ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" липня 2024 р. Справа№ 910/7099/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Скрипки І.М.

суддів: Михальської Ю.Б.

Тищенко А.І.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Юнівес" на рішення Господарського суду м. Києва від 29.08.2023

у справі № 910/7099/23 (суддя Андреїшина І.О.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС"

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Юнівес"

про стягнення 88 703,79 грн,-

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія «Юнівес» про стягнення суми страхового відшкодування у розмірі 88 703,79 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач, як страховик винної в ДТП особи, всупереч вимогам Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не відшкодував позивачу шкоду, завдану страхувальником відповідача внаслідок ДТП.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду м. Києва від 29.08.2023 по справі №910/7099/23 позов задоволено повністю.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Юнівес" на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" страхове відшкодування у розмірі 88 703 (вісімдесят вісім тисяч сімсот три) грн 79 коп. та витрати зі сплати судового збору у сумі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн 00 коп.

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що при визначенні суми страхового відшкодування позивачем було враховано ліміт відповідальності страховика, франшизу, встановлену полісом, а вина особи, відповідальність якої застрахована відповідачем, є доведеною, вимоги позивача є обґрунтованими про стягнення з відповідача суми страхового відшкодування у розмірі 88 703,79 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, зводяться до наступного:

- судом першої інстанції не надано оцінку листу відповідача №22/10/31-01 від 31.10.2022 про відмову у здійсненні страхового відшкодування, копія якого міститься в матеріалах справи, внаслідок чого неповно з`ясовано обставини, що мають значення для вирішення спору;

- в матеріалах справи відсутній висновок автотоварознавчої експертизи;

- матеріали справи не містять розрахунку коефіцієнта фізичного зносу, за наявності підстав для його врахування, тому визначення розміру страхового відшкодування в порядку, визначеному законом на підставі наданих позивачем документів є неможливим;

- потерпілим не було надано відповідачу для огляду пошкоджений транспортний засіб, не повідомлено про місцезнаходження пошкодженого майна, в свою чергу позивачем оцінка/експертиза пошкодженого майна не здійснювалась взагалі, що виключає можливість відповідача, як страховика, оцінити загальний розмір шкоди та визначити величину суми належного страхового відшкодування відповідно до вимог Закону, а тому ПрАТ «СК «Юнівес» прийнято рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування;

- у зв`язку з тим, що позивачем на вимогу ПрАТ «СК «Юнівес» не було надано додатково запитуваних документів та матеріалів, які підтверджують заявлені обставини, ідентифікацію пошкодженого ТЗ, розмір заявленої суми вимоги, ПрАТ «СК «Юнівес» було позбавлене можливості впевнитися у правомірності вимог за претензією, оцінити загальний розмір шкоди та визначити величину суми належного страхового відшкодування відповідно до вимог Закону, тому ПрАТ «СК «Юнівес» прийнято рішення про відмову у виплаті відшкодування за претензією;

- акт зарахування зустрічних однорідних вимог від 31.01.2022 до додаткової угоди №10 від 10.12.2021 до договору про співпрацю №189/02-2017Д-ро від 01.02.2017, наданий позивачем, не підтверджує виконання та сплату ремонту на суму наданої калькуляції, факту переведення суми гарантійного фонду, з якого випливає непогашене грошове зобов`язання ТОВ «Алмаз Мотор ЛТД», не розкриває механізм взаєморозрахунків, що ймовірно передбачений договором про співпрацю;

- визначення розміру матеріального збитку при настанні страхового випадку повинно бути підтверджено належним засобом доказування, зокрема, звітом (актом) про оцінку майна, позивачем до позову додано копію акту огляду транспортного засобу, складеного та підписаного одноосібно Ничволодою Р.П., проте доказів того, що дана особа має статус оцінювача або судового експерта (ліцензія, сертифікат тощо) до матеріалів справи не долучено;

- позивачем жодного кошторису вартості відновлення ТЗ (кошторису збитків) складено не було, в матеріалах справи такий доказ відсутній, наявна у справі ремонтна калькуляція від 18.01.2022 не відповідає наведеним у п.28.12 договору умовам та не може вважатися кошторисом збитків;

- акт огляду транспортного засобу, який наданий як доказ у справі, містить ряд дефектів, а саме: у ньому не зазначено час огляду транспортного засобу, адреса місця проведення огляду, не зафіксовано пробіг транспортного засобу згідно показань одометра, відсутня інформація про осіб, які брали участь в огляді транспортного засобу, а також інформація про повідомлення про місце, дату та час огляду зацікавлених осіб (власника ТЗ, іншого учасника ДТП, представника ПрАТ «СК «Юнівес»).

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Позивач письмового відзиву на апеляційну скаргу суду не надав, що у відповідності до частини 3 статті 263 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду поновлено Приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «Юнівес» пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду м. Києва від 29.08.2023 у справі № 910/7099/23; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» на рішення Господарського суду м. Києва від 29.08.2023 у справі № 910/7099/23; вирішено розгляд апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» на рішення Господарського суду м. Києва від 29.08.2023 у справі №910/7099/23 здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

29.07.2021 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АРКС» (страховик) та ОСОБА_1 (страхувальник) було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» № 81208Га/05АВ, предметом якого є майнові інтереси страхувальника (вигодонабувача), що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом (надалі - ТЗ) та іншим майном, вказаними у розділах 5 та 6 цього договору. Відповідно до п. 5 договору, застрахованим транспортним засобом є автомобіль «Toyota», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

03.01.2022 о 22:29 в м. Дніпро, по вул. Запорізьке шосе сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Toyota», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , та автомобіля FORD, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок чого було пошкоджено автомобіль «Toyota», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Згідно з постановою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровськ від 28.02.2022 у справі №201/405/22 дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм ОСОБА_2 ПДР України.

Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування та умов договору страхування № 81208Га/05АВ від 29.07.2021 розмір страхового відшкодування склав 90 003,79 грн, з яких 84 647,79 грн позивачем було сплачено за відновлювальний ремонт пошкодженого автомобіля на СТО, що підтверджується актом зарахування зустрічних однорідних вимог від 31.01.2022, та 5 356,00 грн було зараховано в якості несплачених чергових страхових платежів згідно з п. 28.28 договору страхування № 81208Га/05АВ від 29.07.2021.

Відповідно до страхового акту № ARX 3167336 від 19.01.2022 сума відшкодування становить 84 647,79 грн.

Згідно з актом наданих послуг №АМ32392 від 10.02.2022 загальна вартість наданих послуг по технічному обслуговуванню автомобіля «Toyota», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , склала 84 647,79 грн.

27.07.2022 Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Аркс» звернулося до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» з заявою про виплату страхового відшкодування за вих. №Су/010334/3.

Відповідач відповіді на заяву не надав, суму страхового відшкодування не сплатив, доказів протилежного до матеріалів справи не додано.

Позивач просить суд стягнути з відповідача суму страхового відшкодування у розмірі 88 703,79 грн з урахуванням ліміту відповідальності та франшизи, які передбачені полісом АМ № 204759624, яким була застрахована відповідальність водія ОСОБА_2 , що керував автомобілем FORD, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що ремонтна калькуляція від 18.01.2022 не відповідає наведеним у договорі умовам та не може вважатися кошторисом збитків; докази, долучені позивачем до позовної заяви не можуть підтвердити розмір матеріального збитку, що завданий власнику транспортного засобу в результаті ДТП, оскільки носять консультаційних характер і не є кошторисом, звітом чи висновком експертного дослідження.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного відповідачем в апеляційній скарзі

Згідно з частиною першою статті 270 ГПК України в суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій Главі.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

У відповідності до ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

При цьому колегія суддів зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін (рішення Суду у справі «Трофимчук проти України» no.4241/03 від 28.10.2010).

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженого рішення норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про те, що рішення суду, яке переглядається, підлягає частковому скасуванню, виходячи з наступного.

Статтею 979 ЦК України передбачено, що договір страхування укладається відповідно до цього Кодексу, Закону України "Про страхування", інших законодавчих актів.

Відповідно до ст.ст.8, 9 Закону України "Про страхування" (чинний станом на момент виникнення спірних правовідносин) страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов`язаний провести виплату при настанні страхового випадку. Страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком (ст.25 Закону України "Про страхування").

Відповідно до п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно із ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно зі ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат (затрат) переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Статтею 1166 Цивільного кодексу України встановлено, що шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 1 ст. 1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ч. 2 ст. 1192 Цивільного кодексу України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Вказаний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15-ц.

При цьому, у постанові від 02.04.2018 року у справі № 910/32720/15 Верховний Суд зазначив, що вказівка "у межах витрат", означає, що загальна сума вимоги, яка заявлена страховиком, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, не може перевищувати суму, яка ним реально сплачена.

Вказівка про те, що до такого страховика переходить право вимоги саме яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки, а не право вимоги саме в розмірі виплаченого страхового відшкодування, служить засобом убезпечення особи, до якої пред`являється вимога, від включення страховиком та страхувальником за договором добровільного майнового страхування до такої вимоги зайвих, необґрунтованих та завищених витрат.

Тобто, наведеними вище положеннями встановлено, що розмір відповідальності страховика за полісом обмежується розміром відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу в межах встановлених відповідним полісом ліміту відповідальності та франшизи.

27.07.2022 Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Аркс» звернулося до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» з заявою №Су/010334/3 від 05.07.2022 про виплату страхового відшкодування у розмірі 90003,79 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач листом №22/10/31-01 від 31.10.2022 у відповідь на претензію позивача №СУ/010334/3 від 05.07.2022 повідомив наступне:

- надіслане фото шильдика з VIN-кодом у форматі рdf-файлу відрізняеться від формату інших надісланих фото з огляду пошкодженого ТЗ від 08.01.2022 (згідно з наданим актом огляду), метадані даного рdf-файлу свідчать, що він був створений 16.09 2022, відтак, даний файл з фото VIN не може слугувати підтвердженням ідентифікації пошкодженого ТЗ на дату огляду, оскільки зображення було створено не під час проведення огляду пошкодженого ТЗ 08.01.2022, просив надіслати фото з VIN-кодом, що зроблене разом з іншими фото саме під час огляду 08.01.2022 на підтвердження ідентифікації пошкодженого ТЗ;

- фото показників одометру не відображає інформацію про самі показники - фото виконано неякісно, показники прочитати неможливо, відтак, відсутня можливість визначення ринкової вартості пошкодженого ТЗ та правильного розрахунку коефіцієнту фізичного зносу, просив надати фото з якісним зображенням показників одометра на момент огляду пошкодженого Т3 або погодити застосування максимального значення коефіцієнту фізичного зносу складників, що підлягають заміні, у розмірі 0,7;

- надіслані фото пошкоджень не відображають факту пошкоджень цапфи задньої правої (поворотний кулак зад. прав.), а також підшипника ступиці задньої правої, для можливості врахування вартості заміни даних складників при розрахунку страхового відшкодування прошу надати відповідні документальні підтвердження їх пошкодження (якісні фото пошкоджень, результати діагностики, замірів тощо), також на наданих фото і в акті огляду відсутнє підтвердження необхідності деяких врахованих в наданій ремонтній калькуляції робіт та матеріалів;

- акт зарахування зустрічних однорідних вимог від 31.01.2022 до додаткової угоди №10 від 10.12.2021 до договору про співпрацю №189/02-2017Д-ро від 01.02.2017 не підтверджує виконання та сплату ремонту на суму наданої калькуляції, факту переведення суми гарантійного фонду, з якого випливає непогашене грошове зобов`язання ТОВ «Алмаз Мотор ЛТД», не розкриває механізм взаєморозрахунків, що ймовірно передбачений договором про співпрацю, тому просив повторно надіслати усі необхідні для підтвердження даної операції документи (договір, додаткову угоду до договору, платіжне доручення про перерахунок суми гарантійного фонду, рахунки СТО, акт звірки за контрольний період, акт зарахування тощо) з прив`язкою до страхової справи чи застрахованого ТЗ;

- оскільки до ПрАТ «СК «Юнівес» не надано фото показників одометру пошкодженого ТЗ, визначити величину коефіцієнта фізичного зносу для розрахунку матеріального збитку в порядку, визначеному законодавством неможливо;

- не надання належного документального підтвердження фіксації ідентифікаційного номеру, з огляду пошкодженого ТЗ унеможливлює його ідентифікацію та підтвердження, що саме оглянутий ТЗ було пошкоджено під час заявленої події;

- ненадання належного документального підтвердження пошкоджень деяких складників не дає змоги обґрунтувати заявлену суму вимоги;

- ненадання належних документів на підтвердження виплати страхового відшкодування унеможливлюють підтвердження факту понесених витрат.

З огляду на викладене, твердження суду першої інстанції, що відповідач відповіді на заяву №Су/010334/3 не надав, є помилковими, у зв`язку з чим, апеляційний суд приймає доводи апелянта у цій частині.

Відповідно до частини 2 статті 7 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" встановлено, що проведення оцінки майна є обов`язковим, зокрема, для визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом.

Норма частини 1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", яка передбачає відшкодування страховиком саме оціненої шкоди, не встановлює імперативного обов`язку щодо проведення такої оцінки саме суб`єктом оціночної діяльності відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", а отже, така оцінка може бути здійснена на підставі рахунку СТО чи акту виконаних робіт.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові у справі № 910/22886/16 від 01.02.2018.

Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування та умов договору страхування № 81208Га/05АВ від 29.07.2021 розмір страхового відшкодування складає 90 003,79 грн, з яких 84 647,79 грн позивачем було сплачено за відновлювальний ремонт пошкодженого автомобіля на СТО, що підтверджується актом зарахування зустрічних однорідних вимог від 31.01.2022, та 5 356,00 грн було зараховано в якості несплачених чергових страхових платежів згідно з п. 28.28 договору страхування № 81208Га/05АВ від 29.07.2021.

Матеріали справи містять ремонтну калькуляцію №1.003.22.0 від 18.01.2022 на загальну суму 90003,79 грн., складену Товариством з обмеженою відповідальністю фірма «Алмаз Мотор, ЛТД».

При цьому, згідно з актом наданих послуг №АМ32392 від 10.02.2022 загальна вартість наданих послуг по технічному обслуговуванню автомобіля «Toyota», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , склала 84 647,79 грн.

Вказаний акт підписано виконавцем - заступником начальника кузовних та фарбувальних робіт Нічволода Романом Петровичем, підпис скріплено печаткою Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Алмаз Мотор, ЛТД», та замовником - ОСОБА_1.

Відтак, за висновками апеляційного суду, фактичний розмір завданої шкоди складає 84 647,79 грн., що підтверджується страховим актом № ARX 3167336 від 19.01.2022, актом наданих послуг №АМ32392 від 10.02.2022 та актом зарахування зустрічних однорідних вимог від 31.01.2022.

Відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин (пункт 1.6 Методики).

Відповідно до вимог пункту 8.2 Методики вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу транспортного засобу розраховується за формулою:

Сврз = С р + С м + С с х (1- Е з), де:

С р - вартість ремонтно-відновлювальних робіт, грн.;

С м - вартість необхідних для ремонту матеріалів, грн.;

С с - вартість нових складників, що підлягають заміні під час ремонту, грн;

Е з - коефіцієнт фізичного зносу.

Отже, якщо для відновлення пошкодженого у ДТП транспортного засобу ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Юнівес") відшкодовує не повну вартість цих складових частин, а з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників аварійно пошкодженого транспортного засобу.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 22.03.2017 у справах №№ 910/3650/16, 910/32969/15 та у постановах Верховного Суду від 06.02.2018 у справі № 910/3867/16, від 01.02.2018 у справі № 910/22886/16.

Відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, збільшення від нуля до одиниці коефіцієнту зносу деталей автомобіля впливає на зменшення вартості його відновлювального ремонту, та при наявності коефіцієнту зносу деталей автомобіля при встановлення вартості його відновлювального ремонту застосування такого коефіцієнту є обов`язковим.

Відповідно до пункту 7.38 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 року № 142/5/2092, значення коефіцієнта фізичного зносу (Ез) приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД та 7 років - для інших легкових КТЗ.

Згідно з пунктом 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 24.11.2003 року № 142/5/2092, строк експлуатації - період часу від дати виготовлення КТЗ до дати його оцінки.

Пунктом 7.41 Методики передбачено, що значення коефіцієнта фізичного зносу, який підлягає усуненню, не може перевищувати 0,7.

Зі свідоцтва про реєстрацію пошкодженого автомобіля "Toyota", реєстраційний номер НОМЕР_1 , вбачається, що рік випуску автомобіля - 2013, а отже на момент ДТП строк його експлуатації перевищував строк, встановлений у пункті 7.38 Методики.

Судом апеляційної інстанції не може бути залишений поза увагою наявний в матеріалах справи лист №22/10/31-01 від 31.10.2022, у якому відповідач просив позивача погодити застосування максимального значення коефіцієнту фізичного зносу складників, що підлягають заміні, у розмірі 0,7.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції та перегляду справи в суді апеляційної інстанції позивачем не висувались заперечення щодо застосування коефіцієнту фізичного зносу у розмірі 0,7.

За викладених обставин, колегія суддів вважає за можливе застосування коефіцієнту фізичного зносу для означеного автомобіля у розмірі 0,7.

Як вбачається з акту наданих послуг №АМ32392 від 10.02.2022, вартість робіт склала 35641,29 грн. з ПДВ, вартість необхідних для ремонту матеріалів склала 11132,66 грн. з ПДВ, вартість запчастин 37873,84 грн. з ПДВ, коефіцієнт фізичного зносу 0,7, а отже розмір вартості відновлювального ремонту ТЗ з урахуванням зносу та порядку його встановлення визначеного в Методиці склав: 35641,29 грн. + 11132,66 грн. + 37873,84 грн. х (1-0,7) = 58136,10 грн.

За умов п.10.2 договору добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» №81208Га/05АВ від 29.07.2021 франшиза (безумовна) за ризиком: збитки внаслідок ДТП: 0,5% від страхової суми.

Страховик за ризиком «Збитки внаслідок ДТП» застосовує франшизу в розмірі 2,5% від страхової суми, вказаної в розділі 11 договору, але не менше ніж 5000,00 грн. та не менше франшизи, вказаної в п.10.2 договору, якщо збитки виникли під час керування ТЗ особою віком менше 23-х років (п.10.2.2 договору).

Якщо застрахованим ТЗ є легковий автомобіль та немає підстав для застосування франшизи згідно з п.10.2.1 або п.10.2.3 договору, страховик не застосовує франшизу за ризиком «Збитки внаслідок ДТП», вказану в п.10.2 або п.10.2.2 договору, у випадку зіткнення (контакту) застрахованого ТЗ з іншим транспортним засобом - учасником ДТП, яке сталося за відсутності вини страхувальника або особи, допущеної до керування застрахованим ТЗ (п.10.2.5).

Враховуючи викладені умови договору, Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "АРКС" правильно не застосовано франшизу за договором добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» №81208Га/05АВ від 29.07.2021 у даному спірному випадку.

Відповідно до статті 12.1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Як було зазначено вище, розмір заподіяної страхувальнику автомобіля "Toyota", реєстраційний номер НОМЕР_1 матеріальної шкоди, внаслідок спірної ДТП, склав 84 647,79 грн., що підтверджується актом наданих послуг №АМ32392 від 10.02.2022.

При цьому, вартість відновлювального ремонту ТЗ з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу становить 58136,10 грн.

Відповідно до полісу серії ЕР № 204759624 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, цивільна правова відповідальність водія автомобіля "Ford Fusion", реєстраційний номер НОМЕР_2 , була застрахована у відповідача із встановленим розміром франшизи - 1300,00 грн. та лімітом відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну, в розмірі 130 000,00 грн.

Враховуючи вищевикладене, колегія приходить до висновку про те, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Юнівес" підлягають частковому задоволенню, а саме у розмірі 56836,10 грн. (58136,10 грн. вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу - 1300,00 грн. франшизи по полісу).

Посилання апелянта на те, що потерпілим не було надано відповідачу для огляду пошкоджений транспортний засіб, не повідомлено про місцезнаходження пошкодженого майна, оцінюються апеляційним судом критично, оскільки відповідач не був позбавлений можливості за власної ініціативи оглянути пошкоджений транспортний засіб.

Окрім того, твердження апелянта про те, що акт огляду транспортного засобу, який наданий як доказ у справі, містить ряд дефектів, не спростовує факту пошкодження автомобіля "Toyota", реєстраційний номер НОМЕР_1 , поряд із наявними в матеріалах справи фотографіями зазначеного автомобіля, що містить пошкодження, та переліком робіт на його відновлення, визначеного актом наданих послуг №АМ32392 від 10.02.2022, та не є підставою для відмови у задоволенні позову у повному обсязі.

Місцевий господарський суд не звернув уваги на всі обставини справи, а тому дійшов помилкового висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, знайшли своє часткове підтвердження під час розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до п.58 рішення ЄСПЛ Справа "Серявін та інші проти України" (заява №4909/04) від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994, серія А, №303-А, п.29).

Частиною 1 статті 277 Господарського процесуального кодексу України визначено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) не з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення судом першої інстанції ухвалено при не з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, з неправильним застосуванням норм матеріального права, у зв`язку з чим на підставі п.п. 1-4 ч.1 статті 277 Господарського процесуального кодексу України рішення суду підлягає частковому скасуванню в апеляційному порядку з підстав, наведених у даній постанові, із частковим задоволенням позову.

У відповідності до ст.129 ГПК України, у зв`язку із частковим задоволенням позову, судові витрати за подання позовної заяви та апеляційної скарги покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, ст.ст. 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Юнівес" на рішення Господарського суду м. Києва від 29.08.2023 у справі № 910/7099/23 задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 29.08.2023 у справі № 910/7099/23 скасувати частково, виклавши резолютивну частину в наступній редакції:

« 1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Юнівес" (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 72, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» (04078, м. Київ, вул. Іллінська, 8, ) страхове відшкодування у розмірі 56836,10 грн., витрати зі сплати судового збору у сумі 1719,75грн.

3. В решті позову відмовити.».

3. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» (04078, м. Київ, вул. Іллінська, 8, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Юнівес" (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 72, ) 1446,38 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

4. Доручити Господарському суду міста Києва видати накази.

5. Матеріали справи №910/7099/23 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України.

Головуючий суддя І.М. Скрипка

Судді Ю.Б. Михальська

А.І. Тищенко