ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 липня 2024 року м. Черкаси Справа № 925/641/24
Господарський суд Черкаської області у складі судді Зарічанської З.В., за участю секретаря судового засідання Філіпової І.С., розглянув у відкритому судовому засіданні заяву представника Приватного акціонерного товариства "Продовольча компанія "Поділля" - адвоката Хитрука І.С. про стягнення судових витрат, понесених на правову допомогу у справі
за позовом Приватного акціонерного товариства "Продовольча компанія "Поділля",
до відповідача - Приватного підприємства "Лірд",
про стягнення 54 595,83 грн,
представники сторін участі не брали.
20.05.2024 до Господарського суду Черкаської області надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства "Продовольча компанія "Поділля" (далі - ПрАТ " Продовольча компанія "Поділля") з вимогою стягнути з Приватного підприємства "Лірд" (далі - ПП "Лірд") 54 595,83 грн збитків, завданих внаслідок порушення зобов`язання щодо реєстрації податкової накладної.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач, в порушення ст. 201 Податкового кодексу України, не забезпечив реєстрацію податкової накладної №3 в Єдиному реєстрі податкових накладних, у зв`язку з чим позивач позбавлений права включити суму ПДВ в розмірі 54 595,83 грн до складу податкового кредиту, а отже і скористатися правом на зменшення податкового зобов`язання.
Ухвалою від 22.05.2024 господарський суд відкрив провадження у справі №925/641/24 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними матеріалами. Постановив розпочати розгляд справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін 20.06.2024.
Рішенням від 24.06.2024 господарський суд задовольнив позов повністю.

25.06.2024 за допомогою системи "Електронний суд" представник позивача - адвокат Хитрук І.С. подав заяву про стягнення витрат, понесених на правову допомогу з вимогою стягнути з Приватного підприємства "Лірд" понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 25 000 грн.

Ухвалою від 26.06.2024 господарський суд призначив судове засідання для вирішення питання про судові витрати Приватного акціонерного товариства "Продовольча компанія "Поділля" на 08.07.2024 о 12:30. Запропонував Приватному підприємству "Лірд" надати письмові пояснення стосовно поданої заяви.

У судовому засіданні 08.07.2024 представники сторін участі не брали.

Позивач про дату та час розгляду заяви належно повідомлений, що підтверджується Довідкою про доставку електронного листа (копії ухвали суду від 26.06.2024) до його електронного кабінету.

Копія ухвали від 26.06.2024, надіслана на адресу відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань повернута до господарського суду з відміткою пошти: "адресат відсутній за вказаною адресою". Дата на поштовому штемпелі 03.07.2024.

Згідно з п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Отже, копія ухвали від 26.06.2024 вважається врученою відповідачу 03.07.2024, а відповідач належно повідомлений про дату та час розгляду заяви.

Також відповідач повідомлений шляхом розміщення оголошення на офіційному вебсайті Господарського суду Черкаської області 26.06.2024 про дату та час розгляду заяви.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 ГПК України, відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. В оголошенні про виклик вказуються дані, зазначені в частині першій статті 121 цього Кодексу.

На підставі викладеного господарський суд доходить висновку про те, що відповідач належно повідомлений про дату та час судового засідання.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

За ч. 1 ст. 221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Згідно зі ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу позивач надав такі документи: Договір про надання правової допомоги від 02.03.2022, Додаткову угоду № 1 від 07.05.2024 до Договору про надання правової допомоги № б/н від 02.03.2022 року, Акт від 24.06.2024 приймання-передачі наданих послуг, опис наданих послуг у справі № 925/641/24 згідно Договору про надання правової допомоги № б/н від 02.03.2022 (з урахуванням змін, внесених додатковою угодою від 07.05.2024 № 1).

Згідно з ч. 1, п. 1, 4 ч. 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу; витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. (ч. 1-4 ст. 126 ГПК України)

Поняття особи, котра є адвокатом, наводиться в статті 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон № 5076-VI), котра зазначає, що адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою, має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування (крім випадків, встановлених цим Законом), склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону № 5076-VI договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення. (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону № 5076-VI)

Відповідно до ст. 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону № 5076-VI).

Дослідивши матеріали справи, господарський суд установив, що 02.03.2022 Адвокат Хитрук І.С. та Клієнт ПрАТ "Продовольча компанія "Поділля" підписали Договір про надання правової допомоги. (далі - Договір)

Адвокат зобов`язується надати Клієнту юридичні послуги адвоката щодо здійснення усіма законними методами та способами представництва (надання правової допомоги) прав та інтересів Клієнта, зокрема, в судах України, в усіх справах, які пов`язані чи можуть бути пов`язані із захистом та відновленням порушених, оспорюваних, невизнаних прав та законних інтересів Клієнта, втому числі у кримінальних провадженнях, а Клієнт зобов`язується прийняти надані за цим Договором послуги та сплатити гонорар Адвокату в розмірі та строк, погоджені Сторонами. (п. 1 Договору)

Адвокат зобов`язується надати правову допомогу, в тому числі, за окремими дорученнями Клієнта, усні та письмові юридичні консультації в рамках предмету цього Договору. (п. 2.1.1. Договору)

Адвокат зобов`язується представляти права і законні інтереси Клієнта, серед іншого, в судах України загальної юрисдикції, адміністративних та господарських судах та здійснювати професійну діяльність Адвоката згідно з умовами цього договору з усіма правами представника (захисника), які передбачені Цивільним процесуальним кодексом України, Господарським процесуальним кодексом України, Кодексом адміністративного судочинства України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, Кримінальним процесуальним кодексом України. (п. 2.1.2. Договору)

Клієнт зобов`язаний сплатити гонорар Адвокату в розмірі та строк, погоджені Сторонами. (п. 2.3.1. Договору)

Клієнт зобов`язується сплатити Адвокату вартість юридичних послуг адвоката (гонорар), що надаються, у порядку та строки, визначені у додаткових угодах (замовленнях, дорученнях), які є невід`ємною частиною Договору, шляхом сплати виставлених Адвокатом рахунків за послуги. (п. 3.1. Договору)

Цей Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та діє до 31 грудня 2025 року. Дія Договору може бути продовжена за погодженням Сторін, про що Сторони укладають відповідну додаткову угоду, яка є невід`ємною частиною цього Договору. (п. 5.1. Договору)

Додаткові угоди та додатки до цього Договору є його невід`ємною частиною і мають юридичну силу у разі, якщо вони викладені у письмовій формі та підписані Сторонами. (п. 6.3. Договору)

07.05.2024 сторони підписали Додаткову угоду № 1 до Договору про надання правової допомоги № б/н від 02.03.2022 року. (далі - Додаткова угода № 1)

Сторони погодили, що розмір гонорару (винагороди) адвоката за надання адвокатських послуг з представництва інтересів та надання інших видів правової допомоги Клієнту у Господарському суді Черкаської області є фіксованим та складає 25 000 грн, при розгляді позову, заявленого до ПП "Лірд" () про стягнення на користь Приватного акціонерного товариства "Продовольча компанія "Поділля" () збитків, завданих внаслідок порушення зобов`язання щодо реєстрації податкової накладної від 31.03.2022 № 3. (п. 1 Додаткової угоди № 1)

В рамках супроводження справи та надання правової допомоги, сторони домовились про наступний (невиключний) перелік послуг (робіт):

- ознайомлення з наявними документами;

- попередня консультація Клієнта з приводу наявності підстав для задоволення позовних вимог;

- опрацювання нормативної бази, судової практики та написання позову;

- участь у судових засіданнях та представництво інтересів Клієнта;

- написання заяв, запитів, клопотань процесуального характеру, в т.ч. заяви щодо стягнення судових витрат. (п. 2 Додаткової угоди № 1)

Сторони погодили, що оплата послуг Адвоката здійснюється Клієнтом протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту зарахування витрат, стягнених з відповідачів на професійну правничу допомогу, на банківський рахунок Клієнта. (п. 3 Додаткової угоди № 1)

У описі наданих послуг у справі № 925/641/24 згідно Договору про надання правової допомоги № б/н від 02.03.2022 (з урахуванням змін, внесених додатковою угодою від 07.05.2024 № 1) Адвокат зазначив послуги, з фіксованою вартістю 25 000 грн:

- ознайомлення з наявними документами;

- попередня консультація Клієнта з приводу наявності підстав для задоволення позовних вимог;

- підготовка первинних документів, аналіз судової практики;

- складання (написання) позовної заяви з додатками;

- підготовка заяви щодо відшкодування витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу у справі.

24.06.2024 сторони підписали Акт приймання-передачі наданих послуг (далі - Акт), відповідно до п. 1 якого, Адвокатом надано Клієнту, у справі № 925/641/24, яка розглядалася Господарським судом Черкаської області, наступні послуги:

- ознайомлення з наявними документами;

- попередня консультація Клієнта з приводу наявності підстав для задоволення позовних вимог;

- підготовка первинних документів, аналіз судової практики;

- складання (написання) позовної заяви з додатками;

- підготовка заяви щодо відшкодування витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу у справі.

Фіксована вартість послуг у розмірі 25 000 грн.

Загальна вартість наданих послуг становить 25 000 гривень.

Відповідно до п. 2 Акту, послуги надані в повному обсязі та у відповідності до умов Договору про надання правової допомоги від 02.03.2024 № б/н (з урахуванням додаткової угоди від 07.05.2024 № 1).

Також позивач до справи додав Ордер від 13.05.2024 серія АВ № 1131891, виданий на підставі договору про надання правової допомоги № б/н від 02.03.2022 на надання правничої (правової) допомоги адвокатом Хитруком І.С.

З аналізу положень ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" випливає, що за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту адвокат отримує винагороду у вигляді гонорару, обчислення якого, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Водночас, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань, з урахуванням складності справи, кваліфікації, досвіду і завантаженості адвоката та інших обставин. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. У разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу й обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

При цьому адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 07.09.2020 у справі №910/4201/19).

Отже, встановлення сторонами в умовах договору про надання правової допомоги гонорару у фіксованому розмірі, не передбачає необхідності зазначення адвокатом відомостей щодо витраченого часу та вартості кожної дії виконаної ним на захист інтересів свого клієнта в суді, оскільки розмір винагороди за надання правової допомоги визначений у Договорі у вигляді фіксованої суми, він не змінюється залежно від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу.

Верховний Суд у постанові від 01.08.2019 по справі № 915/237/18 зазначив, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

У розумінні положень ч. 5 ст. 126 ГПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Крім того, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

Зазначеної позиції дотримується Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного суду у справі №922/445/19 від 03.10.2019.

Відповідач не надав суду заперечень щодо заявленого розміру судових витрат.

Тобто суд, за відсутності клопотання іншої сторони, не має права зменшувати розмір судових витрат.

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Водночас господарський суд враховує позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену в постанові від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21, зокрема про те, що:

"...106. У розумінні положень частин п`ятої та шостої статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

107. Окрім цього, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі № 927/237/20).

108. Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

109. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/WestAllianceLimited" проти України", заява № 19336/04).

110. Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

111. Визначивши розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, суд здійснює розподіл таких витрат.

112. Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 ГПК України, відповідно до якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

113. Разом з тим у частині п`ятій статті 129 ГПК України визначено критерії, керуючись якими, суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

114. Зокрема, відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

115. При цьому на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку /дії / бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

116. Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 129 ГПК України, також визначені положеннями частин шостої, сьомої та дев`ятої статті 129 цього Кодексу.

117. Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

118. При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 126 ГПК України).

119. Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою та дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

120. У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

121. Висновки, аналогічні відображеним вище, викладені в постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19...."

Так, дослідивши матеріали справи, господарський суд дійшов висновку, що заявлений розмір адвокатських витрат - 25 000 грн не є пропорційним до предмета спору. Позивач заявив до стягнення 54 595,83 грн. Суд позовні вимоги задовольнив повністю. З викладеного випливає, що 25 000 грн адвокатських витрат становлять 45,79 % від задоволених позовних вимог, тобто майже половину.

Суд зауважує, що розгляд справи № 925/641/24 здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними матеріалами, справа № 925/641/24 є малозначною справою. Судові засідання у справі, де б адвокат міг здійснювати представництво позивача не проводились, відповідач не подав жодних заяв чи клопотань, на які необхідно було б заперечити позивачу. Отже, окрім складання позовної заяви, розгляд справи не вимагав від адвоката вчинення будь-яких інших дій.

Таким чином, оцінивши заявлені витрати ПрАТ "Продовольча компанія "Поділля" на правову допомогу у сумі 25 000 грн та подані на їх підтвердження докази, з урахуванням усіх аспектів і складності цієї справи, обсягу наданих адвокатом послуг, суд дійшов висновку про те, що заявлені витрати на професійну правничу допомогу не відповідають вимогам щодо реальності, розумності їх розміру, співмірності та пропорційності до предмету спору та ціни позову (критерії, визначені ч. 5 ст. 129 ГПК України).

У зв`язку з викладеним суд не покладає на відповідача повністю понесені позивачем витрати, а покладає їх в розмірі 12 500 грн, що є орієнтовно чверть ціни позову.

Водночас витрати позивача на правничу допомогу у розмірі 12 500 грн суд покладає на позивача.

Керуючись ст. 126, 129, 233, 236-241, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Розподілити судові витрати Приватного акціонерного товариства "Продовольча компанія "Поділля" на правову допомогу у розмірі 25 000 грн між сторонами: покласти на Приватне акціонерне товариство "Продовольча компанія "Поділля" 12 500 грн, на Приватне підприємство "Лірд"- 12 500 грн.

Стягнути з Приватного підприємства "Лірд" (ідентифікаційний код 44545359, вул. Галви В`ячеслава, буд. 15/2, м. Черкаси, Черкаська обл., 18028) на користь Приватного акціонерного товариства "Продовольча компанія "Поділля" (ідентифікаційний код 33143011, вул. Порошенка О. Героя України, буд. 74 А, смт. Крижопіль, Тульчинський р-н, Вінницька обл., 24600) 12 500 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Додаткове рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Копії додаткового рішення надіслати позивачу за допомогою системи "Електронний суд", відповідачу - засобами поштового зв`язку.

Повне додаткове рішення складено та підписано 08.07.2024.

Суддя Зоя ЗАРІЧАНСЬКА