ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" червня 2024 р. м. Львів Справа №926/4595/23

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії суддів:

Головуючий суддя І.Б. Малех

судді О.В.Зварич

І.Ю.Панова

секретар судового засідання Залуцький Д.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна техніка «Еталон», б/н від 22.03.2024 (вх. № ЗАГС 01-05/869/24 від 26.03.2024)

на рішення Господарського суду Чернівецької області від 29 лютого 2024 року (суддя Гурин М.О., повний текст рішення складено та підписано 05.03.2024, м. Чернівці)

у справі № 926/4595/23

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна техніка «Еталон», м. Пустомити Львівської області

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Інтер-Білдінг», м. Київ

про визнання дій протиправними, розірвання договору та зобов`язання надати доступ,

за участю представників, учасників процесу:

від позивача (скаржника): Довженко Д.С. - адвокат (ордер серія ВА №1061904 від 05.06.2024);

від відповідача: Стасишина Т.В. - адвокат (ордер серія ВС №1286829 від 05.06.2024);

ВСТАНОВИВ:

20.10.2023 року (через відділення поштового зв`язку) на розгляд Господарського суду Чернівецької області поступила позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна техніка «Еталон» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Інтер-Білдінг» про: 1) визнання дії товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Інтер-Білдінг», щодо неповідомлення товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна техніка «Еталон» про можливість забрати своє майно, а саме: Баштового крану «Potain», модель G20, який змонтований на будівельному майданчику за адресою: Україна, м. Чернівці, вул. Мізюна, буд. 20 протиправним;

2) розірвання договору №07/09-21 про надання послуг баштового крану від 07.09.2021, що укладений між товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Інтер-Білдінг», як Замовником та товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна техніка «Еталон», як Виконавцем;

3) зобов`язання товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Інтер-Білдінг» невідкладно надати доступ уповноваженим представникам товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна техніка «Еталон» до баштового крану марки «Potain», модель G20, який розташований за адресою: Україна, м. Чернівці, вул. Мізюна, буд. 20, для вчинення дій направлених на його відключення, демонтаж та вивезення, та не перешкоджати при здійсненні таких дій.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним, в частині визнання протиправним дій відповідача, позивач зазначає, що договір оренди закінчився, відтак у відповідача виник обов`язок повернути орендоване майно, чого останнім не було здійснено та не допущено працівника позивача на будівельний майданчик, відповідно до вищенаведеного дії відповідача завдають позивачу збитків у вигляді упущеної вигоди, оскільки останній не може здати орендоване майно в оренду іншому орендодавцю. Відповідно похідними вимогами є розірвання спірного договору, надання дозволу для вчинення дій, направлених на його відключення, демонтаж, вивезення та не перешкоджати при здійсненні таких дій.

Рішенням Господарського суду Чернівецької області від 29 лютого 2024 року у справі № 926/4595/32 в задоволенні позову відмовлено.

При прийнятті рішення суд дійшов висновку, що права позивача не були порушені, оскільки, в силу вимог п. 10.2. спірного договору, останній припинив свою дію, з огляду на повне виконання сторонами договірних зобов`язань. Крім того, позивач не довів факту звернення до відповідача, щодо усунення перешкод у користуванні належним йому майном - баштовим краном марки «Potain» модель G20 після 13.04.2023, не надав належних доказів перебування вказаного майна у володінні відповідача та наявності спірних правовідносин.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна техніка «Еталон», не погодившись з прийнятим рішенням подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задоволити.

Апеляційну скаргу обгрунтовує тим, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що умовами п.п. 1.1.6, п. 1.1 спірного договору передбачено, що демонтаж та вивезення баштового крану та необхідного супутнього обладнання за письмовим запитом замовника після закінчення виконання робіт за договором, однак такого запиту не було. Також не було повідомлення, що передбачене п. 4.9 договору, що свідчить про те, що без дозволу наданого замовником не може бути здійснений демонтаж баштового крана. Крім того, апелянт стверджує, що спірний договір є змішаним, який складається із договору оренди та надання послуг, а тому орендар після закінчення договору повинен повернути негайно орендоване майно, чого орендарем не було здійснено. Також апелянтом до апеляційної скарги додано, як нові докази по справі фото перебування розібраного баштового крану на будівельному майданчику відповідача. В подальшому апелянтом подано клопотання про долучення нових доказів, а саме, фото, адвокатський запит, відповідь на адвокатський запит з додатками.

Відповідачем на апеляційну скаргу подано відзив, в якому останній заперечує доводи апелянта, з тих підстав, що у спірному договорі є та в додатку до договору сторонами не проведено чіткого розмежування понять «робота» та «послуга», й вказані поняття є фактично рівнозначними, оскільки ті самі дії в різних пунктах договору позначені різними термінами. Крім того, виконання умов спірного договору - демонтаж та перебазування баштового крану, так й факт надання цих послуг зі сторони відповідача підтверджується оплатою, що і визнає та не заперечує позивач, а тому твердження останнього про наявність перешкод для демонтажу та перебазування (вивезення) баштового крану зі сторони відповідача, є надуманим та необґрунтованим.

Щодо тверджень апелянта, що спірний договір є змішаним договором та містить норми договору оренди є безпідставним, оскільки, саме спірним договором передбачене саме надання послуг позивачем відповідачу, про що свідчить пряме зобов`язання з надання послуг з демонтажу та вивезення баштового крану, відтак, такі правовідносини безумовно не є відносинами (найму) оренди будівельної техніки. Більше того, договором передбачено прямий обов`язок виконавця демонтувати та вивезти будівельну техніку баштовий кран.

Щодо долучених фотографій, відповідач заперечив, так як на будівельному майданчику ведеться будівництво декількох об`єктів нерухомого майна, й по кожному з них застосовуються баштові крани, подібні до баштового крану, належного позивачу. Відповідач стверджує, що жодних належних доказів, які підтверджують факт перебування баштового крану позивача на будівельному майданчику відповідача, позивачем не надано, а з фотографій не можливо встановити, а ні місця, а ні часу проведення зйомки та не можливо віднайти будь-яке майно, яке б віддалено можна ідентифікувати саме баштовий кран позивача.

У додаткових поясненнях відповідач заперечив про долучення додаткових доказів, покликаючись на те, що такі докази подано з пропуском строку, відтак просить відмовити у задоволенні клопотання про долучення до матеріалів справи доказів, що раніше не могли бути подані.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 01 квітня 2024 року (головуючий суддя Малех І.Б., судді Зварич О.В., Панова І.Ю.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна техніка «Еталон», б/н від 22.03.2024 (вх. № ЗАГС 01-05/869/24 від 26.03.2024) на рішення Господарського суду Чернівецької області від 29 лютого 2024 року у справі № 926/4595/23 та ухвалою суду від 13.05.2024 розгляд апеляційної скарги призначено на 05.06.2024.

В судовому засіданні 05.06.2024 за участю представників сторін, судом оголошено перерву до 19.06.2024.

Представник позивача (скаржника) в судове засідання прибув, у своїй апеляційній скарзі скаржник просив апеляційну скаргу задоволити, скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення яким позовні вимоги задоволити. Також просив долучити до матеріалів справи нові докази та справу розглянути з доданими новими доказами.

Від відповідача в судове засідання прибув представник, який заперечив проти апеляційної скарги, з підстав зазначених у відзиві на апеляційну скаргу, також заперечив, щодо долучення до матеріалів справи нових доказів та розгляду справи з їх врахуванням.

Щодо поданих до апеляційної скарги додаткових доказів та клопотання (вх. № 01-04/2835/24 від 25.04.2024) про долучення нових доказів, колегія суддів розглянула та дослідила такі докази, та клопотання з аналогічними доказами, які подані до апеляційної скарги, прийшла до висновку, докази та клопотання слід долучити до матеріалів справи, так, як останнє подано через канцелярію Західного апеляційного господарського суду та зареєстроване судом відповідно до Інструкції з діловодства в господарських судах України, однак, слід зазначити наступне.

Оскаржуване рішення суду прийнято 29.02.2024, відтак, такі документи апелянту слід було подати суду першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення.

Згідно з ч. 3 ст. 269 ГПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Таким чином, ч. 3 ст. 269 ГПК України чітко передбачає обов`язковість обґрунтування поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції.

В даному випадку апелянт причини не подання обгрунтовує тим, що адвокат позивача прибув на будівельний майданчик та виявив майно позивача про що останнім було викликано працівників поліції та написано заяву про правопорушення.

Частиною 8 ст. 80 ГПК України визначено, що докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

В даному випадку, як судом першої інстанції так і судом апеляційної інстанції жодних доказів з учасників справи не вимагались.

Частиною 4 ст. 74 ГПК України зазначено, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Згідно ч. 3 ст. 269 ГПК України, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Згідно статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи в сукупності з апеляційною скаргою, судова колегія Західного апеляційного господарського суду прийшла до висновку про відповідність рішення від 29.02.2024 Господарського суду Чернівецької області у справі № 926/4595/23 нормам чинного матеріального та процесуального права, матеріалам та обставинам справи, виходячи з наступного.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна техніка «Еталон» є власником баштового крану POTAIN G20/15С вантажопідйомністю 8 тон, довжина стріли 56,7 м., довжина башти 51,6 м., рік випуску 1989 (далі баштовий кран).

Вказаний баштовий кран був придбаний позивачем у власність на підставі договору купівлі-продажу крану №01/07/2020 від 01.07.2020 у товариства з обмеженою відповідальністю «МД-БАУ».

Згідно довідки товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна техніка «Еталон» №11/01 від 11.10.2023 вказаний баштовий кран перебуває на балансі позивача та на нього здійснюється нарахування амортизаційних відрахувань.

22.02.2022 Головним управлінням Держпраці у Львівській області був виданий Дозвіл №0102.22.46 на експлуатацію вантажопідіймальних кранів, в тому числі крану баштового POTAIN G20-15C, заводський номер 66833, 1990 року випуску, країна виробник Франція.

07.09.2021 між товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Інтер-Білдінг» (далі замовник) та товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна техніка «Еталон» (далі - виконавець) було укладений договір №07/09-21 про надання послуг баштового крану (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1. вищевказаного договору, виконавець зобов`язався надавати замовнику послуги Баштового крану на об`єкті будівництва, що знаходиться за адресою: м. Чернівці, вул. Мізюна, 20, корпус 9, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити надані послуги.

Згідно з п. 3.10. договору нарахування коштів за фактичну експлуатацію баштового крану починається з дати підписання актів виконаних робіт з монтажу.

20.10.2021 між сторонами було підписано Акт приймання-передачі до договору №07/09-21 про надання послуг баштового крану, яким сторони зафіксували факт передачі баштового крану на об`єкт будівництва, та відсутність зауважень Замовника, щодо технічного стану та комплектності баштового крану.

Відповідно до п.п.1.1.1.-.1.1.6. договору та додатку №1 «Зведений розрахунок вартості наданих послуг» до договору, до складу послуг, які виконавець зобов`язався надати замовнику входили, а саме: доставка та монтаж баштового крану на будівельному майданчику за адресою: м. Чернівці, вул. Мізюна, 20 корпус 9; здача змонтованого баштового крану в експлуатацію органам Держпраці України; виконання будівельних та суміжних робіт із використанням баштового крану на об`єкті, згідно вказівок уповноваженої особи Замовника; технічне обслуговування баштового крану; утримання у справному стані баштового крану (організація технічного нагляду, обслуговування, періодичного технічного огляду); демонтаж та вивезення баштового крану та необхідного супутнього обладнання за письмовим запитом Замовника після закінчення виконання робіт за договором.

Пунктом 3.3. договору сторони передбачили, що вартість послуг, які підлягають виконанню за п.п. 1.1.1.-1.1.6. договору та порядок проведення розрахунків між сторонами за послуги визначається Сторонами у додатку №1 «Зведений розрахунок вартості наданих послуг».

Додатком № 1 до договору № 07/09-21 про надання послуг баштового крану від 07.09.2021 року «Зведений розрахунок вартості наданих послуг баштового крану марки «Potain», модель G20 визначено, що третім етапом надання послуг товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна техніка «Еталон» є «Демонтаж та перебазування баштового крану. Вивезення баштового крану базової висоти з об`єкту. Робота автомобільного крану на демонтажі». Загальна вартість даних послуг складає 215000,00 грн. Початок виконання робіт по письмовій заявці Орендаря. Строк виконання 5 робочих днів.

Згідно з п. 5.1. приймання-передача наданих послуг здійснюється сторонами на підставі Актів приймання-передачі наданих послуг, які підписуються сторонами.

Як вбачається з доказів, наданих позивачем та підтверджених відповідачем, Сторонами були підписані Акти приймання-передачі (надання) послуг за період з жовтня 2021 по квітень 2023 на загальну суму 2218848,52 грн.

Відсутність будь-якої взаємної заборгованості за договором №07/09-21 про надання послуг баштового крану від 07.09.2021 підтверджується Актом звірки взаємних розрахунків, який підписав позивач та не заперечив відповідача.

В подальшому між сторонами був підписаний Акт надання послуг № 11 від 13.04.2023 на загальну суму 215000,00 грн.

Вказаним Актом №11 від 13.04.2023 сторони підтвердили повне виконання (надання) товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна техніка «Еталон» третього етапу послуг, згідно Додатку № 1 «Зведений розрахунок вартості наданих послуг баштового крану марки «Potain», а саме: «Демонтаж та перебазування баштового крану. Вивезення баштового крану базової висоти з об`єкту. Робота автомобільного крану на демонтажі».

З вищенаведеного слідує, що спірний договір припинив свою дію та станом на 13.04.2023 за договором № 07/09-21 від 07.09.2021 про надання послуг баштового крану був проведений повний розрахунок, що свідчить про відсутність взаємних фінансових претензій між сторонами.

Однак, з позовної заяви позивача слідує, що після припинення спірного договору, відповідач не повернув орендоване майно та не допустив працівника позивача на будівельний майданчик, відповідно до вищенаведеного дії відповідача завдають позивачу збитків у вигляді упущеної вигоди, оскільки останній не може здати орендоване майно в оренду іншому орендодавцю.

Слід зазначити, що в матеріалах справи відсутні докази звернення позивача до відповідача щодо наявності перешкод у користуванні баштовим краном марки «Potain» після 13.04.2023. Разом з тим, додані до позовної заяви копії листів №7492/123/39/02-23 від 11.08.2023, №11886/123/39/02-23 від 22.08.2023 Чернівецького районного управління поліції ГУНП в Чернівецькій області стосуються інших правовідносин що склались між сторонами, які виникли щодо іншого майна, а саме крану «Simma Potain» модель GT118-1.5, та є предметом судового спору у справі № 914/2482/23, яка розглядається на даний час Господарським судом Львівської області.

Інших доказів наявності спірних правовідносин між позивачем та відповідачем щодо баштового крану POTAIN G20/15С та порушення прав позивача, останнім не подано (надано).

Оцінивши матеріали справи та докази, що містяться у ній, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне:

Відповідно до ст. 11 ЦК України, однією з підстав виникнення зобов`язань, є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до частин 1, 2 статті 67 Господарського кодексу України, відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів. Підприємства вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов`язань, інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України.

Судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини на підставі укладеного договору про надання послуг баштового крану № 07/09-21 від 07.09.2021.

Вказаний договір підписаний сторонами, скріплений печатками, в судовому порядку недійсним не визнавався.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачає, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 пункту 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

У відповідності до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Статтею 599 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Як уже було зазначено вище, позивачем було завершене надання послуг відповідачу згідно договору № 07/09-21 про надання послуг баштового крану від 07.09.2021.

Вказана обставина підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи, зокрема, Актами приймання-передачі (надання) послуг за період з жовтня 2021 по квітень 2023 на загальну суму 2218848,52 грн, які були підписані обома сторонами без зауважень.

Одночасно, вказана грошова сума була повністю оплачена відповідачем позивачу, що підтверджується Актом звірки розрахунків, іншими доказами, та не заперечується сторонами.

До переліку послуг, які позивач був зобов`язаний надати відповідачу, згідно умов Договору № 07/09-21 про надання послуг баштового крану від 07.09.2021, входила в тому числі й послуга «Демонтаж та перебазування баштового крану. Вивезення баштового крану базової висоти з об`єкту. Робота автомобільного крану на демонтажі» вартістю 215000,00 грн.

Як встановлено судовою колегією, вказана послуга з демонтажу та перебазування баштового крану була надана позивачем відповідачу, та її виконання було завершене станом на 13.04.2023, що підтверджується Актом надання послуг №11 від 13.04.2023 на загальну суму 215000,00 грн.

В силу вимог п. 10.2. договору № 07/09-21 про надання послуг баштового крану від 07.09.2021 року, останній, припинив свою дію, з огляду на повне виконання сторонами договірних зобов`язань.

Крім того, позивач не довів факту звернення до відповідача, щодо усунення перешкод у користуванні належним йому майном - баштовим краном марки «Potain» модель G20 після 13.04.2023, не надав належних доказів перебування вказаного майна у володінні відповідача та наявності спірних правовідносин.

Судова колегія вважає за необхідне зазначити, що договір не передбачав окремої процедури повернення баштового крану замовником виконавцю з підписанням окремого Акту приймання-передачі (повернення) обладнання, аналогічного Акту, передбаченого пунктом 3.10. договору.

Відповідна послуга з демонтажу та перебазування баштового крану входила до переліку послуг, які надає виконавець, й факт надання послуги (демонтажу та вивезення баштового крану) підтверджується Актом надання послуг №11 від 13.04.2023.

Судовою колегією встановлено, що відповідачем була порушена вимога п. 1.1.6. договору, щодо необхідності письмового повідомлення позивача про можливість демонтажу та вивезення баштового крану після завершення робіт по договору. Відповідне повідомлення було надіслане 10.04.2023 керівником проекту зі сторони замовника ОСОБА_1 засобами електронного зв`язку (електронною поштою) на адресу директора товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна техніка «Еталон» Володимира Лиська. Однак, вказане відступлення від умов договору (в частині визначення форми та способу повідомлення) фактично не вплинуло на можливість виконання умов договору (в частині демонтажу та перебазування баштового крану), що підтверджується фактом підписання сторонами Акту надання послуг № 11 від 13.04.2023.

Станом на 13.04.2023 за договором № 07/09-21 від 07.09.2021 про надання послуг баштового крану був проведений повний розрахунок, що свідчить про відсутність взаємних фінансових претензій між сторонами.

Окрім того, в матеріалах справи відсутні докази звернення позивача до відповідача, щодо наявності перешкод у користуванні баштовим краном марки «Potain» після 13.04.2023, а додані до позовної заяви копії листів №7492/123/39/02-23 від 11.08.2023, №11886/123/39/02-23 від 22.08.2023 Чернівецького районного управління поліції ГУНП в Чернівецькій області стосуються інших правовідносин, що склались між сторонами.

Враховуючи вищенаведене в сукупності, судова колегія, приходить до висновку про відсутність порушень прав позивача.

Інші твердження апелянта, які викладені в апеляційній скарзі, до уваги не приймаються, оскільки вони не доведені належними, та допустимими доказами та спростовуються матеріалами даної справи.

Відповідно до вимог частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд враховує висновки, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі Проніна проти України (рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006), де вказано, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Згідно з п.2 ч.1 ст.129 ГПК України у спорах, що виникають виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки у цьому випадку суд апеляційної інстанції не змінює рішення, та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється (частина 14 статті 129 ГПК України).

Відтак, згідно ст.129 ГПК України сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги слід залишити за апелянтом.

Керуючись ст.ст. 129, 236, 269, 275, 276, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна техніка «Еталон», б/н від 22.03.2024 (вх. № ЗАГС 01-05/869/24 від 26.03.2024) залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Чернівецької області від 29 лютого 2024 року у справі № 926/4595/23 залишити без змін.

3. Судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на ТОВ «Будівельна техніка «Еталон».

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів відповідно до ст.ст. 286-289 ГПК України.

5. Матеріали справи № 926/4595/23 повернути в Господарський суд Чернівецької області.

Повний текст постанови складено та підписано 02.07.2024.

Головуючий суддя І.Б. Малех

Суддя О.В. Зварич

Суддя І.Ю. Панова