є конкурсними, однак не мають права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів.

За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів.

Отже, вимоги фізичної особи ОСОБА_1 є конкурсними, однак не мають права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів.

Враховуючи наведене вище, суд вважає за необхідне задовольнити заяву фізичної особи ОСОБА_1 (вх.№8478 від 29.03.2024) з грошовими вимогами до боржника, визнати його вимоги в сумі 1 043 252,00 грн. основного боргу, а також 6056,00 грн судового збору, що підлягають включенню розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів.

Керуючись ст. ст. 45, 113 Кодексу України з процедур банкрутства,, ст. ст. 232-235 ГПК України,

УХВАЛИВ:

Задовольнити заяву фізичної особи ОСОБА_1 (вх.№8478 від 29.03.2024) з грошовими вимогами до боржника.

Визнати грошові вимоги Фізичної особи ОСОБА_1 до боржника в розмірі 1 043 252,00 грн. основного боргу, які є конкурсними без права вирішального голосу на зборах кредиторів, а також 6056,00 грн витрат зі сплати судового збору.

Ухвалу направити розпоряднику майна (через кабінет системи Електронний суд"), боржнику - ТОВ "Дойче Штіль Еко" (через кабінет системи Електронний суд"), ФО ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ).

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги в строки, передбачені ст. 256 ГПК України.

Повний текст ухвали суду складено та підписано 27.06.2024.

Суддя Лавренюк Т.А.