ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" червня 2024 р.,

м. Київ

Справа № 910/1130/24

Суддя Черногуз А.Ф. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами

позов Товариства з обмеженою відповідальністю Енерго Ресурс РІ Груп (08131, Київська область, Бучанський район, село Софіївська Борщагівка, вул. Лесі Українки, 26, кв. 117, ; адреса для листування: 04053, м. Київ, пров. Бехтерівський, 14, 1 поверх)

до Товариства з обмеженою відповідальністю Барселона Ю Ей (08131, Київська область, Києво - Святошинський район, село Софіївська Борщагівка, вул. Петрівська, 1, )

та Товариства з обмеженою відповідальністю Барселона Сервіс (08131, Київська область, Києво - Святошинський район, село Софіївська Борщагівка, вул. Петрівська, 1, код )

про стягнення заборгованості за договором про постачання електричної енергії споживачу №210-18/10/21 від 17.10.2021,

в с т а н о в и в :

Історія розгляду справи

До Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю Енерго Ресурс РІ Груп до Товариства з обмеженою відповідальністю Барселона Ю Ей та Товариства з обмеженою відповідальністю Барселона Сервіс про стягнення заборгованості за договором про постачання електричної енергії споживачу №210-18/10/21 від 17.10.2021.

Звертаючись до суду позивач просив стягнути солідарно з відповідачів 133574,34 грн боргу, 39088,94 грн інфляційних та 7684,22 грн трьох відсотків річних за договором про постачання електричної енергії споживачу №210-18/10/21 від 17.10.2021, а також про зазначення в рішенні суду про нарахування відсотків річних та інфляційних до моменту виконання рішення суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.01.2024 позовну заяву з додатками передано за підсудністю до Господарського суду Київської області.

Господарський суд Київської області ухвалою від 21.02.2024 відкрив провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Судом встановлено строки для подання відзиву, відповіді на відзив та заперечень.

Однак від позивача 03.05.2024 до суду надійшла заява про відмову від частини позовних вимог про стягнення солідарно з відповідачів 95000,00 грн та закриття провадження щодо стягнення зазначеної суми. Подання такої заяви обгрунтовано тим, що ТОВ Барселона Ю Ей частково оплатило заборгованість за договором платіжними інструкціями № 5 від 26.03.2024 на суму 60000,00 грн та № 14 від 26.04.2024 на суму 35000,00 грн, копії яких долучені до заяви.

Враховуючи надані до суду докази добровільної сплати частини боргу суд ухвалою від 27.05.2024 закрив провадження у цій частині з огляду на відсутність предмету спору у порядку статті 231 ГПК України.

Тож на розгляді господарського суду залишились наступні вимоги: стягнути з відповідачів солідарно 38574,34 грн основного боргу, 39088,94 грн інфляційних та 7684,22 грн трьох відсотків річних за договором про постачання електричної енергії споживачу №210-18/10/21 від 17.10.2021, а також зазначити в рішенні про нарахування відсотків річних та інфляційних до моменту виконання рішення суду.

Разом з тим, перевіряючи матеріали справи суд з`ясував про наявність недоліків у розрахунках позовних вимог та недостатність доказів, які підтверджують обставини на які посилається позивач у власних розрахунках заборгованості. Тому враховуючи те, що наведені у позові розрахунки не містили детальних відомостей про розміри і дати проведення часткових оплат, а відповідно з таких розрахунків не можна встановити перебіг зміни розмірів імовірної заборгованості, суд у порядку частини 4 статті 74 ГПК України ухвалою від 27.05.2024 зобов`язав позивача надати грунтовний розрахунок відсотків річних та інфляційних втрат з відображенням змін розміру заборгованості враховуючи проведення часткових оплат та витребував у позивача та відповідачів докази часткового погашення відповачем-1 боргу у період спірних правовідносин (банківські довідки чи виписки з рахунку, платіжні документи, що підтвердять проведення часткових оплат з прив`язкою до дати здійснення розрахунків, акти звірки взаємних розрахунків за договором чи інші належні докази).

Також суд запропонував і відповідачам надати контрозрахунок заявлених до стягнення нарахувань.

На виконання вимог ухвали господарського суду від 27.05.2024 позивачем надано додаткові пояснення, що датовані 05.06.2024, які прийняті судом та долучені до справи разом з доданими доказами.

Суд констатує, що за час перебування матеріалів позовної заяви у провадженні суду відповідачі не скористалися своїм правом на подання відзиву на позов у встановлений судом строк. Незважаючи на закінчення строку на подання відзиву, відповідачі також не зверталися до суду з заявами про поновлення чи продовження строку на подання відзиву, не подавав жодних інших письмових клопотань, що пов`язані з розглядом спору, не надавав до суду заперечень та доказів, які б мали на меті спростувати вимоги позивача. Тож ТОВ Барселона Ю Ей та ТОВ Барселона Сервіс не проявили бажання ані ознайомитися з матеріалами справи, ані подати заяви про визнання ним тих чи інших обставин спору. Таким чином вбачається, що відповідачі не скористалися можливістю доступу до правосуддя, а тому суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами.

Зміст позовних вимог

Позивач повідомляв суд, що 18.10.2021 ТОВ Енерго Ресурс РІ Груп (постачальник) з ТОВ Барселона Ю Ей (споживач) уклали договір про постачання електричної енергії споживачу №210-18/10/21 за яким постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору).

В силу статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема письмовими, речовими та електронними доказами.

До позову позивач долучив копію договору, заяву-приєднання до договору (додаток 1), комерційну пропозицію (додаток 2), акти купівлі-продажу та видаткові накладні, акти звірки взаємних розрахунків, виписки з банківського рахунку.

Позивач звертав увагу суду на те, що сторони підписали та скріпили печатками акти та видаткові накладні на загальну суму 1110632,01 грн. Так, відповідно до акту купівлі-продажу від 31.12.2021 №2 та видаткової накладної від 31.12.2021 №2 до сплати підлягає сума в розмірі 374929 грн. 07 коп. Відповідно до Акту надання послуг від 31.12.2021 року №3 до сплати підлягає сума в розмірі 33437 грн. 47 коп. Відповідно до Акту купівлі-продажу електричної енергії від 31.01.2022 року №1 та Видаткової накладної від 31.01.2022 року №1 до сплати підлягає сума в розмірі 358634 грн. 59 коп. Відповідно до акту надання послуг від 31.01.2022 року №2 до сплати підлягає сума в розмірі 40056 грн. 64 коп. Відповідно до Акту купівлі-продажу електричної енергії від 28.02.2022 року №8 та Видаткової накладної від 28.02.2022 року до сплати підлягає сума в розмірі 236804 грн. 33 коп. Відповідно до Акту надання послуг від 28.02.2022 року №9 до сплати підлягає сума в розмірі 36180 грн. 22 коп. Відповідно до Акту купівлі-продажу від 31.03.2022 №18 та Видаткової накладної від 31.03.2022 року №18 сума в розмірі 27891 грн. 62 коп. Відповідно до акту надання послуг від 31.03.2022 року №19 до сплати підлягає сума в розмірі 2698 грн. 07 коп.

За твердженнями позивача, відповідач частково сплатив суму боргу за наведеними актами, а саме, в розмірі 977057,67 грн до подання позову та 95000,00 грн під час розгляду справи в господарському суді. На підтвердження вказаних обставин до справи долучено банківські довідки.

При цьому у позові зазначено, що в якості забезпечення виконання фінансових зобов`язань споживача по договору постачальник ТОВ Енерго Ресурс РІ Груп (Кредитор) 10.12.2021 року уклав Договір поруки з Товариством з обмеженою відповідальністю Барселона Сервіс (поручитель), за умовами якого поручитель поручається перед Кредитором за виконання Товариством з обмеженою відповідальністю Барселона Ю Ей (Боржник) своїх зобов`язань за Договором про постачання електричної енергії Споживачу №210-18/10/21 від 18.10.2021 року. Відповідно до п. З Договору поруки Поручитель поручається перед Кредитором за виконання Боржником своїх грошових зобов`язань, які виникли та/або виникнуть відповідно до умов Основного Договору

Тож позивач просив стягнути з відповідачів суму основного боргу, відсотків та інфляційних у заявлений період солідарно та зазначити в рішенні про нарахування відсотків річних та інфляційних до моменту виконання рішення суду.

Обставини спірних правовідносин

Судом з`ясовано, що між позивачем, як постачальником, та відповідачем-1 (ТОВ "Барселона Ю Ей"), як споживачем укладено договір про постачання електричної енергії споживачу № 210-18/10/21, що датований 18.10.2021. Пунктом 1.1 цього договору узгоджено, що він є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції споживачу постачальником та укладається з врахуванням ст. 633, 634, 641, 642 ЦК України, шляхом приєднання споживача до цього договору, згідно із заявою-підприємця, яка є додатком 1 до цього Договору. До справи долучена копія заяви приєднання у якій зазначені персоніфікаовані дані споживача, вказано оператора розподілу електричної енергії, ЕІС-коди точок комерційного обліку та інше.

Відповідно пункту 2.1 договору постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами договору.

Згідно пункту 3.1 договору датою початку постачання електричної енергії споживачу є дата, зазначена в заяві-приєднанні. У заяві вказано, що початок постачання з 01.12.2021.

Відповідно до пункту 5.1 договору споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 2 до цього договору.

У пункті 5.3 договору визначено, що розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць. За умовами пункту 5.4 розрахунки споживача за цим Договором здійснюється на поточний рахунок Постачальника. Оплата вартості електричної енергії за цим Договором здійснюється Споживачем виключно шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Постачальника. Оплата вважається здійсненою після того, як на поточний рахунок постачальника надійшла вся сума коштів, що підлягає сплаті за куповану електричну енергію відповідно до умов цього Договору. Поточний рахунок постачальника зазначається в платіжних документах Постачальника, в тому числі в разі його зміни.

Згідно пункту 6.2 договору споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами цього Договору, а пунктом 7.1 визначено, що постачальник має право отримувати від споживача плату за поставлену електричну енергію.

Відповідно до пункту 3 Комерційної пропозиції (додаток 2 договору) розрахунки за електричну енергію здійснюються виключно в грошовій формі відповідно до умов договору, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок із спеціальним режимом використання Постачальника, вказаний в рахунку на оплату.

Пунктом 4 Комерційної пропозиції Сторони узгодили порядок оплати:

перший платіж в розмірі 25% від суми вартості заявленого (очікуваного) обсягу споживання електричної енергії на місяць, що передує поточному, сплачується Споживачем до 27 числа (включно) поточного місяця;

другий платіж в розмірі 35% від суми вартості заявленого (очікуваною) обсягу споживання електричної енергії розрахункового місяця, сплачується Споживачем до 05 числа (включно) розрахункового місяця;

третій платіж в розмірі 30% від суми вартості заявленого (очікуваного) обсягу споживання електричної енергії розрахункового місяця, сплачується Споживачем до 20 числа (включно) розрахункового місяця;

четвертий платіж остаточний розрахунок між сторонами за фактично спожиту електричну енергію у розрахунковому періоді здійснюється по закінченню розрахункового періоду на підставі рахунку-фактури, що надається Постачальником Покупцю, протягом 1 (одного) банківського дня з моменту отримання Покупцем рахунку-фактури. Сума, яка вказується в рахунку-фактурі, визначається на підставі фактичного спожитого Покупцем обсягу електричної енергії в розрахунковому періоді з врахуванням положень п. 1 Комерційної пропозиції та зазначається в Акті прийому-передачі електричної енергії, та надається Постачальником протягом 5 (п`яти) робочих днів після закінчення розрахункового періоду.

Пунктом 5 Комерційної пропозиції визначено, що рахунок за спожиту електричну енергію (остаточний рахунок), інші документи за результатами розрахунків, надаються електропостачальником споживачу не пізніше п`ятого робочого дня з дати завершення розрахункового періоду. Оплата цих рахунків має бути здійснена споживачем в строки, вказані в рахунках, але не пізніше ніж у строки передбачені п. 5 цього Додатку. В разі неодержання рахунку, споживач самостійно оформляє платіжні документи та здійснює оплату на їх підставі у строк, зазначений в п. 5.1 Комерційної пропозиції.

Слід відзначити, що між ТОВ Енерго Ресурс РІ Груп та ТОВ Барселона Сервіс був укладений договір покури, що датований 10.12.2021 відповідно до якого ТОВ Барселона Сервіс поручилась перед ТОВ Енерго Ресурс за виконання ТОВ Барселона Ю Ей своїх зобов`язань за договором №210-18/10/21 від 18.10.2021.

Суд акцентує увагу на тому, що відповідно до актів купівлі-продажу електричної енергії , актів надання послуг, видаткових накладних у спірний період відбувалася поставка електричної енергії за договором в наступному розмірі:

за грудень 2021 року на суму 374929,07 грн за обсяг поставленої електричної енергії та 33437,47 грн компенсації за послугу з передачі;

за січень 2022 року на суму 358634,59 грн за обсяг поставленої електричної енергії та 40056,64 грн компенсації за послугу з передачі;

за лютий 2022 року на суму 236804,33 грн за обсяг поставленої електричної енергії та 36180,22 за послуги передачі електричної енергії;

за березень 2022 року на суму 27891,62 грн за обсяг поставленої електричної енергії та 2698,07 за послуги з передачі електричної енергії.

Акти та накладні за цей період скріплені підписами уповноважених представників сторін та печатками товариств. Позивач звертався до відповідачів з претензією № 09/05-10 від 09.05.2023 на оплату непогашеної заборгованості на підтвердження чого до справи долучена копія претензії з доказами її направлення 09.05.2023 відповідачам.

Висновки господарського суду

В силу статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Право на доступ до правосуддя закріплене у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Україною.

Як визначено статтею 5 ГПК України, здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 11 ЦК України закріплено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Однією з підстав виникнення господарського зобов`язання згідно ст. 174 ГК України є господарський договір.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Нормами ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.

За змістом положень ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

За статтею 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

Приписами статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до статей 251, 252 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Правовідносини, що склалися між сторонами врегульовані Законом України "Про ринок електричної енергії", який визначає визначає правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище.

Учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах, що відповідає статті 4 наведеного Закону.

В силу статті 56 Закону України "Про ринок електричної енергії" постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами.

Відповідно до пункту 3.1.1 Правил роздрібного ринку електричної енергії, що затверджені постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 постачання (продаж) електричної енергії споживачу здійснюється за договором про постачання електричної енергії споживачу обраним споживачем електропостачальником, який отримав відповідну ліцензію, за вільними цінами.

За статтею 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відтак, дослідивши подані до справи докази постачання електроенергії в об`ємах та за цінами, що визначені у наданих до справи актах та накладних, судом з`ясовано, що позивач виконав покладений на нього договором №210-18/10/21 від 18.10.2021 обов`язок з поставки та поставив відповідачу-1 електроенергію разом з вартістю послуг з передачі на загальну суму 1110632,01 грн.

З наданих до суду довідок АТ "Ощадбанк" з рахунку позивача та виписок з рахунку позивача у АТ КБ "Приватбанк" вбачається що за договором №210-18/10/21 від 18.10.2021 було частково відшкодовано суму поставок з вартістю послуг передачі на загальну суму 977057,67 грн до подання позову та 95000,00 грн після відкриття провадження у справі.

Враховуючи, що пунктом 4 комерційної пропозиції (додаток 2 до договору) остаточний розрахунок за фактично спожиту електричну енергію у розрахунковому періоді здійснюється по закінченню розрахункового періоду, що в силу пункту 5.3 договору є календарним місяцем у споживача настав строк для здійснення розрахунку за всіма поставками вже у квітні 2022 року. Отже, оскільки позивачу відшкодовано не всю варість поставленої електричної енергії разом з вартістю послуг з її поставки за актами та накладними, які підписані сторонами договору та скріплені печатками сторін, суд вважає за можливе стягнути з відповідача залишок неоплаченої суми у розмірі 38574,34 грн.

Позивач окрім суми основного боргу заявив до стягнення за актами № 8 та № 9 щодо поставок та послуг наданих (здійснених) у лютому 2022 року на залишок неоплаченої суми у розмірі 102984,65 грн станом на момент подання позову за період з 01.03.2022 по 29.01.2024 три відсотки річних, а також з березня 2022 року по грудень 2023 року - інфляційні нарахування. За актами № 18 та №19 щодо поставок та послуг наданих (здійснених) у березні 2022 року на залишок неоплаченої суми у розмірі 30589,69 грн з 01.04.2022 по 29.01.2024 нараховані три відсотки річних та інфляційні. Нарахування відсотків річних та інфляційних у зазначений період на вказані суми є правом позивача. Судом перевірено сформовані періоди і суми та встановлено правильність вихідних даних для здійснення нарахувань.

При цьому варто зазначити, що частиною другою статті 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Формулювання статті 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому проценти річних не є неустойкою у розумінні положень ст. 549 ЦК України та ст. 230 ГК України, відтак, обмеження нарахування шістьма місяцями відповідно до ст. 232 ГК України до процентів річних та інфляційних втрат не застосовується.

За змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Суд звертає увагу учасників справи на те, що індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

За проведеними судом розрахунками розмір інфляційних за актами №8 та №9 становить 30137,39 грн (з березня 2022 року по грудень 2023 року), відсотків річних 5924,47 грн (з 01.03.2022 по 29.01.2023), що відповідає розрахункам, що здійснені позивачем. Однак при здійсненні розрахунків за актами № 18 та № 19 за період з 01.04.2022 по 29.01.2024 розмір відсотків річних становить 1681,81 грн, а інфляційних 7400,37 грн, що є меншим, ніж наведено у розрахунках позивача. Тож вказані вимоги підлягають частковому задоволенню судом стягується 7606,28 грн відсотків річних та 37537,76 грн інфляційних.

Відповідно до статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

За приписами частини 1 статті 559 цього Кодексу порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання. У разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності боржника, такий поручитель несе відповідальність за порушення зобов`язання боржником в обсязі, що існував до такої зміни зобов`язання.

У відповідності до частини 4 цієї ж статті Кодексу порука припиняється після закінчення строку поруки, встановленого договором поруки. Якщо такий строк не встановлено, порука припиняється у разі виконання основного зобов`язання у повному обсязі або якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку (терміну) виконання основного зобов`язання не пред`явить позову до поручителя. Якщо строк (термін) виконання основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор протягом трьох років з дня укладення договору поруки не пред`явить позову до поручителя. Для зобов`язань, виконання яких здійснюється частинами, строк поруки обчислюється окремо за кожною частиною зобов`язання, починаючи з дня закінчення строку або настання терміну виконання відповідної частини такого зобов`язання.

Положеннями статті 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Судом з`ясовано, що між ТОВ Барселона Сервіс, як поручителем, та ТОВ Енерго Ресурс РІ Груп, як кредитором, укладено договір поруки б/н від 10.12.2021. Тож в силу наведених вище норм ЦК України, ТОВ Барселона Сервіс, як поручитель, своїм власним підписом взяв на себе обов`язок відповідати за зобов`язання ТОВ Барселона Ю Ей, як боржника, перед кредитором, позивачем, у разі виникнення обставини невиконання чи неналежного виконання боржником обов`язків за договором про постачання електричної енергії споживачу №210-18/10/21 від 18.10.2021, що зафіксовано у пункті 1 договору.

Пунктом 4 договору поруки визначено, що порукою забезпечуються і інші вимоги кредитора, які передбачені та/або можуть виникнути з основного договору (річні, пені, штрафи, неустойки, інфляційні, інші санкції та/або стягнення).

Враховуючи наведені положення договору, суд вважає за можливе стягнути присуджені суми з відповідачів солідарно за невиконання обов`язків ТОВ Барселона Ю Ей, як боржника, перед кредитором-позивачем за договором про постачання електричної енергії споживачу №210-18/10/21 від 18.10.2021.

Розглядаючи вимогу позивача про нарахування відсотків річних та інфляційних до моменту виконання рішення суд вважає за необхідне вказати, що в силу частини десятої статті 238 ГПК України суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування.

Суд вказує, що зазначена стаття не надає суду повноважень у рішенні визначати про нарахування до моменту виконання інфляційного збільшення боргу, а відтак, відсутні підстави для задоволення такої вимоги позивача.

В той же час, враховуючи дійсність прострочення виконання боржником своїх обов`язків за договором, суд вважає за можливе скористатися наведеними положеннями статті 238 ГПК України та за заявою позивача нарахувати до моменту виконання рішення проценти річні за наступною формулою: ПРОЦЕНТИ РІЧНІ = ЗАЛИШОК ОСНОВНОГО БОРГУ х КІЛЬКІСТЬ ДНІВ ПРОСТРОЧЕННЯ х 0,03 (ПРОЦЕНТНА СТАВКА) / 365 (ДНІВ У РОЦІ).

Суд додатково доводить до відома учасників справи, що станом на момент прийняття рішення, за наявних у справі доказів, розмір основного боргу становить 38574,34 грн, а останнім днем строку нарахування позивачем у розрахунку трьох процентів річних, які стягуються цим рішенням є 29.01.2024.

З цих підстав, суд констатує, що нарахування трьох процентів річних до моменту виконання рішеннясуду, в контексті положень ч. 10 ст. 238 ГПК України, буде здійснюватись починаючи з 30.01.2024 року.

При цьому зважаючи на те, що під час перебування справи в провадженні суду відбувалися часткові оплати, суд вважає за необхідне у цьому рішенні зазначити, що з 30.01.2024 по 25.03.2024 включно розмір основного боргу становив 133574,34 грн; з 26.03.2024 по 25.04.2024 включно розмір основного боргу становив 73574,34 грн; з 26.04.2024 розмір основного боргу становить 38574,34 грн.

В частині 10 статті 238 ГПК України також закріплено, що остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VI цього Кодексу.

Пунктом 12 частини 3 статті 2 ГПК України закріплено, що основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема, відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Судові витрати відповідно до статті 123 ГПК України складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи на професійну правничу допомогу та інших витрат, що пов`язані з вчиненням сторонами необхідних процесуальних дій. За змістом статті 129 ГПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи часткове задоволення позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів судовий збір з урахуванням обставини закриття провадження у справі в частині основного боргу, який існував на момент звернення до суду у розмірі 3028,00 грн, оскільки така сума є мінімальною ставкою відповідно до Закону України Про судовий збір за подання позовної заяви у сумі, що є підставною для стягнення. Вказана сума розподіляється судом між відповідачами у рівних частинах по 1514,00 грн. Разом з тим, у процесі розгляду справи судом з`ясовано, що позивачем переплачено судовий збір, оскільки замість необхідної суми у 3028,00 грн ним сплачено у Державний бюджет 3892,74 грн. Різниця між вказаними сумами може бути повернута позивачу у порядку статті 7 Закону України "Про судовий збір".

В силу частини 5 статті 236 ГПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що положеннями п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України однією з засад судочинства визначено змагальність сторін та свободу в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, господарський суд вважає, що судом, в межах наданих повноважень, створені належні умови для реалізації сторонами своїх процесуальних прав щодо доказів та доводів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю Барселона Ю Ей (08131, Київська область, Києво-Святошинський район, село Софіївська Борщагівка, вул. Петрівська, 1, ) та з Товариства з обмеженою відповідальністю Барселона Сервіс (08131, Київська область, Києво - Святошинський район, село Софіївська Борщагівка, вул. Петрівська, 1, код ) (враховуючи умови договору поруки б/н від 10.12.2021) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Енерго Ресурс РІ Груп (08131, Київська область, Бучанський район, село Софіївська Борщагівка, вул. Лесі Українки, 26, кв. 117, ; адреса для листування: 04053, м. Київ, пров. Бехтерівський, 14, 1 поверх) основний борг за договором №210-18/10/21 від 18.10.2021 про постачання електричної енергії споживачу в розмірі 38574,34 грн, а також 7606,28 грн трьох процентів річних (за період з 01.03.2022 по 29.01.2024 включно) та 37537,76 грн інфляційних втрат.

Нараховувати на основний борг три проценти річних на підставі ч.2 статті 625 ЦК України та стягнути вирахувану суму трьох процентів річних солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю Барселона Ю Ей (08131, Київська область, Києво-Святошинський район, село Софіївська Борщагівка, вул. Петрівська, 1, ) та з Товариства з обмеженою відповідальністю Барселона Сервіс (08131, Київська область, Києво - Святошинський район, село Софіївська Борщагівка, вул. Петрівська, 1, код ) (враховуючи умови договору поруки б/н від 10.12.2021) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Енерго Ресурс РІ Груп (08131, Київська область, Бучанський район, село Софіївська Борщагівка, вул. Лесі Українки, 26, кв. 117, ; адреса для листування: 04053, м. Київ, пров. Бехтерівський, 14, 1 поверх) згідно з наступними правилами:

нарахування здійснювати за формулою ПРОЦЕНТИ РІЧНІ = ЗАЛИШОК ОСНОВНОГО БОРГУ х КІЛЬКІСТЬ ДНІВ ПРОСТРОЧЕННЯ х 0,03 (ПРОЦЕНТНА СТАВКА) / 365 (ДНІВ У РОЦІ), починаючи з 30.01.2024 до моменту виконання рішення суду;

при обрахунку врахувати, що в період:

- з 30.01.2024 по 25.03.2024 включно розмір основного боргу становив 133574,34 грн;

- з 26.03.2024 по 25.04.2024 включно розмір основного боргу становив 73574,34 грн;

- з 26.04.2024 розмір основного боргу становить 38574,34 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Барселона Ю Ей (08131, Київська область, Києво - Святошинський район, село Софіївська Борщагівка, вул. Петрівська, 1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Енерго Ресурс РІ Груп (08131, Київська область, Бучанський район, село Софіївська Борщагівка, вул. Лесі Українки, 26, кв. 117, ; адреса для листування: 04053, м. Київ, пров. Бехтерівський, 14, 1 поверх) 1514,00 грн судового збору.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Барселона Сервіс (08131, Київська область, Києво - Святошинський район, село Софіївська Борщагівка, вул. Петрівська, 1, код ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Енерго Ресурс РІ Груп (08131, Київська область, Бучанський район, село Софіївська Борщагівка, вул. Лесі Українки, 26, кв. 117, ; адреса для листування: 04053, м. Київ, пров. Бехтерівський, 14, 1 поверх) 1514,00 грн судового збору.

У іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України.

Рішення підлягає оскарженню в порядку та строки, визначені статтями 254-256 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 28.06.2024.

Суддя А.Ф. Черногуз