УХВАЛА

03 липня 2024 року

м. Київ

cправа № 904/1667/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Міщенка І.С. - головуючого, Берднік І.С., Зуєва В.А.

розглянувши матеріали касаційної скарги Обласного комунального підприємства "Фармація"

на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 01.05.2024 у справі

за позовом Обласного комунального підприємства "Фармація"

до Кам`янської міської ради

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Дніпропетровської обласної ради,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Комунального некомерційного підприємства Кам`янської міської ради "Міська лікарня №9",

про визнання права господарського відання на нерухоме майно

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Верховного Суду від 30.05.2024 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Обласного комунального підприємства «Фармація» (далі - ОКП «Фармація», позивач) на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 01.05.2024.

Суд, ознайомившись з матеріалами справи та касаційної скарги, встановив наступне.

ОКП «Фармація» звернулося до суду з позовом до Кам`янської міської ради (далі - відповідач), в якому просило суд:

- визнати незаконним і скасувати рішення державного реєстратора № 52139934 від 05.05.2020 з одночасним припиненням права комунальної власності територіальної громади м. Кам`янське в особі Кам`янської міської ради на об`єкт нерухомого майна, яке розташоване за адресою: м. Кам`янське, просп. Аношкіна, 72;

- визнати незаконним і скасувати рішення Кам`янської міської ради від 28.10.2020 № 2061-47/VII;

- визнати за ОКП "Фармація" право господарського відання на нерухоме майно, розташоване за адресою: м. Кам`янське, просп. Аношкіна, 72: у будівлі під літ. "Е-7" на першому поверсі аптечний пункт-приміщення загальною площею 18,1 кв. м; у будівлі під літ. "Е-7" на першому поверсі аптечний пункт-приміщення загальною площею 18 кв. м; у будівлі під літ. "Е-7" на першому поверсі аптечний пункт-приміщення загальною площею 30,4 кв. м (далі - спірні приміщення).

Позовні вимоги із посланнями, зокрема на положення статей 136, 145 Господарського кодексу України (далі - ГК України), статей 392, 393 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" обґрунтовані тим, що власником спірних приміщень є Дніпропетровська обласна рада, яка ще в 2014 році передала ці приміщення в господарське відання позивача. Отже, спірні приміщення не були передані у власність відповідача у складі майна Комунального закладу "Кам`янська міська лікарня № 9" Дніпропетровської обласної ради" на виконання рішення Дніпропетровської обласної ради від 16.08.2019 № 493-17/VII, оскільки вибули з оперативного управління цієї юридичної особи до її передачі у власність Кам`янської міської ради. Отже, відповідач не став власником спірних приміщень, а тому рішенням від 28.10.2020 № 2061-47/VII протиправно позбавив ОКП "Фармація" права господарського відання на спірні приміщення.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 03.11.2022 позов задоволений частково: визнано незаконним і скасовано рішення державного реєстратора № 52139934 від 05.05.2020; визнано незаконним і скасовано рішення Кам`янської міської ради від 28.10.2020 № 2061-47/VII; визнано за ОКП "Фармація" право господарського відання на спірні приміщення. В іншій частині позову відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що Дніпропетровська обласна рада рішенням від 16.08.2019 № 493-17/VII до власності громади міста Кам`янське передала лише майно, закріплене на праві оперативного управління за Комунальним закладом "Кам`янська міська лікарня № 9" Дніпропетровської обласної ради", у складі якого спірні приміщення не перебували. Отже, речові права на спірні приміщення залишилися у власності Дніпропетровської обласної ради. У зв`язку з чим відповідач не набув речових прав на спірні приміщення, а отже протиправно розпорядився ними та позбавив позивача речового права господарського відання на це майно.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 02.03.2023 рішення суду першої інстанції скасовано з прийняттям нового рішення про відмову в позові.

Постановою Верховного Суду від 27.06.2023 скасовано зазначену постанову суду апеляційної інстанції з передачею справи на новий розгляд до цього суду.

За результатом нового розгляду постановою Центрального апеляційного господарського суду від 01.05.2024 рішення суду першої інстанції скасовано з прийняттям нового рішення про відмову в позові.

Суд апеляційної інстанції встановив, що Дніпропетровська обласна рада прийняла ряд рішень від 21.06.2013 № 455-19/VI, від 27.12.2013 № 517-23/VІ про передачу в господарське відання ОКП «Фармація» спірних нежитлових приміщень, які розташовані в будівлі Комунального закладу "Кам`янська міська лікарня № 9" Дніпропетровської обласної ради". У 2015 проведено державну реєстрацію права господарського відання ОКП "Фармація" на спірні приміщення.

16.08.2019 Дніпропетровська обласна рада прийняла рішення № 493-17/VІІ, яким юридичну особу - Комунальний заклад "Кам`янська міська лікарня № 9" Дніпропетровської обласної ради", розташовану за адресою: м. Кам`янське, просп. Аношкіна, 72, та закріплене за нею на праві оперативного управління майно передано до комунальної власності територіальної громади міста Кам`янського.

Відповідно до складеного 03.09.2019 між Дніпропетровською обласною радою та Кам`янською міською радою акта приймання-передачі у власність Кам`янської міської ради передається майно Комунального закладу "Кам`янська міська лікарня № 9" Дніпропетровської обласної ради" на загальну балансову вартість 31 594 778 грн відповідно до інвентаризаційного опису.

28.04.2020 проведено державну реєстрацію права власності територіальної громади в особі Кам`янської міської ради на цілісний майновий комплекс Комунального некомерційного підприємства Кам`янської міської ради "Міська лікарня № 9", у тому числі приміщення лікарні по просп. Аношкіна, 72 загальною площею 9856 кв м.

Рішенням від 28.10.2020 № 2061-47/VІІ Кам`янська міська рада припинила право господарського відання ОКП "Фармація", зокрема на спірні приміщення.

Відмовляючи в позові, суд апеляційної інстанції виходив з того, що ОКП "Фармація" вважає порушеним своє право господарського відання тим, що рішення про його припинення прийняв неналежний власник спірних приміщень. Проте за позовом особи, яка має похідне право господарського відання, не може бути вирішено спір про право власності на майно лікарні між Дніпропетровською обласною радою та Кам`янською міською радою. За фактичних обставин цієї справи відсутні підстави стверджувати про приналежність як самої будівлі, розташованої у м. Кам`янське по просп. Аношкіна, 72, так і окремих його частин (спірних приміщень), іншому власнику, ніж Кам`янська міська рада. У зв`язку з чим Кам`янська міська рада, як власник, відповідно до статей 317, 319 ЦК України, статті 135 ГК України мала права приймати рішення про припинення похідного права господарського відання позивача на приміщення комунальної власності територіальної громади м. Кам`янське.

Не погоджуючись із указаною постановою, позивач подав касаційну скаргу, в якій просить її скасувати з підстав, передбачених пунктом 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), рішення суду першої інстанції залишити в силі.

Позивач зазначає, що суд апеляційної інстанції неправильно застосовував приписи статей 317, 393 ЦК України, частини 4 статті 136 ГК України, частини 3 статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". За доводами скаржника, незважаючи на правильно встановлені обставини, які підтверджують факт вибуття з оперативного управління Комунального закладу "Кам`янська міська лікарня № 9" Дніпропетровської обласної ради" спірних приміщень, апеляційний суд дійшов помилкового висновку про правомірність розпорядження відповідачем спірними приміщеннями, які насправді йому не передавалися.

При цьому положення частини 3 статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" не передбачають часткового скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав і не передбачають внесення відомостей до державного реєстру речових прав на підставі судового рішення про часткове скасування рішення державного реєстратора, що і обумовило заявлення позовної вимоги про скасування державної реєстрації права власності відповідача на майновий комплекс у цілому.

Розглянувши доводи та аргументи касаційної скарги разом з матеріалами справи, Верховний Суд приходить до висновку про необхідність закриття касаційного провадження за поданою касаційною скаргою з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову ОКП «Фармація», суд апеляційної інстанції зазначив, що фактичні встановлені обставини справи свідчать про належність усієї будівлі, розташованої у м. Кам`янське по просп. Аношкіна, 72, до складу якої входять і спірні приміщення, на праві власності Кам`янській міській раді, якій це майно було передано за укладеним на виконання рішення Дніпропетровської обласної ради від 16.08.2019 № 493-17/VІІ актом приймання-передачі від 03.09.2019.

Отже, відповідач, реалізуючи свої повноваження власника на розпорядження об`єктами комунальної власності, мав право припинити похідне право господарського відання позивача на спірні приміщення. ОКП «Фармація», звертаючись за захистом свого права господарського відання, не наділений повноваженнями заперечувати повноваження власника - Кам`янської міської ради щодо розпорядження об`єктами комунальної власності.

Як вже зазначалося вище, у касаційній скарзі позивач стверджує про те, що апеляційний суд неправильно застосував, зокрема приписи статті 317 ЦК України, частини 4 статті 136 ГК України і висновок Верховного Суду щодо їх правильного застосування у подібних правовідносинах відсутній.

У той же час Верховним Судом з`ясовано, що питання комплексного застосування статті 136 ГК України у контексті захисту права господарського відання та стосовного застосування статті 136 ГК України і статті 321 ЦК України в подібних правовідносинах, тобто у спорі між власником майна та особою, наділеною правом господарського відання на це ж майно, вже розглядалося судом касаційної інстанції у постанові від 19.04.2023 у справі № 921/64/22.

Переглядаючи в касаційному порядку судові рішення у справі № 921/64/22, Верховний Суд вказав, що правовий висновок щодо застосування положень статті 136 ГК України в контексті захисту права господарського відання викладено у постановах Верховного Суду від 13.01.2022 у справі №924/113/21, від 07.10.2021 у справі № 904/4928/17, від 22.09.2021 у справі № 915/2315/19, від 12.11.2020 у справі № 908/2638/17, від 12.11.2020 у справі № 916/1105/16, від 10.11.2020 у справі № 910/9305/19, від 30.06.2020 у справі № 923/321/18, де зазначено, що відповідно до частин 1, 2, 4 статті 136 ГК України право господарського відання є речовим правом суб`єкта підприємництва, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом), з обмеженням правомочності розпорядження щодо окремих видів майна за згодою власника у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законами. Власник майна, закріпленого на праві господарського відання за суб`єктом підприємництва, здійснює контроль за використанням та збереженням належного йому майна безпосередньо або через уповноважений ним орган, не втручаючись в оперативно-господарську діяльність підприємства. Щодо захисту права господарського відання застосовуються положення закону, встановлені для захисту права власності. Суб`єкт підприємництва, який здійснює господарську діяльність на основі права господарського відання, має право на захист своїх майнових прав також від власника.

Згідно з частиною 1 статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Частиною 1 статті 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Водночас власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (частина 1 статті 317 ЦК України), які він може реалізовувати на власний розсуд. Звідси власник має право на визначення юридичної долі свого майна, у тому числі й шляхом надання його іншим особам, а також вилучення цього майна у відповідних суб`єктів.

Тобто майно може перебувати в особи на праві господарського відання доки воно не знадобиться власнику, який сам розпоряджається своїм правом стосовно його безоплатної передачі.

Отже, наразі існує висновок Верховного Суду щодо застосування наведених скаржником правових норм у подібних правовідносинах і здійснене судом апеляційної інстанції у справі № 904/1667/22 правозастосування з огляду на встановлені у цій справі фактичні обставини такому висновку відповідає.

З огляду на наведене Верховний Суд не враховує та вважає суто формальним посилання позивача в касаційній скарзі на приписи статті 393 ЦК України, яка встановлює можливість оскарження власником правового акту органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, а також на статтю 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", яка з огляду на наведені судом апеляційної інстанції підстави для відмови в позові застосуванню до спірних правовідносин не підлягає.

Верховний Суд констатує, що доводи касаційної скарги фактично зводяться до заперечення скаржником встановлених фактичних обставин справи, тоді як у силу приписів частини 2 статті 300 ГПК України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

З урахуванням наведеного провадження у справі №904/1667/22 за касаційною скаргою позивача підлягає закриттю на підставі пункту 4 частини 1 статті 296 ГПК України.

Керуючись статтями 234, 287, 296 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційне провадження за касаційною скаргою Обласного комунального підприємства "Фармація" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 01.05.2024 у справі № 904/1667/22 закрити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Міщенко І.С.

Судді Берднік І.С.

Зуєв В.А.