ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"21" червня 2024 р.м. Одеса Справа № 916/5700/23

Господарський суд Одеської області у складі судді Шаратова Ю.А.

при секретарі судового засідання Кастровій М.С.

розглянувши справу за позовом Комунального підприємства Теплопостачання міста Одеси (65029, м. Одеса, вул. Балківська, буд. 1-Б, ) до Громадської організації Автомайдан Одеса (65005, м. Одеса, вул. Балківська, 126-А, )

про стягнення заборгованості за Договором на постачання теплової енергії від 24.10.2017 № 3571 в розмірі 59 435,77 грн.

Представники:

Від позивача Дусь Ю.Л. (в порядку самопредставництва юридичної особи);

Від відповідача - не з`явився.

Суть спору:

Комунальне підприємство «Теплопостачання міста Одеси» (далі - Позивач) звернулось до Господарського суду Одеської області із позовом до Громадської організації «Автомайдан Одеса» (далі - Відповідач) про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію в розмірі 202 753,79 грн.

Ухвалою суду від 01.01.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 29.01.2024.

Протокольною ухвалою від 29.01.2024 оголошено перерву в судовому засіданні до 19.02.2024.

Протокольною ухвалою від 19.02.2024 оголошено перерву в судовому засіданні до 04.03.2024.

Протокольною ухвалою від 04.03.2024 оголошено перерву в судовому засіданні до 20.03.2024.

Протокольною ухвалою від 20.03.2024 постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття та призначено підготовче засідання на 15.04.2024.

15.04.2024 на адресу суду надійшла заява Позивача про зменшення розміру позовних вимог (вх. № 15353/24) в якій просив суд стягнути з Відповідача 59 435,77 грн.

Підготовче засідання призначене на 15.04.2024 не відбулося у зв`язку із оголошенням повітряної тривоги, про що складено відповідну довідку.

Протокольною ухвалою призначено підготовче засідання на 03.05.2024.

Підготовче засідання призначене на 03.05.2024 не відбулося у зв`язку із оголошенням повітряної тривоги, про що складено відповідну довідку.

Ухвалою суду від 07.05.2024 призначено підготовче засідання на 24.05.2024.

Протокольною ухвалою від 24.05.2024 відкладено підготовче засідання на 11.06.2024.

Протокольною ухвалою від 11.06.2024 задоволено заяву Позивача про зменшення розміру позовних вимог (вх. № 15353/24) та закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду по суті на 21.06.2024.

Представник Позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги у повному обсязі та просила суд задовольнити позов.

Позовні вимоги, із посиланням на статті 525, 526, 530, 610, 625 Цивільного кодексу України, статті 20, 175, 193 Господарського кодексу України, пункт 40 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 № 1198, обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору на постачання теплової енергії від 24.10.2017 № 3571 щодо оплати.

Відповідач не забезпечив явку свого повноважного представника до судового засідання, про місце, дату та час повідомлений належним чином. Надав заяву про розгляд справи у відсутність особи, яка бере участь у справі (вх. № 11429/24 від 18.03.2024).

18.03.2024 на адресу суду надійшов Відзив на позовну заяву (вх. № 11427/24) відмовити у стягненні вартості спожитої теплової енергії за період з січня 2021 року по червень 2023 року в сумі 143 304,72 грн.

Відповідач у Відзиві на позовну заяву (вх. 11427/24 від 18.03.2024), із посиланням на статті 256, 258 Цивільного кодексу України, зроблено заяву про застосування позовної давності до вимоги про стягнення вартості теплової енергії за період з жовтня 2016р. по березень 2017р. в сумі 18 364,79 грн.

ГО «Автомайндан Одеса» зазначає, що 08.03.2024 Департаментом комунальної власності ОМР було надано відповідь № 01-19/590 в якій було зазначено, що договір оренди нежитлового приміщення від 15.06.2016 № 586/4 припинив свою дію 31.12.2020, що підтверджується додатковим договором про розірвання договору оренди від 31.12.2020 та актом приймання-передачі від 31.12.2020. Зазначені документи були долучені до відповіді № 01-19/890 від 08 березня 2024 року.

Відповідач зазначає, що оскільки Позивачем був пропущений строк позовної давності в частині стягнення вартості спожитої теплової енергії за період з жовтня 2016 року по березень 2017 року у сумі 18 364,79 грн. (10,052140 Гкал), то загальна сума заборгованості становить 34 927 (тридцять чотири тисячі дев`ятсот двадцять сім) гривень 96 (дев`яносто шість) копійок (59434,77 грн. 18364,79 грн.).

15.04.2024 на адресу суду надійшла Відповідь на відзив (вх. № 15371/24) в якій Позивач зазначає, що у п. 11.2 Договору № 3571 від 24.10.2017 зазначено, що Споживач зобов`язується на протязі шести місяців сплатити вартість теплової енергії фактично одержаної в період з 01.10.2016 по 01.03.2017 в сумі 18 364,79 грн. Таким чином, Відповідач при укладанні вказаного Договору визнав заборгованість у сумі 18 364,79 грн. за період з 01.10.2016 по 01.03.2017.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслухавши представників Позивача, суд

в с т а н о в и в :

24.10.2017 між Позивачем та Відповідачем укладено Договір на постачання теплової енергії № 3571 (далі Договір від 24.10.2017).

Відповідно до пунктів 1, 2.1 Договору від 24.10.2017 за цим договором теплопостачальна організація бере на себе зобов`язання постачати споживачу теплову енергію, а споживач зобов`язався оплачувати фактично одержану теплову енергію за встановленими тарифами в терміни, передбаченими цим договором. Теплова енергія постачається споживачу на опалення об`єкта за адресою: вул. Балківська, 126 А в обсягах згідно Додатку 1 до цього договору.

Згідно із пунктами 5.1, 5.2 Договору від 24.10.2017 облік споживання теплової енергії на опалення визначається: за показниками приладу обліку встановленому на котельні пропорційно теплового навантаження об`єкта теплоспоживання. Межа балансової та експлуатаційної відповідальності сторін: система опалення приміщення єдина з системою опалення будинку та приєднана до внутрибудинкових стояків.

Відповідно до пунктів 6.1, 6.2, 6.3 Договору від 24.10.2017 розрахунки за теплову енергію проводяться в грошовій формі на розрахунковий рахунок теплопостачальної організації по тарифу встановленому з 24.02.2017 постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 01.02.2017 за № 151 у розмірі 1 826,952 грн. за 1 Гкал. Нові тарифи не є предметом узгодження між теплопостачальною організацією та споживачем. Розрахунковим періодом є календарний місяць. Кінцевим терміном розрахунку за спожиту теплову енергію є 20 число місяця наступного за розрахунковим.

31.12.2020 між Департаментом комунальної власності Одеської міської ради та Відповідачем було укладено Додатковий договір про розірвання договору оренди нежитлового приміщення від 15.06.2016 № 586/4.

Відповідно до пунктів 1, 2 вищевказаного Додаткового договору, договір оренди від 15.06.2016 № 586/4 нежитлових напівпідвальних приміщень, загальною площею 156,3 кв.м., що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Балківська, 126 а, укладеного між Департаментом комунальної власності та ГО «Автомайдан Одеса» вважати розірваним за погодженням обох сторін відповідно до статті 24 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» з 31.12.2020. Договір оренди нежитлового приміщення від 15.06.2016 № 586/4 припинив свою дію з 31.12.2020.

31.12.2020 між Департаментом комунальної власності Одеської міської ради та Відповідачем було складено та підписано Акт приймання-передачі нежитлового приміщення відповідно до договору оренди від 15.06.2016 № 586/4.

Частинами першою та другою статті 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Згідно з частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до частини першої статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

За приписами статті 193 Господарського кодексу України та статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Згідно із частиною першою статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Не підлягає задоволенню заява Відповідача викладена у Відзиві на позовну заяву про застосування позовної даності до вимоги про стягнення вартості спожитої теплової енергії за період з жовтня 2016 року по березень 2017 року в сумі 18 364,79 грн., з огляду на наступне.

Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно із частиною першою статті 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Предметом спору у даній справі є стягнення з Відповідача заборгованості за спожиту теплову енергію. Розрахунковим періодом відповідно до укладеного між сторонами Договору є календарний місяць (п. 6.2. Договору). Тобто заявлена до стягнення заборгованість складається із нарахованих періодичних платежів, а отже позовна давність має розраховуватись окремо щодо кожного періоду (місяця), за який виникла заборгованість.

Відповідно до частин першої, третьої статті 264 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

У п.11.2 Договору № 3571 від 24.10.2017 зазначено, що Споживач зобов`язується на протязі шести місяців сплатити вартість теплової енергії фактично одержаної в період з 01.10.2016 року по 01.03.2017 року в сумі 18 364,79грн. Таким чином, Відповідач при укладанні вказаного Договору визнав заборгованість у сумі 18 364,79 грн. за період з 01.10.2016 по 01.03.2017.

Тобто Відповідачем підписанням договору з такою умовою зроблено дію щодо визнання заборгованості, що має своїм наслідком переривання позовної давності відповідно до частини першої статті 264 Цивільного кодексу України.

Крім того, у спірний період утворення заборгованості Відповідача перебіг позовної давності неодноразово переривався діями Відповідача, що свідчили про визнання ним свого боргу а саме оплатами за поставлену йому теплову енергію у спірний період, що зазначено у розрахунку заборгованості доданого до позовної заяви (у травні 2019р. - 9 824,47 грн.; у червні 2019р. - 10 226,20 грн.; у вересні 2019р. 19 513,74 грн.).

Отже, здійснення часткової (неповної) оплати за послуги теплопостачання, тобто часткового виконання свого обов`язку, як споживача послуг є вчиненням Відповідачем дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку.

Окрім того, відповідно до положень пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, прийнятої відповідно до статті 29 Закону України Про захист населення від інфекційних хвороб, на усій території України встановлений карантин з 12 березня 2020 року, який в свою чергу постановами Кабінету Міністрів України неодноразово продовжувався та тривав до 30.06.2023.

Крім того, 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 було введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому указами Президента України неодноразово продовжувався та триває станом на даний час.

Таким чином, враховуючи обставини введення в Україні карантину та запровадження правового режиму воєнного стану, позовна давність за вимогами про стягнення спірної заборгованості не сплинула.

Судом встановлено, що за період з листопада 2017р. по грудень 2020р. включно, з урахуванням часткових оплат Відповідача, його заборгованість за надані послуги перед Позивачем складає 59 435,77 грн.

Докази оплати Відповідачем заборгованості у вищезазначеному розмірі в матеріалах справи відсутні.

На підставі викладеного, суд вважає такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі позовні вимоги про стягнення з Відповідача заборгованості за Договором від 24.10.2017 в розмірі 59 435,77 грн.

При розподілі господарських витрат суд виходить з положень пункту 2 частини першої статті 129 Господарського процесуального кодексу України, згідно із якими судовий збір покладається, зокрема, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись частиною першою статті 11, 509, статтями 525, 526, частиною першою статті 530, статтею 610, частиною другою статті 625, статтею 629, частиною першою статті 712 Цивільного кодексу України, статтею 193 Господарського кодексу України, статтями 73, 74, 76-80, 86, 123, 124, 129, 130, 236, 237, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Громадської організації Автомайдан Одеса (65005, м. Одеса, вул. Балківська, 126-А, ) на користь Комунального підприємства Теплопостачання міста Одеси (65029, м. Одеса, вул. Балківська, буд. 1-Б, ) 59 435,77 грн. (п`ятдесят дев`ять тисяч чотириста тридцять п`ять гривень 77 коп.) та витрати на сплату судового збору в розмірі 3 028,00 грн. (три тисячі двадцять вісім гривень 00 коп.).

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги в строк встановлений частиною першою статті 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 27 червня 2024 р.

Суддя Ю.А. Шаратов