ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.06.2024м. ХарківСправа № 922/1588/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калантай М.В.

при секретарі судового засідання Почуєвій А.А.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Комунального підприємства "Харківські теплові мережі", м.Харків
до Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради,м.Харків за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача: Харківської міської ради, м.Харків
про стягнення 543 964,20грн.
за участю представників:

від позивача: Панасейко О.Ю.

від відповідача: Замніус М.В.

від третьої особи: Замніус М.В.

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" (надалі - позивач) звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (надалі - відповідач) про стягнення 543964,20грн. заборгованості за спожиту теплову енергію.

На підтвердження позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач за період з жовтня 2019 року по листопад 2021 року без укладення відповідного договору користувався послугами опалення у нежитлових приміщеннях у багатоквартирних будинках та адміністративних будівлях у м. Харкові, які належать йому на праві оперативного управління.

Ухвалою від 27.02.2023 дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

16 травня 2023 року від відповідача надійшло клопотання про перехід до розгляду справи в порядку загального позовного провадження.

Відповідно до ухвали від 18.05.2023 розгляд справи здійснюється за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження у справі.

25 травня 2023 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він проти задоволення вимог позивача заперечив, посилаючись на їх необґрунтованість.

Даний відзив подано у встановлений строк, а тому долучено до матеріалів справи.

26 травня 2023 року від позивача надійшло клопотання про долучення доказів, а саме листа відповідача №2425 від 12.05.2023 та листа позивача №07-47/5398 від 16.05.2023, які стосуються суті спору, однак направлялися сторонами після подання позову.

Дане клопотання було задоволено судом, а надані позивачем документи долучені до матеріалів справи.

31 травня 2023 року від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій він не погодився з доводами відповідача та наполягав на законності позовних вимог.

Відповідь позивача на відзив подана в установлений строк, а тому прийнята судом та долучена до матеріалів справи.

14 червня 2023 року від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, у яких він наполягав на безпідставності позовних вимог. Відповідачем також заявлено клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на подання даних заперечень.

Враховуючи поважність повідомлених відповідачем причин пропуску строку, суд визнав за можливе поновити пропущений процесуальний строк на подання заперечення на відповідь на відзив. У зв`язку з цим, заперечення відповідача з доданими документами прийняті та долучені до матеріалів справи.

У підготовчому засіданні 14.06.2023 судом постановлено ухвалу, якою продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів; задоволено клопотання відповідача, яке містилося у його відзиві на позов, про витребування у позивача оригіналів документів, доданих до позовної заяви; залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - Харківську міську раду (надалі - третя особа), відкладено підготовче засідання на 29.06.2023.

27 червня 2023 року від позивача надійшло клопотання, в якому він повідомив, що ним у наступне підготовче засідання будуть надані оригінали доданих до позову доказів.

29 червня 2023 року від третьої особи надійшли пояснення, в яких Харківська міська рада повідомила, що у неї відсутні можливість надати обґрунтовані пояснення щодо суті спору через невиконання позивачем свого обов`язку, передбаченого статтею 172 ГПК України, щодо направлення третій особі копії позовної заяви. Разом із тим, третьою особою надано пояснення, виходячи з предмету позовних вимог, відображеного в ухвалі суду. Також третьою особою подано клопотання про поновлення строку на подання даних пояснень, яке мотивовано тим, що відповідач до даного часу не направив на адресу Харківської міської ради копії позовної заяви з додатками.

У підготовчому засіданні 29.06.2023 судом було надано можливість представнику відповідача ознайомитися з оригіналами доказів, які були додані позивачем до позовної заяви; задоволено клопотання третьої особи та долучено до справи надані нею пояснення; звернуто увагу позивача на необхідності дотримання вимог частини 2 статті 172 ГПК України щодо направлення третій особі копії позовної заяви з додатками; оголошено перерву до 19.07.2023 (з урахуванням ухвали від 03.07.2023).

11 липня 2023 року від Харківської міської ради надійшли пояснення (додаткові), в яких вона доповнила раніше подані заперечення проти позовних вимог після отримання копії позовної заяви від позивача. При цьому, третьою особою заявлено клопотання про поновлення строку на подання пояснень, який було встановлено ухвалою від 14.06.2023, оскільки його пропуск стався внаслідок того, що копія позовної заяви була отримана лише 05.07.2023.

Суд відповідно до статті 119 ГПК України визнав за можливе поновити третій особі пропущений строк на подання пояснень (додаткових), оскільки його пропуск стався внаслідок причин, які не залежали від Харківської міської ради, а саме: через несвоєчасне виконання позивачем свого обов`язку, передбаченого статтею 172 ГПК України щодо направлення третій особі копії позовної заяви. У зв`язку з цим, пояснення (додаткові) третьої особи були прийняті судом та долучені до матеріалів справи.

19 липня 2023 року від позивача надійшли пояснення на додаткові пояснення третьої особи, в яких він виклав свої заперечення щодо правової позиції Харківської міської ради.

Дані пояснення прийнято судом та долучено до матеріалів справи.

Також, 19.07.2023 від відповідача надійшли пояснення, в яких він звернув увагу на те, що деякі з приміщень, щодо яких позивачем здійснено нарахування послуг теплопостачання в межах даного спору, знаходяться у приватній власності або оренді інших осіб, або до даного часу право власності за Харківською територіальною громадою не зареєстровано. На думку відповідача, позивачем не доведено обґрунтованість розрахунку теплової енергії, не надано вихідних та первинних даних на підтвердження розрахунку суми, що стягується, зважаючи, що позивачем не доводиться обсягу теплової енергії, яка дійсно споживалася відповідачем, як належним споживач у заявлений період, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Дані пояснення прийнято судом та долучено до матеріалів справи.

Ухвалою від 19.07.2023 підготовче засідання відкладено на 04.08.2023.

26 липня 2023 року від позивача надійшли додаткові пояснення із запереченнями проти доводів, викладених у поясненнях відповідача.

Дані пояснення прийнято судом та долучено до матеріалів справи.

Ухвалою від 04.08.2023 провадження у даній справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі №922/2101/23.

Ухвалою від 28.05.2024 провадження у справі поновлено та призначено підготовче засідання на 07.06.2024.

07 червня 2024 року від відповідача надійшли пояснення, які прийняті судом та долучені до справи.

У підготовчому засіданні 07.06.2024 суд без виходу до нарадчої кімнати постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 07.06.2024 після закінчення підготовчого судового засідання.

Розгляду справи у судовому засіданні 07.06.2024 було відкладено судом на 26.06.2024.

25 червня 2024 року від позивача надійшла заява, в якій він виклав додаткові пояснення щодо суті спору. Дана заява прийнята та долучена до справи.

Представник позивача в судовому засіданні 26.06.2024 підтримала доводи, викладені в позовній заяві, відповіді на відзив та наданих під час розгляду справи письмових поясненнях, просила позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача та третьої особи у даному судовому засіданні проти вимог позивача заперечила з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву, запереченні на відповідь на відзив та поданих до суду письмових поясненнях, просила у задоволенні позову відмовити.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно і повно дослідивши надані до матеріалів справи докази, суд встановив наступне.

На підставі розпоряджень Харківського міського голови в опалювальних сезонах 2019-2020, 2020-2021, 2021-2022 рр. КП "Харківські теплові мережі" здійснювало постачання теплової енергії у багатоквартирні будинки та будівлі у м.Харкові.

У тому числі протягом вказаних опалювальних сезонів позивач постачав теплову енергію до багатоквартирних будинках та адміністративних будівлях у м.Харкові з централізованими системами опалення, в яких розташовані нежитлові приміщення, що належать до комунальної власності.

Звертаючись з позовом у даній справі, позивач у позові заяві вказує на те, що вказані нежитлові приміщення належать відповідачу на праві оперативного управління. Система опалення нежитлових приміщень відповідача є невід`ємними частинами централізованих систем опалення багатоквартирних будинків та адміністративних будівель, тому при подачі теплової енергії у централізовані системи опалення цих будинків та будівель одночасно опалюються нежитлові приміщення відповідача. У порушення статті 24 Закону України "Про теплопостачання" відповідач не уклав договір з КП "Харківські теплові мережі" та в період з жовтня 2019 року по листопад 2021 року отримував теплову енергію на потреби опалення належних йому приміщень, які не були передані в оренду, за відсутності письмового договору.

При цьому, позивач зауважує, що відсутність відповідного договору між споживачем теплової енергії та КП "Харківські теплові мережі" не є підставою для не стягнення заборгованості з оплати заборгованості за спожиту теплову енергію. По приміщеннях, розташованих в будинках, обладнаних приладами обліку, розрахунки вартості спожитої відповідачем теплової енергії на потреби опалення здійснювалися згідно показань приладів обліку. По приміщеннях, розташованих в будинках, які не обладнані приладами обліку, вартість спожитої теплової енергії визначалась розрахунковим способом. Перелік об`єктів до яких постачалася теплова енергія відповідачеві зазначається в наявних у справі листах Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, інформації про обсяги спожитої теплової енергії відповідачем, актами приймання-передачі нежитлових приміщень.

Позивач посилається на те, що факт споживання відповідачем теплової енергії на потреби опалення приміщень з жовтня 2019 року по листопад 2021 року підтверджується актами про підключення опалення на початку опалювальних сезонів та актами про відключення опалення наприкінці опалювальних сезонів до будинків, де розташовані нежитлові приміщення відповідача. Акти на підключення та відключення опалення підписані та скріплені печатками уповноважених представників КП "Харківські теплові мережі" та балансоутримувачів цих будинків. Відповідачу направлялися рахунки-фактури за спожиту теплову енергію. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язання по оплаті спожитої теплової енергії станом на 01.04.2023 по його особовому рахунку 17000-840 (Індустріальний район м. Харкова) обліковується заборгованість за спожиту теплову енергію на потреби опалення в сумі 543964,20 грн, яка утворилася за період з жовтня 2019 року по листопад 2021 року.

Посилаючись на невиконання відповідачем своїх зобов`язань щодо оплати спожитої теплової енергії, позивач звернувся до Господарського суду Харківської області з даним позовом, у якому просить стягнути з відповідача на свою користь 543964,20грн. заборгованості.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" система місцевого самоврядування включає: територіальну громаду; сільську, селищну, міську раду; сільського, селищного, міського голову; виконавчі органи сільської, селищної, міської ради; старосту; районні та обласні ради, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст; органи самоорганізації населення.

Статтею 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Вказані органи діють за принципом розподілу повноважень у порядку і межах, визначених цим та іншими законами.

За змістом ч.1 ст.137 Господарського кодексу України правом оперативного управління у цьому Кодексі визнається речове право суб`єкта господарювання, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом) для здійснення некомерційної господарської діяльності, у межах, встановлених цим Кодексом та іншими законами, а також власником майна (уповноваженим ним органом).

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Стаття 6 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачає, що учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1)споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель: 3) виконавці комунальних послуг.

Відповідно до пунктів 6, 9 частини 1 статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Колективний споживач - юридична особа, що об`єднує споживачів у будівлі та в їхніх інтересах укладає договір про надання комунальної послуги.

Отже індивідуальним споживачем може бути не лише власник, а також й інша особа, яка за згодою власника користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальні послуги для власних потреб. Тобто, для визнання індивідуальним споживачем іншої, відмінної від власника об`єкта особи, остання, повинна фактично користуватися цим об`єктом за згодою власника, та отримувати при такому користуванні житлово-комунальні послуги саме для власних потреб.

Правовідносини між теплопостачальною організацією та споживачем в сфері виробництва, транспортування та постачання теплової енергії регулюються Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, Законом України "Про теплопостачання", Правилами користування тепловою енергією, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України №1198 від 03.10.2007 (далі - Правил) та іншими нормативно-правовими актами України.

Статтею 1 Закону України "Про теплопостачання" визначено, що:

- балансоутримувач (будинку, групи будинків, житлового комплексу) - це власник відповідного майна або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно і уклала договір купівлі-продажу теплової енергії з теплогенеруючою або теплопостачальною організацією, а також договори на надання житлово-комунальних послуг з кінцевими споживачами;

- споживач теплової енергії фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про теплопостачання" цей закон регулює відносини, що виникають у зв`язку з виробництвом, транспортуванням. постачанням і використанням теплової енергії, державним наглядом (контролем) у сфері теплопостачання, експлуатацією теплоенергетичного обладнання та виконанням робіт на об`єктах у сфері теплопостачання суб`єктами господарської діяльності незалежно від форми власності.

За змістом ст.19 Закону України "Про теплопостачання" споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Позивач посилається на належність відповідачу на праві оперативного управління нежитлових приміщень у багатоквартирних будинках та адміністративних будівлях у м. Харкові, зокрема, у Індустріальному районі міста, з централізованими системами опалення, теплопостачання яких здійснює КП "Харківські теплові мережі".

Суд не погоджується з даними доводами позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до п.2.1, 2.2 Положення про Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, затвердженого рішенням 1 сесії Харківської міської ради 8 скликання "Про затвердження положень виконавчих органів Харківської міської ради 8 скликання" від 09.12.2020 № 7/20 (надалі - Положення) Управління є юридичною особою, веде самостійний баланс, має право відкривати рахунки і органах Державної казначейської служби України та установах банків відповідно до чинного законодавства України в національній та вільно конвертованій валюті (для покупців-нерезидентів України, які набувають у власність майно, що приватизується, у процесі приватизації). Управління є органом приватизації та орендодавцем майна територіальної громади міста Харкова.

Управління в межах своїх повноважень має право укладати від свого імені угоди з юридичними та фізичними особами, набувати майнових та особистих немайнових прав, нести обов`язки, бути позивачем, відповідачем, заявником, боржником, третьою особою в суді.

Пунктом 2.4 Положення передбачено, що майно Управління належить йому на праві оперативного управління. Управління володіє та користується майном, що є в його управлінні. Розпорядження майном здійснюється відповідно до положень чинного законодавства України.

Згідно з п.4.2.5 Положення до повноважень Управління належить прийняття рішення з питань, що пов`язані з управлінням комунальної власності, у межах повноважень відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до статутних повноважень та завдань, Управління є уповноваженим виконавчим органом міської ради, зокрема, з орендних питань щодо майна Харківської міської територіальної громади. Управління готує документи щодо розпорядження міською радою даним майном.

Слід зазначити, що в матеріалах справи відсутні докази того, що нежитлові приміщення у багатоквартирних будинках та адміністративних будівлях у м. Харкові, стосовно яких пред`явлено позов, у період з жовтня 2019 по листопад 2021 передавалися Харківською міською радою в оперативне управління відповідача.

Харківська міська рада у своїх поясненнях по суті спору вказану обставину також заперечує.

Позивачем жодним чином не підтверджено, що відповідач наділений правомочностями щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами нерухомого майна щодо яких останнім нарахована заборгованість.

Також, позивачем не обґрунтовано та не підтверджено належними доказами, що відповідач є споживачем послуг з постачання теплової енергії нежитлових приміщень в розумінні норм законодавства про теплопостачання.

Крім того за змістом положень статті 137 Господарського кодексу України, право оперативного управління не передбачає можливості використання суб`єктом господарювання закріпленого за ним на такому праві майна, в комерційній господарській діяльності, зокрема, для здачі в оренду.

Суд зауважує, що з пояснень сторін вбачається, що спірна заборгованість фактично стосується тих нежитлових приміщень комунальної власності, які передавалися відповідачем від імені територіальної громади м.Харкова в оренду та в подальшому були повернуті орендарями після припинення дії відповідних договорів оренди. При цьому статус вказаних нежитлових приміщень не змінювався, вони залишалися в комунальній власності та не передавалися в оперативне управління відповідачу у зв`язку із припиненням орендних правовідносин.

За таких обставин, доводи позивача про те, що відповідачу на праві оперативного управління належать нежитлові приміщення у багатоквартирних будинках та адміністративних будівлях у м. Харкові з централізованими системами опалення, теплопостачання яких здійснює КП "Харківські теплові мережі", є необґрунтованим та не підтвердженими матеріалами справи.

Додані позивачем до позову акти підключення/відключення споживача, акти обстеження систем теплоспоживання об`єктів не є належними доказами факту використання відповідачем нежитлових приміщень, оскільки складені без його участі.

Щодо наданих позивачем актів приймання-передачі, за якими орендарі комунального майна повертали орендовані приміщення після припинення дії відповідних договорів оренди, свідчать лише про реалізацію Управлінням комунального майна та приватизації покладених на нього функції з передачі в орендну майна Харківської міської територіальної громади та не підтверджують факт використання цього майна або утримання його в оперативному управлінні.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено, що відповідач є споживачем теплової енергії, який має обов`язок оплачувати теплову енергію, що поставлялася позивачем у спірні нежитлові приміщення у Індустріальному районі м. Харкова за період з жовтня 2019 року по листопад 2021 року, а тому у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача 543964,20грн. заборгованості за спожиту теплову енергію слід відмовити.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на позивача.

Керуючись статтями 129, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" (61037, Харківська обл., м.Харків, вул.Мефодіївська, буд.11, код 31557119) до Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (61003, м. Харків, майдан Конституції, 16, код 14095412), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - Харківської міської ради (61003, м.Харків, Майдан Конституції, буд.7, код 04059243), про стягнення 543964,20грн. відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено "08" липня 2024 р.

Суддя М.В. Калантай