ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" червня 2024 р. Справа№ 911/4610/15 (911/325/24)

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сотнікова С.В.

суддів: Копитової О.С.

Остапенка О.М.

за участю секретаря судового засідання Макухи О.А.,

представника позивача Буркової О.М.,

представника відповідача Маленко В.О.,

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

на рішення Господарського суду Київської області

від 22.05.2024 (суддя Янюк О.С.)

у справі №911/4610/15 (911/325/24)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

до Державного підприємства "Регіональні електричні мережі"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - розпорядник майна Державного підприємства "Регіональні електричні мережі" Сольський Володимир Степанович,

про стягнення грошових коштів

в межах справи № 911/4610/15

про банкрутство Державного підприємства "Регіональні електричні мережі" (код 32402870),

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2024 року Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" (далі - позивач) звернулось в Господарський суд Київської області з позовом до Державного підприємства "Регіональні електричні мережі" (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за договором про надання послуг з передачі електричної енергії сумі 55977771,77 грн, в тому числі: 49 410 324,84 грн - основний борг; 278 481,54 грн - інфляційні втрати; 240 675,46 грн - 3% річних; 2 748 669,01 грн - пеня; 3 299 620,92 грн - штраф.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем як користувачем умов договору про надання послуг з передачі електричної енергії №0537-02041 від 04.06.2019 в частині оплати отриманих послуг з передачі електричної енергії за період з квітня по грудень 2023 року.

Рішенням Господарського суду Київської області від 22.05.2024 у справі №911/4610/15 (911/325/24) позов задоволено частково, вирішено стягнути з Державного підприємства "Регіональні електричні мережі" на користь Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" 49334992,12 грн заборгованості за послуги із передачі електричної енергії; 240675,46 грн - 3% річних; 278481,54 грн інфляційних втрат; 747812,24 грн судового збору. Закрито провадження у справі в частині стягнення основного боргу за послуги із передачі електричної енергії у грудні 2023 року на суму 75332,72 грн. В іншій частині позову відмовлено.

В частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення пені в сумі 2 748 669,01 грн та штрафу в сумі 3 299 620,92 грн, суд першої інстанції виходив з того, що в Україні введено воєнний стан із 24.02.2022, у зв`язку з чим НКРЕКП прийнято постанову №332 від 25.02.2022 "Про забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії на період дії в Україні воєнного стану", до якої постановою НКРЕКП №412 від 26.04.2022 внесено зміни та постановлено на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії", між учасниками ринку електричної енергії.

За висновком суду першої інстанції, у даному випадку постанова НКРЕКП №332 (у редакції постанови №412) зупиняє нарахування та стягнення пені та штрафу із 24.02.2022, оскільки доказів протилежного (втрати чинності вказаної постанови, зупинення її дії чи прийняття нового акта вищої юридичної сили із протилежним змістом тощо) на час розгляду даного спору сторонами суду надано не було.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, позивач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 22.05.2024 в частині відмови у стягнені пені у розмірі 2748669,01 грн, 3299620,92 грн штрафу та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги про стягнення 2748669,01 грн пені, 3299620,92 грн штрафу задовольнити в повному обсязі, судові витрати за подання апеляційної скарги покласти на відповідача.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при ухваленні рішення неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, порушено норми процесуального права, неправильно застосовано норми матеріального права.

Так, скаржник вважає, що повноваження НКРЕКП визначені у Законах України "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг", "Про ринок електричної енергії", у яких не регламентується можливість надання "настанов" і правові наслідки такого рішення. Зміст пп. 16. п. 1 постанови НКРЕКП від 25.02.2022 № 332 може тлумачитись як порада (рекомендація), а не як обов`язкова до виконання вказівка, не є нормою обов`язкового характеру.

Скаржник посилається на низку судових рішень, у яких суди дійшли висновку про наявність підстав для стягнення пені та штрафу у подібних правовідносинах з огляду на те, що відповідний пункт Постанови № 332, яка є підзаконним актом, не може змінювати та нівелювати надане нормами Цивільного кодексу (далі - ЦК) України та Господарського кодексу (далі - ГК) України право однієї сторони на застосування заходів відповідальності за порушення виконання грошового зобов`язання та, відповідно, звільняти від такої відповідальності іншу сторону, не припиняючи чинності відповідних умов договору.

Право на стягнення пені передбачене безпосередньо у ст. 549-550, 611 ЦК України, ст. 230-231 ГК України, які є нормами вищого ієрархічного рівня і мають вищу юридичну силу порівняно з Постановою № 332.

Отже, норма постанови НКРЕКП не може мати переваги над нормами закону на підставі її спеціального характеру.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.03.2024 відкрито апеляційне провадження у справі № 911/4610/15 (911/325/24), розгляд справи призначено на 02.04.2024.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

За висновком відповідача, учасники ринку електроенергії зобов`язані застосовувати саме норми постанов НКРЕКП, відповідно до яких на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування зупиняється нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" між учасниками ринку електричної енергії.

Таким чином, суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права, що відповідає правовому висновку, зробленому у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду винесено постанову від 19.04.2024 у справі № 911/1359/22, а відтак підстави для скасування оскаржуваного рішення, як і підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 04.06.2019 між позивачем (оператор системи передачі, ОСП) та відповідачем (користувач) укладено договір про надання послуг з передачі електричної енергії №0537-02041 (із урахуванням додаткових угод від 29.07.2019, від 29.08.2019 та від 23.12.2022, далі - Договір), відповідно до умов п. 1.1 якого за цим договором ОСП зобов`язується надавати послугу з передачі електричної енергії (послуга), а користувач зобов`язується здійснювати оплату за послугу відповідно до умов цього договору.

За змістом п. 4.1 Договору, зокрема, для розрахунків за цим договором використовується плановий і фактичний обсяг послуги (плановий обсяг послуги визначається на основі наданих користувачем повідомлень щодо планового обсягу передачі електроенергії на розрахунковий місяць).

У п. 5.1 Договору сторони домовились, що розрахунковим періодом за цим договором є 1 календарний місяць.

Відповідно до п. 5.2 Договору користувач здійснює поетапну попередню оплату планової вартості послуги ОСП таким чином:

- 1 платіж - до 17:00 другого банківського дня розрахункового місяця у розмірі 1/5 від планової вартості послуги, визначеної згідно з розділом 3 цього договору. Подальша оплата здійснюється шляхом сплати 1/5 від планової вартості послуги, яка визначена згідно з розділом 3 цього договору відповідно до такого алгоритму:

- 2 платіж до 10 числа розрахункового місяця;

- 3 платіж до 15 числа розрахункового місяця;

- 4 платіж до 20 числа розрахункового місяця;

- 5 платіж до 25 числа розрахункового місяця.

У п. 5.5 Договору узгоджено, що користувач здійснює розрахунок за фактичний обсяг послуги до 15 числа місяця наступного за розрахунковим (включно), на підставі рахунків, актів надання послуги, наданих ОСП. Коригування обсягів та вартості наданої послуги відповідного розрахункового періоду здійснюється за уточненими даними комерційного обліку, що надаються адміністратором комерційного обліку протягом 10 календарних днів з дати проведення процесу врегулювання в "системі управління ринком", що здійснюється згідно з Правилами ринку. Акти приймання-передачі послуги та акти коригування до актів приймання-передачі послуги у відповідному періоді ОСП направляє користувачу в електронній формі з використанням електронного підпису, або надає користувачу два примірними в паперовому вигляді, підписані власноручним підписом зі своєї сторони.

Згідно із п. 11.1 Договору усі суперечки та розбіжності, що виникають з цього договору або у зв`язку з ним, у тому числі що стосуються його укладення, дії, виконання, припинення сторони мають право вирішувати шляхом переговорів, якщо інше не передбачено цим договором.

Договір набирає чинності з дати його підписання і діє до 31.12.2023.

Якщо користувач не направив ОСП у строк не менший ніж за місяць до закінчення терміну дії договору повідомлення про припинення дії договору, то цей договір вважається продовженим на наступний календарний рік на тих самих умовах (п. 13.1 Договору).

Отже, сторони є учасниками ринку електричної енергії, а договір між ними укладений, в тому числі, і у відповідності до Закону України "Про ринок електричної енергії".

Договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (статті 11, 626 ЦК України), які мають виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до договору (стаття 526 ЦК України), а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається (стаття 525 ЦК України).

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

У відповідності до ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

У пункті 5.7 Договору, передбачено, що у випадку порушення користувачем термінів розрахунку ОСП має право нараховувати пеню у розмірі 0,1% (але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня) від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

За прострочення користувачем термінів розрахунку понад тридцять календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 7% від суми простроченого платежу.

Згідно з п. 5.7 Договору позивач нарахував та заявив до стягнення з відповідача пеню в сумі 2748669,01 грн (за період прострочення з 04.05.2023 по 22.01.2024) та штраф в сумі 3299620,92 грн (в розмірі 7% від суми простроченого платежу).

Колегія суддів, погоджуючись із судом першої інстанції про відсутність підстав для застосування в даному випадку неустойки (пені, штрафу), виходить із правової позиції у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 19.04.2024 у справі № 911/1359/22, яка прийнята у подібних правовідносинах - між учасниками ринку електричної енергії в разі порушення зобов`язання з оплати послуг з передачі електричної енергії в період дії воєнного стану.

Так, Верховний Суд виходив з того, що відмовляючи у задоволенні позову у стягненні пені, суди попередніх інстанцій посилалися на приписи Постанови №332, а саме підпункт 16 пункту 1 такого змісту: на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування надати таку настанову - зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" (далі - Закон), між учасниками ринку електричної енергії.

Повноваження НКРЕКП, визначені Законом, пунктом 1 частини другої статті 17 якого установлено, що регулятор має право приймати рішення з питань, що належать до його компетенції, які є обов`язковими до виконання.

Як визначено пунктом 1 частини першої статті 2 Закону регулятор, яким є НКРЕКП, здійснює державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг, зокрема у сфері енергетики: діяльності з виробництва, передачі, розподілу, постачання електричної енергії, зберігання енергії; діяльності з організації купівлі-продажу електричної енергії на ринку "на добу наперед" та внутрішньодобовому ринку, забезпечення купівлі електричної енергії за "зеленим" тарифом, трейдерської діяльності тощо.

Відповідно до частини першої статті 3 Закону регулятор здійснює державне регулювання з метою досягнення балансу інтересів споживачів, суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, і держави, забезпечення енергетичної безпеки, європейської інтеграції ринків електричної енергії та природного газу України.

Вказаною постановою регулятор надав настанову щодо зупинення нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених відповідними договорами, для всіх учасників ринку електричної енергії, у тому числі у випадку застосування таких штрафних санкцій не лише оператором системи передачі, яким є позивач, але й у випадку застосування до такої особи відповідальності у вигляді штрафних санкцій іншим учасником ринку за іншими договорами, чим досягається баланс інтересів всіх учасників ринку у період оголошення воєнного стану для запобігання негативним наслідкам у відповідній сфері.

Отже, суди попередніх інстанцій застосували приписи Постанови №332 як ті, що мають обов`язковий характер для учасників ринку електричної енергії.

Об`єднана палата погоджується з таким висновком судів попередніх інстанцій, виходячи з вищенаведених висновків про обов`язковість застосування учасниками ринку електроенергії у цьому аспекті саме норм постанов НКРЕКП, відповідно до яких на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування зупиняється нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" між учасниками ринку електричної енергії.

Об`єднана палата також виходить з того, що Регулятор визначив модель поведінки як зупинення нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" між учасниками ринку електричної енергії, та вказав чітко визначений період, а саме на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування, а не скасував нарахування та стягнення штрафних санкцій або увільнив від їх нарахування або стягнення.

Об`єднана палата також ураховує, що 15.03.2022 Верховною Радою України прийнято Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану" № 2120-IX.

У підпункті 2 пункту 3 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону передбачено: "розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України (Відомості Верховної Ради України, 2003 р., № 40-44, ст. 356) доповнити пунктами 18 і 19 такого змісту:

"18. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

19. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії".

Отже, відповідно до цього Закону прикінцеві та перехідні положення Цивільного кодексу України доповнені пунктом 19.

Статтями 257-259 Цивільного кодексу України унормовано загальна позовна давність, спеціальна позовна давність, зміна тривалості позовної давності.

Враховуючи вищевикладене, суди попередніх інстанцій правильно застосували норми матеріального права, а саме відмовили у задоволенні пені з посиланнями на приписи Постанови №332.

З огляду на наведений правовий висновок Верховного Суду щодо обов`язковості приписів Постанови №332 для учасників ринку електричної енергії, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог про стягнення 2 748 669,01 грн пені, 3 299 620,92 грн штрафу.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (стаття 276 ГПК України).

Враховуючи встановлені у справі обставини та норми чинного законодавства, які підлягають до застосування у спірних правовідносинах, колегія суддів дійшла висновку, що рішення місцевого господарського суду у цій справі є законним, обґрунтованим і підстав для його скасування або зміни не вбачається, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

У зв`язку з відхиленням апеляційної скарги судовий збір за її подання у відповідності до статті 129 ГПК України належить покласти на позивача.

Керуючись ст. 269, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 22.05.2024 у справі № 911/4610/15 (911/325/24) залишити без змін в частині позовних вимог про стягнення 2 748 669,01 грн пені, 3 299 620,92 грн штрафу.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у строки, встановлені ст. 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 01.07.2024.

Головуючий суддя С.В. Сотніков

Судді О.С. Копитова

О.М. Остапенко