ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________УХВАЛА
про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову
"27" червня 2024 р.м. Одеса Справа № 916/2842/24
Господарський суд Одеської області у складі суддя: Волков Р.В,
Компанія AGATAZ ENERGY S.A. звернулась до Господарського суду Одеської області із заявою про забезпечення позову відносно особи, яка може отримати статус відповідача GOLD COAST SHIPPING CORPORATION, в якій просить суд:
- заборонити капітану морського порту Рені, Ренійської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України оформлювати і надавати дозвіл на вихід судна MIRA, IMO 8300157, прапор Коморські Острови з акваторії морського порту Рені.
В обґрунтування заяви AGATAZ ENERGY S.A. зазначає наступне.
У червні 2022 компанія AGATAZ ENERGY S.A. (Продавець) здійснювала поставку бункерного палива та моторної оливи (масло, змащувальна речовина) на судно MIRA, IMO № 8300157, власником якого на момент виникнення морської вимоги та станом на дату подачі даної заяви є компанія GOLD COAST SHIPPING CORPORATION відповідно до сертифікату про реєстрацію судна №20/REG/1300046/0227A1.
На виконання замовлення бункерування на рейді порту Стамбул було здійснено постачання бункерного палива, а саме морське паливо із низьким вмістом сірки (LS MGO) в кількості 58,905 метричних тон, вартістю 1,465.00 доларів США за метричну тону на судно MIRA, IMO № 8300157, а також надано відповідні послуги баржі-бункерувальника т/х PASHA-7, що підтверджується бункерною накладною №117071 від 10.06.2022, підписаною представником судновласника капітаном судна MIRA та скріпленою печаткою судна.
Бункерною накладною (BUNKER DELIVERY NOTE) № 117071 від 10.06.2022 підтверджується постачання морського палива із низьким вмістом сірки (LS MGO) в кількості 58,905 метричних тон на судно MIRA, IMO №8300157, дата поставки палива 10.06.2022, час початку бункерування 06:25, час закінчення бункерування 09:40.
21.06.2022 заявником було надано рахунок для здійснення оплати поставленого палива та наданих послуг, а саме: рахунок (INVOICE) № 318 на загальну суму 87,295.83 доларів США для оплати морського палива із низьким вмістом сірки в кількості 58,905 метричних тон на суму 86,295.83 доларів США та послуг з перевезення палива баржою PASHA-7 на суму 1,000.00 доларів США.
Також було здійснено постачання моторної олії (AKSOIL MARINE Oil MD 3030) в кількості двох бочок, вартістю 480.00 доларів США за бочку та одну бочку преміум класу (AKSOIL GOLD SERIES PREMIUM 15W40 CI-4/SL), вартістю 470.00 доларів США, а також надано послуги транспортування, вартістю 300.00 доларів США, на загальну суму 1,730.00 доларів США.
21.06.2022 Заявником було надано рахунок № 319 для здійснення оплати поставленої моторної оливи та наданих послуг на загальну суму 1,730.00 доларів США.
Таким чином, відповідно до виставлених рахунків, станом на 21.06.2022 GOLD COAST SHIPPING CORPORATION повинні були сплатити на користь Заявника AGATAZ ENERGY S.A. грошові кошти у сумі 89,025.83 доларів США.
Починаючи з 21.06.2022, AGATAZ ENERGY S.A. були здійснені електронні нагадування судновласнику т/х MIRA щодо оплати рахунків № 318 та №319, які повинні бути сплачені у строк до 07.07.2022, а також надіслані банківські реквізити.
Компанією GOLD COAST SHIPPING CORPOTION, яка є судновласником т/х MIRA, №IMO 8300157, 20.07.2022 було здійснено перший платіж на користь компанії AGATAZ ENERGY S.A. за виставленим рахунком (INVOICE) № 318 від 21.06.2022, у розмірі 45,025.00 доларів США, підтвердженням чого є квитанція № RCT285/22 від 20.07.2022 та квитанція з турецького банку (Albraka Turk Katilim Bankasi A.S.) про переказ коштів від 19.07.2022.
Крім того, Компанією GOLD COAST SHIPPING CORPORATION 22.09.2022 був проведений другий платіж на користь компанії AGATAZ ENERGY S.A. за виставленим рахунком (INVOICE) № 318 від 21.06.2022, у розмірі 20,000.00 доларів США, підтвердженням чого є квитанція № RCT376/22 від 22.09.2022 та роздруківка з банку Палестини про переказ коштів від 21.09.2022.
Після вищевказаної часткової сплати рахунків компанією GOLD COAST SHIPPING CORPORATION заявником було здійснено нагадування судновласнику судна MIRA щодо прострочення оплати рахунків № 318 та № 319 більше 95 днів, проте, повну оплату не було здійснено.
Як стверджує заявник, він має обґрунтовані підстави вважати, що і в майбутньому боржник буде ухилятися від виконання грошового зобов`язання, з огляду на що судно MIRA, IMO №8300157, стосовно якого виникла морська вимога, на переконання заявника, може бути арештоване на підставі пункту k ст. 1. Брюсельської конвенції та ст. 3 Брюсельської конвенції.
Заявник також зазначає, що на момент подання заяви загальна сума морської вимоги становить 24 000,83 долари США, що еквівалентно 970 593,56 грн за курсом НБУ станом на 24.06.2024.
Вимогу про заборону відчуження заявник обґрунтовує тим, що судно MIRA, IMO № 8300157, прапор Коморські Острови є єдиним майном іноземної компанії GOLD COAST SHIPPING CORPORATION, в загально прийнятій морській практиці купівля-продаж судна та передача судна іншій компанії (відчуження) можуть бути здійснені незалежно від місця знаходження судна, в тому числі відчуженням судна новоствореній компанії в офшорній юрисдикції, існує реальна загроза унеможливлення належного захисту права Заявника шляхом подальшого відчуження судна з метою уникнення погашення морської вимоги.
Розглянувши заяву AGATAZ ENERGY S.A. про забезпечення позову, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до ст. 365 ГПК України, іноземні особи мають такі самі процесуальні права та обов`язки, що і громадяни України та юридичні особи, створені за законодавством України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
Згідно з ч. 2 ст. 30 ГПК України справи про арешт судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням морського порту України, в якому перебуває або до якого прямує судно, або порту реєстрації судна.
Статтею 136 ГПК України, визначено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.
За положеннями п. 9 ч. 1 ст. 137 ГПК України, позов забезпечується, зокрема, арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги.
Частиною 4 ст. 137 ГПК України встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Положеннями ч. 2 ст. 138 ГПК України встановлено, що заява про арешт морського судна подається за місцезнаходженням порту реєстрації судна або за місцезнаходженням морського порту, в якому судно знаходиться або до якого прямує, незалежно від того, чи має такий суд юрисдикцію щодо розгляду по суті справи щодо морської вимоги, яка є підставою для арешту.
Згідно зі ст. 140 ГПК України заява про забезпечення позову у вигляді арешту на морське судно розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження після її подання без повідомлення особи, яка подала заяву, та особи, яка є відповідальною за морською вимогою.
У заяві про вжиття заходів забезпечення позову заявник посилається на те, що станом на дату звернення до суду із даною заявою, судно MIRA, IMO № 8300157, прапор Коморські острови, знаходиться в акваторії Морського порту Рені.
Згідно з вимогами ч. ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
У якості підтвердження того, що судно перебуває в акваторії Морського порту Рені Заявник надає суду скріншот сторінки міжнародної бази відстеження суден Marine Traffiс, який не є належним доказом перебування судна MIRA (IMO № 8300157) в акваторії зазначеного порту, оскільки зі скріншоту не вбачається, що судно дійсно знаходиться саме в акваторії Морського порту Рені. Більше того, у суду відсутня можливість встановити актуальність інформації на поданому заявником скріншоті з бази Marine Traffiс.
Поряд з цим, в силу вимог ст. 75 Кодексу торговельного мореплавства України державний нагляд за безпекою мореплавства у морському порту, на підходах до нього та в суміжних акваторіях здійснюється капітаном морського порту. Межі зони нагляду, на яку поширюються повноваження капітана морського порту щодо здійснення ним державного нагляду за безпекою мореплавства, визначаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері морського транспорту. Державний нагляд за безпекою мореплавства у морських терміналах, розташованих у межах територій та акваторій, відокремлених від основної території та акваторії відповідного морського порту, здійснює окремий підрозділ служби капітана морського порту. Капітан морського порту та служба капітана морського порту діють на підставі положення, яке затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сферах морського і річкового транспорту.
Порядком оформлення приходу суден у морський порт, надання дозволу на вихід суден у море та оформлення виходу суден із морського порту визначено, що прихід судна постановка судна на якір в акваторії порту або швартування судна до причалу, розташованого в акваторії порту, у визначеному адміністрацією морського порту місці віднесено до повноважень капітана порту.
Таким чином, враховуючи покладення повноважень з оформлення приходу суден у морський порт України на капітана порту, суд зазначає, що Заявник не був позбавлений можливості звернутися до капітана Морського порту Рені із відповідним запитом щодо місцезнаходження судна. Між тим, довідки /листа за підписом капітана Морського порту Рені щодо підтвердження перебування судна саме в акваторії вказаного порту заявником до суду не надано.
За таких обставин, з огляду на відсутність у матеріалах справи належних доказів, що стосуються місцезнаходження морського порту, в якому судно знаходиться або до якого прямує, господарський суд дійшов висновку про відмову AGATAZ ENERGY S.A. у задоволенні заяви про забезпечення позову до подачі позовної заяви в частині накладення арешту на судно та заборони капітану морського порту Рені оформлювати і надавати дозвіл на вихід судна з акваторії морського порту Рені.
Щодо заяви в частині заборони відчуження, зміни назви та зміни реєстрації прапору судна, суд зазначає наступне.
Вказану вимогу заявник обґрунтовує тим, що судно MIRA, IMO № 8300157, прапор Коморські Острови є єдиним майном іноземної компанії GOLD COAST SHIPPING CORPORATION, водночас в загально прийнятій морській практиці купівля-продаж судна та передача судна іншій компанії (відчуження) можуть бути здійснені незалежно від місця знаходження судна, в тому числі відчуженням судна новоствореній компанії в офшорній юрисдикції, у зв`язку з чим заявником вбачається реальна загроза унеможливлення належного захисту його прав шляхом подальшого відчуження судна з метою уникнення погашення морської вимоги.
Як вже було зазначено судом, за положеннями п.9 ч.1 ст.137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги.
Визначення поняття «Арешт» судна міститься у ст. 1 Міжнародної конвенції з уніфікації деяких правил щодо накладення арешту на морські судна (1952 року) та ст. 41 КТМ України.
Так, арештом за приписами ч. 2 ст. 1 Конвенції є затримання судна за ухвалою суду для забезпечення морської вимоги, що не включає конфіскацію судна на виконання судового рішення.
У статті 41 КТМ України арешт судна означає будь-яке затримання судна або обмеження в його пересуванні, що здійснюються для забезпечення морських вимог, зазначених у статті 42 цього Кодексу, під час перебування судна в морському порту України. Арешт не включає заходів, що здійснюються для виконання рішень суду чи господарського суду, що набрали чинності.
Відтак, заборона Судновласнику відчуження, зміни назви та зміни реєстрації прапору судна не охоплюється поняттям арешту, не має жодного відношення до арешту та не може застосовуватися як похідна від арешту вимога. Крім того, як вже було зазначено, арешт Судна не може включати заходів, що здійснюються для виконання рішень суду чи господарського суду, що набрали чинності.
Отже, вимога про заборону Судновласнику вчиняти дії щодо відчуження Судна розглядається судом окремо від заяви в частині арешту.
За ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.
Суд звертає увагу, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.
Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.
Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (пункт 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 №9).
На переконання суду, у заяві про забезпечення позову в частині заборони відчуження, зміни назви та зміни реєстрації прапору судна відсутні належні та допустимі докази на підтвердження вчинення Судновласником будь-яких дій, спрямованих на уникнення виконання рішення, а також не надано суду жодних доказів на підтвердження наявності обставин, які можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача у разі відмови у задоволенні вимоги про заборону відчуження Судна.
Крім того, запропоновані позивачем заходи забезпечення позову шляхом заборони відчуження Судна зміни назви та зміни реєстрації прапору Судна не є співрозмірними із позовними вимогами, протилежного Заявником не доведено.
За ч. 6 ст. 140 ГПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.
З урахуванням вищезазначених обставин, заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 136-140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд
1. У задоволенні заяви (вх. № 4-58/24 від 25.06.2024) AGATAZ ENERGY S.A. про забезпечення позову відмовити.
Ухвала набирає законної сили 27.06.2024 та може бути оскаржена до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги в строк, передбачений ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Р.В. Волков