ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" липня 2024 р. Справа№ 910/12912/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коротун О.М.

суддів: Ткаченка Б.О.

Майданевича А.Г.

за участю секретаря судового засідання Безрука Д.Д.,

згідно з протоколом неявки від 02.07.2024;

за клопотанням Товариства з обмеженою відповідальністю "Фідес Мед" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу

за результатом розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1

на рішення Господарського суду міста Києва від 06.02.2024 (повний текст - 19.02.2024)

у справі № 910/12912/23 (суддя - Ломака В.С.)

за позовом ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фідес Мед"

про скасування наказу та рішення, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, стягнення заробітної плати та поновлення на роботі

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст постанови

Північний апеляційний господарський суд 10.06.2024 ухвалив постанову, якою апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 06.02.2024 у справі № 910/12912/23 - задоволено частково. Рішення Господарського суду міста Києва від 06.02.2024 у справі № 910/12912/23 в частині відмови позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фідес Мед" про визнання протиправним та скасування рішення єдиного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "Фідес Мед" ОСОБА_2 від 13.04.2023 року № 13/2023 в частині звільнення позивача, визнання протиправним та скасування наказу єдиного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "Фідес Мед" ОСОБА_2 № 1/к про звільнення ОСОБА_1 , зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Фідес Мед" негайно поновити ОСОБА_1 на роботі та стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фідес Мед" середнього заробітку за час вимушеного прогулу - змінено, викладено мотивувальну частину в редакції вказаної постанови. Рішення Господарського суду міста Києва від 06.02.2024 у справі № 910/12912/23 в частині закриття провадження у справі № 910/12912/23 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фідес Мед" протиправно недоплачених коштів за період з 01.03.2022 року по 13.04.2023 року в загальній сумі 137 856,69 грн. (та в частині роз`яснення, що розгляд цього спору в частині вимоги про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фідес Мед" протиправно недоплачених коштів за період з 01.03.2022 року по 13.04.2023 року в загальній сумі 137 856,69 грн. віднесено до юрисдикції суду загальної юрисдикції) - скасовано, задоволено позовні вимоги в цій частині. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фідес Мед" (03057, м. Київ, вул. Зоологічна 3Я, ідентифікаційний код 42079330) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) 137 856 (сто тридцять сім тисяч вісімсот п`ятдесят шість) грн. 69 коп недоплачених коштів за період з 01.03.2022 року по 13.04.2023 року. В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. Видачу відповідного наказу доручено господарському суду першої інстанції.

2. Надходження клопотання на розгляд Північного апеляційного господарського суду

17.06.2024 (через Електронний суд) від відповідача надійшло клопотання про ухвалення додаткового рішення (яке було зареєстроване 18.06.2024), в якому представник відповідача просив суд ухвалити додаткову постанову, якою стягнути з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000,00 грн. Водночас, у відзивах на апеляційну скаргу представником було заявлено 25 000,00 грн (т. 3, а.с. 51, 59).

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.06.2024 призначено до розгляду питання розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді апеляційної інстанції на 02.07.2024.

21.06.2024 (через Електронний суд) від адвокатки позивачки надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката. Також, в поданому клопотанні позивачка просила суд апеляційної інстанції розгляд клопотання про ухвалення додаткового рішення проводити без її участі та її представника. Дане клопотання задовольняється Північним апеляційним господарським судом.

01.07.2024 (через Електронний суд) від відповідача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, дана заява задовольняється Північним апеляційним господарським судом.

02.07.2024 представники сторін у судове засідання не з`явилися. Причини нез`явлення суд повідомили.

3. Мотиви прийняття додаткової постанови

Як було зазначено вище, 17.06.2024 (через Електронний суд) від відповідача надійшло клопотання про ухвалення додаткового рішення (яке було зареєстроване 18.06.2024), в якому представник відповідача просить суд ухвалити додаткову постанову, якою стягнути з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000,00 грн.

Окрім цього, суд апеляційної інстанції зазначає, що ще у першому відзиві на апеляційну скаргу від 25.04.2024 ТОВ "Фідес Мед" (т. 3, а.с. 51) зазначило: "Орієнтовний розрахунок витрат на правничу допомогу ТОВ "Фідес Мед" очікує понести на розгляд справи в апеляційному суді становить - 25 000,00 грн, клопотання про стягнення відповідних витрат, буде подане до судових дебатів у Північному апеляційному господарському суді.».

Також, суд апеляційної інстанції зазначає, що у другому відзиві на апеляційну скаргу від 25.04.2024 ТОВ "Фідес Мед" (т. 3, а.с. 59) зазначило: "Орієнтовний розрахунок витрат на правничу допомогу ТОВ "Фідес Мед" очікує понести на розгляд справи в апеляційному суді становить - 25 000,00 грн, клопотання про стягнення відповідних витрат, буде подане до судових дебатів у Північному апеляційному господарському суді.».

Як вбачається з протоколу судового засідання від 21.05.2024 (а.с. 64, т. 3), представник відповідача повідомив суд (до закінчення судових дебатів), що буде подаватись заява про ухвалення додаткового рішення протягом п`яти днів.

В цій частині суд апеляційної інстанції зазначає, що подана заява (викладена у двох відзивах на апеляційну скаргу, які є однаковими та тотожними за містом, подані лише два рази) про покладання на позивача судових витрат, пов`язаних із наданням професійної правничої (правової) допомоги була заявлена відповідачем до судових дебатів, а докази було долучено в строк, установлений ч. 8 ст. 129 ГПК України.

4. Заперечення позивача проти розміру судових витрат на професійну правничу допомогу

У поданому 21.06.2024 клопотанні про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвокатка позивачки зазначила, що відповідачем та їх представником не було подано орієнтований розрахунок витрат, що відповідно до позиції Верховного Суду від 14.02.2019 року у справі № 916/24/18, 12.11.2019 у справі № 904/4494/18 - є підставою для відмови у задоволенні клопотання на надання правничих послуг. Проте, на думку позивача, в супереч даних вимог представник відповідача не надав детального опису робіт та документ, який підтверджує понесені витрати. Також, звернуто увагу суду, що адвокатом використано 4 години на виготовлення відзиву на апеляційну скаргу, за що виставлено рахунок на суму 10 000 грн, що є неспівмірним з об`ємом виконаних робіт. А тому просить зменшити витрати на оплату правничої допомоги адвоката.

5. Позиція Північного апеляційного господарського суду

Нормою ст. 123 ГПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч. 1 - 3 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

Відповідно до статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Так, договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (стаття 1 Закону).

Водночас, формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту визначає гонорар.

Частинами першою та другою статті 30 вказаного Закону встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. (Аналогічна правова позиція зазначена в постанові Великої Палати Верховного Суду у постанові від 16.11.2022 у справі №922/1964/21).

Згідно з ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5 - 7 та 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Такі висновки щодо застосування статей 126, 129 Господарського процесуального кодексу України викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21.

Враховуючи викладене, в силу приписів наведених вище норм, для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу у розмірі 15 000,00 грн заявником надано до суду:

- засвідчена копія акту приймання-передачі послуг від 21.05.2024 за № 0001-02;

- засвідчена копія розрахунку вартості наданих адвокатом послуг від 21.05.2024 за № 0001-02;

- засвідчена копія рахунку № 0001/2 від 21.05.2024;

- ордер на надання правничої (правової) допомоги від 28.09.2023 за № 1357941.

Матеріалами справи підтверджується, що правова допомога відповідно до ордеру на надання правничої (правової) допомоги від 28.09.2023 за № 1357941 до нього надавалася адвокатом Гангою В`ячеславом Георгійовичем, що вбачається також із засвідченої копії акту приймання-передачі послуг від 21.05.2024 за № 0001-02 та засвідченої копії розрахунку вартості наданих адвокатом послуг від 21.05.2024 за № 0001-02, та засвідченої копії рахунку № 0001/2 від 21.05.2024, адвокат: Ганга В`ячеслав Георгійович здійснював представництво інтересів відповідача у даній справі, а саме: підписував та подавав до суду відзив на апеляційну скаргу, забезпечував участь у трьох судових засіданнях.

Суд апеляційної інстанції відхиляє як підставу для відмови у задоволенні клопотання на надання правничих послуг доводи скаржника, що відповідачем та його представником не було подано орієнтований розрахунок витрат, що відповідно до позиції Верховного Суду від 14.02.2019 року у справі № 916/24/18, 12.11.2019 у справі № 904/4494/18 - є підставою для відмови у задоволенні клопотання про надання правничих послуг, з урахуванням наступного.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що представником відповідача було надано засвідчену копію розрахунку вартості наданих адвокатом послуг від 21.05.2024 за № 0001-02, даний доказ було долучено в строк, установлений ч. 8 ст. 129 ГПК України. Таким чином, суд апеляційної інстанції відхиляє доводи скаржника про те, що не було подано орієнтований розрахунок витрат, як підставу відмови у задоволенні клопотання на надання правничих послуг.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Колегією суддів враховано, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань, з урахуванням складності справи, кваліфікації, досвіду і завантаженості адвоката та інших обставин. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю.

При цьому адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 07.09.2020 у справі № 910/4201/19).

Щодо поданої заяви про зменшення розміру витрат на оплату правничої допомоги, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

За змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

У розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

В той же час, у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Аналогічні правові позиції зазначені Верховним Судом та викладені в постановах: 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18, від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19, від 29.09.2020 у справі № 910/7127/19 про застосування статей 126, 129 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подану заяву про зменшення розміру витрат, суд апеляційної інстанції зазначає, що до неї не додано жодних доказів в розумінні ст. 74, 76-79, 80 86, 269 ГПК України що вартість наданих аналогічних послуг є меншою. А тому підстав для зменшення суд не встановив.

Натомість, в цій частині суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо.

Так, суд апеляційної інстанції зазначає, що звертаючись із позовом у даній справі, позивачем було заявлено наступні позовні вимоги:

1. Визнання протиправним та скасування ТОВ "Фідес Мед" від 13.04.2023 № 13/2023 в частині звільнення позивача;

2. Визнання протиправним та скасування наказу № 1/к про звільнення ОСОБА_1 ;

3. Зобов`язання відповідача негайно поновити ОСОБА_1 на роботі, стягнення з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу ОСОБА_1 з 14.04.2023 року по день поновлення на роботі з відрахуванням установлених законом податків та інших обов`язкових платежів із розрахунку середньоденної заробітної плати позивачки в сумі 311,63 грн.;

4. Стягнення протиправно недоплачених коштів за період з 01.03.2022 року по 13.04.2023 року в загальній сумі 137 856,69 грн;

5. Зобов`язання відповідача негайно поновити ОСОБА_1 на роботі.

За результатами перегляду справи в суді апеляційної інстанції було задоволено позовну вимогу про стягнення протиправно недоплачених коштів за період з 01.03.2022 року по 13.04.2023 року в загальній сумі 137 856,69 грн. В решті задоволення вимог - відмовлено.

Таким чином, суд апеляційної інстанції, виходячи з оцінки критерію складності справи, обсягу наданих адвокатських робіт, реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, враховуючи конкретні обставини даної справи, та виходячи із принципу пропорційності, дійшов висновку, що обґрунтований розмір витрат відповідача на правничу допомогу є 10 000,00 грн. Вказаний розмір відповідає критерію пропорційності, розумності та справедливості.

А тому, суд апеляційної інстанції вважає справедливим та розумним задовольнити подану заяву відповідача частково, стягнувши з ОСОБА_1 10 000,00 грн правової допомоги за розгляд справи в суді апеляційної інстанції. В іншій частині задоволення заяви - слід відмовити.

Керуючись статями 2, 86, 123, 126, 129, 244, 270 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Фідес Мед" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу - задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фідес Мед" (03057, м. Київ, вул. Зоологічна 3Я, ідентифікаційний код 42079330) 10 000,00 (десять тисяч) грн витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

У задоволенні решти клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Фідес Мед" про відшкодування витрат на правничу допомогу - відмовити.

3. Доручити суду першої інстанції видати відповідний наказ.

4. Матеріали справи № 910/12912/23 повернути до суду першої інстанції.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку і строки, передбачені ст. 286 - 291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст додаткової постанови складено 04.07.2024

Головуючий суддя О.М. Коротун

Судді Б.О. Ткаченко

А.Г. Майданевич