ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2024 року

м. Київ

cправа № 908/1884/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Могил С.К. - головуючий (доповідач), Волковицька Н.О., Случ О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу Заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури

на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 01.04.2024

та ухвалу Господарського суду Запорізької області від 28.11.2023

у справі № 908/1884/23

за позовом Заступника керівника Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області в інтересах держави

до:

1) Запорізької міської ради,

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Терраінвестгрупп".

3) Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗЕД КОНЦЕПТ"

про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, визнання незаконним та скасування рішення в частині передачі земельної ділянки в оренду, скасування акта прийому-передачі, визнання недійсним договору купівлі-продажу, скасування державної реєстрації незавершеного будівництва,

В С Т А Н О В И В:

Заступник керівника Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області в інтересах держави звернувся до Запорізької міської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю "Терраінвестгрупп", Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗЕД КОНЦЕПТ" з позовом про усунення перешкод територіальній громаді міста Запоріжжя у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою з кадастровим номером :03:030:0661 площею 10,1418 га вартістю 243 591 837,48 грн, що розташована по вул. Оріхівське шосе, 10 у м. Запоріжжя шляхом:

- визнання незаконним та скасування рішення Запорізької міської ради від 29.08.2018 №58/119 "Про надання у користування на умовах оренди ТОВ "Терраінвестгрупп" земельної ділянки по Оріхівському шосе, 10 для розташування багатофункціонального громадського центру у складі об`єктів реабілітаційно-діагностичного, готельно-ділового, торгівельно-виставкового призначення" в частині передачі ТОВ "Терраінвестгрупп" у користування на умовах оренди вказаної вище земельної ділянки;

- визнання недійсним акта прийому-передачі майна та грошової оцінки майна від 20.08.2018 щодо внесення до статутного капіталу ТОВ "ЗЕД КОНЦЕПТ" майна у вигляді незавершеного будівництва багатофункціонального громадського центру у складі об`єктів реабілітаційно-діагностичного, готельно-ділового, торгівельно-виставкового призначення (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 101, номер відомостей про речове право - 27579309);

- визнання недійсним договору купівлі-продажу від 23.08.2018 №3171, укладеного між ТОВ "ЗЕД КОНЦЕПТ" та ТОВ "Терраінвестгрупп", посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Кияницею Н.В. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 101, номер відомостей про речове право - 27620538);

- скасування державної реєстрації права власності ТОВ "БОЛЕСЛАВ" на незавершене будівництво багатофункціонального громадського центру у складі об`єктів реабілітаційно-діагностичного, готельно-ділового, торгівельно-виставкового призначення (літ. А, фундамент під КТП літ. "Б", резервуари №№1, 2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 101, номер запису про право власності - 27321811).

В обґрунтування позовних вимог прокурор вказував, що право власності ТОВ "БОЛЕСЛАВ" на об`єкт незавершеного будівництва було зареєстровано з порушенням законодавства. У подальшому це майно внесено до статутного капіталу ТОВ "ЗЕД КОНЦЕПТ" та відчужено ТОВ "Терраінвестгрупп". Прокурор вказує, що ТОВ "Терраінвестгрупп" набуло право користування земельною ділянкою поза конкурсною процедурою з порушенням норм законодавства. Оскільки оспорюваним рішенням Запорізької міської ради одночасно припинено право оренди ТОВ "БОЛЕСЛАВ" на спірну земельну ділянку та передано її в оренду ТОВ "Терраінвестгрупп", дане рішення підлягає визнанню незаконним та скасуванню у частині, що стосується ТОВ "Терраінвестгрупп". Наразі на земельній ділянці об`єкт незавершеного будівництва відсутній, проте наявність державної реєстрації нерухомого майна у вигляді незавершеного будівництва на спірній ділянці створює перешкоди у користуванні нею територіальною громадою міста Запоріжжя, оскільки Запорізька міська рада позбавлена можливості укласти договір з іншим орендарем, що негативно впливає на складову місцевого та державного бюджетів у цілому.

23.10.2023 від прокурора разом з відповіддю на відзив відповідача-1 надійшла заява про зміну предмета позову, у якій він просив: усунути перешкоди територіальній громаді міста Запоріжжя у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою з кадастровим номером :03:030:0661 площею 10,1418 га вартістю 243 591 837,48 грн, що розташована по вул. Оріхівське шосе, 10 у м. Запоріжжя, шляхом:

- визнання незаконним та скасування рішення Запорізької міської ради від 29.08.2018 №59/119 "Про надання у користування на умовах оренди ТОВ "Терраінвестгрупп" земельної ділянки по Оріхівському шосе, 10 для розташування багатофункціонального громадського центру у складі об`єктів реабілітаційно-діагностичного, готельно-ділового, торгівельно-виставкового призначення в частині передачі ТОВ "Терраінвестгрупп" у користування на умовах оренди земельної ділянки з кадастровим номером :03:030:0661 площею 10,1418 га, що розташована по вул. Оріхівське шосе, 10 у м. Запоріжжя;

- визнання недійсним акта прийому-передачі майна та грошової оцінки майна від 20.08.2018 щодо внесення до статутного капіталу ТОВ "ЗЕД КОНЦЕПТ" майна у вигляді незавершеного будівництва багатофункціонального громадського центру у складі об`єктів реабілітаційно-діагностичного, готельно-ділового, торгівельно-виставкового призначення (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, номер відомостей про речове право 27579309);

- визнання недійсним договору купівлі-продажу від 23.08.2018 №3171, укладеного між ТОВ "ЗЕД КОНЦЕПТ" та ТОВ "Терраінвестгрупп", посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Кияницею Н.В. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, номер відомостей про речове право 27620538);

- скасування державної реєстрації права власності ТОВ "БОЛЕСЛАВ" на незавершене будівництво багатофункціонального громадського центру у складі об`єктів реабілітаційно-діагностичного, готельно-ділового, торгівельно-виставкового призначення (літ. А, фундамент під КТП літ. Б, резервуари №№1, 2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, номер запису про право власності 27321811).

Прокурор підтримав заяву про зміну предмета позову від 18.10.2023 №57-101-6208ВИх-23 та пояснив, що у позовній заяві по тексту та у прохальній частині у зв`язку з технічною помилкою неправильно вказано номер рішення Запорізької міської ради, зокрема замість рішення № 59/119 від 29.08.2018 вказано № 58/119 від 29.08.2018.

13.11.2023 від прокурора надійшла заява про зміну предмета позову, відповідно до якої він просив суд усунути перешкоди територіальній громаді міста Запоріжжя у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою з кадастровим номером :03:030:0661 площею 10,1418 га вартістю 243591837,48 грн., що розташована по вул. Оріхівське шосе, 10 у м. Запоріжжя:

- визнати незаконним та скасувати рішення Запорізької міської ради від 29.08.2018 №59/119 "Про надання у користування на умовах оренди ТОВ "Терраінвестгрупп" земельної ділянки по Оріхівському шосе, 10 для розташування багатофункціонального громадського центру у складі об`єктів реабілітаційно-діагностичного, готельно-ділового, торгівельно-виставкового призначення" у частині передачі ТОВ "Терраінвестгрупп" у користування на умовах оренди земельної ділянки з кадастровим номером :03:030:0661 площею 10,1418 га, що розташована по вул. Оріхівське шосе, 10 у м. Запоріжжя;

- визнати недійсним договір оренди землі №00033 від 17.10.2023, укладений між Запорізькою міською радою та ТОВ "Терраінвестгруп" щодо земельної ділянки з кадастровим номером :03:030:0661 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 101);

- зобов`язати ТОВ "Терраінвестгрупп" повернути на користь Запорізької міської територіальної громади в особі Запорізької міської ради земельну ділянку площею 10,1418 га з кадастровим номером :03:030:0661, вартістю 243 591 837,48 грн., яка розташована за адресою: м. Запоріжжя, Оріхівське шосе, 10;

- визнати недійсним акт прийому-передачі майна та грошової оцінки майна від 20.08.2018 щодо внесення до статутного капіталу ТОВ "ЗЕД КОНЦЕПТ" майна у вигляді незавершеного будівництва багатофункціонального громадського центру у складі об`єктів реабілітаційно-діагностичного, готельно-ділового, торгівельно-виставкового призначення (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, номер відомостей про речове право 27579309);

- визнати недійсним договір купівлі-продажу від 23.08.2018 №3171, укладений між ТОВ "ЗЕД КОНЦЕПТ" та ТОВ "Терраінвестгруп", посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Кияницею Н.В. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, номер відомостей про речове право 27620538);

- скасувати державну реєстрацію права власності ТОВ "БОЛЕСЛАВ" на незавершене будівництво багатофункціонального громадського центру у складі об`єктів реабілітаційно-діагностичного, готельно-ділового, торгівельно-виставкового призначення (літ. А, фундамент під КТП літ. Б, резервуари №№1, 2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, номер запису про право власності 27321811).

В обґрунтування поданої заяви прокурор послався на те, що після відкриття Господарським судом Запорізької області провадження у справі № 908/1884/23 встановлено, що між Запорізькою міською радою та ТОВ "Терраінвестгруп" укладено договір № 00033 від 17.10.2023 про передачу в оренду земельної ділянки з кадастровим номером :03:030:0661, площею 10,1418, строком до 29.08.2037. Державний реєстратор Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради 23.102023 зареєстрував право оренди землі за товариством. Між тим, вказаний договір укладено з порушенням ч. 1 ст. 203 ЦК України, ч. 1 ст. 6, ч. 2 ст. 16 Закону України "Про оренду землі", ст.ст. 124, 134 Земельного кодексу України.

Протокольною ухвалою Господарського суду Запорізької області від 28.11.2023 (суддя Мірошниченко М.В.) прийнято до розгляду заяву прокурора про зміну предмета позову від 18.10.2023 №57-101-6208ВИх-23 (судом зазначено, що при первісному поданні позовної заяви прокурором було помилково зазначено інший номер рішення Запорізької міської ради, а саме замість рішення № 59/119 від 29.08.2018 вказано №58/119 від 29.08.2018. При цьому, первісні предмет та підстави позову збережені, і відбулася зміна предмета позову щодо конкретизації номеру оскаржуваного рішення), проте не прийнято до розгляду заяву про заміну предмета позову від 13.11.2023 №57-2860-23 (суд дійшов висновку, що прокурор, всупереч правилам ст. 46 ГПК України, фактично заявляє про одночасну зміну предмета та підстав позову, що процесуальним законом не дозволяється).

Не погоджуючись з ухвалою місцевого господарського суду в частині якою заяву прокурора № 57-2860-23 від 13.11.2023 про зміну предмета позову не прийнято до розгляду, Заступник керівника Запорізької обласної прокуратури звернувся до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, проте постановою Центрального апеляційного господарського суду від 01.04.2024 (колегія суддів у складі: Чередко А.Є. - головуючий, Іванов О.Г., Мороз В.Ф.) апеляційну скаргу залишено без задоволення, а ухвалу Господарського суду Запорізької області від 28.11.2023 - без змін.

Не погоджуючись з постановою апеляційного та ухвалою місцевого господарських судів (якою залишено без розгляду заяву про зміну предмета позову від 13.11.2023 №57-2860-23), Заступник керівника Дніпропетровської обласної прокуратури звернувся до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати та прийняти нове рішення, яким заяву прокурора про зміну предмета позову прийняти до розгляду.

В обґрунтування своїх вимог заявник касаційної скарги посилається на те, що за практикою Верховного Суду не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права. Заяву про зміну предмета або підстав позову можна вважати новим позовом у разі, якщо в ній зазначена самостійна матеріально-правова обставина (фактичні обставини), які не були визначені позивачем первісною підставою позову та які у сукупності дають особі право на звернення до суду з позовними вимогами. У даному випадку зазначені прокурором у заяві вимоги становлять предмет позову, а обставинами (фактичними підставами), якими прокурор обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу, є незаконність набуття права власності на об`єкт незавершеного будівництва та порушення земельного законодавства під час передачі в оренду ТОВ "Терраінвестгруп" земельної ділянки комунальної власності. За твердженням прокурора, усвідомлюючи усі ризики наслідків накладання арешту на земельну ділянку, відповідачами 17.10.2023 укладено договір оренди земельної ділянки, і оскільки початкові вимоги не повною мірою будуть забезпечувати захист порушених інтересів держави, прийнято рішення про доповнення позову двома новими вимогами, без зміни первісних позовних вимог та обставин позову, з посиланням на норми матеріального права, які регулюють питання визнання недійсним правочинів та порядок повернення земельних ділянок у спірних правовідносинах. За переконанням скаржника, у даному випадку має місце зміна предмета позову, а висновки суду щодо одночасної зміни предмета позову та підстав позову не відповідають дійсності та не ґрунтуються на матеріалах справи.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 31.05.2024 відкрито провадження за касаційною скаргою на підставі абз. 2 ч. 2 ст. 287 ГПК України, призначено її до розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та надано строк на подання відзивів на касаційну скаргу до 24.06.2024.

До Верховного Суду 04.06.2024 від Запорізької міської ради надійшов відзив на касаційну скаргу, у якому відповідач просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржені судові рішення - без змін, посилаючись на правильність викладених у них висновків та помилковість доводів скаржника. Вказує, що фактично своєю заявою прокурор визнає, що попередні позовні вимоги щодо визнання незаконним та скасування рішення Запорізької міської ради №58/119 від 29.08.2018 не стосуються предмета позову щодо земельної ділянки з кадастровим номером :03:030:0661, а отже вимоги зазначені у вторинній заяві позивача є іншими та такими, що змінюють предмет і підстави позову, при цьому одночасна зміна предмета і підстав позову не дозволяється, оскільки у разі одночасної зміни предмета та підстав позову фактично виникає нова матеріально-правова вимога позивача, яка обґрунтована іншими обставинами, що за своєю суттю є новим позовом. Відповідач вважає, що заявою про зміну предмета позову від 13.11.2023 №57-5860-23 прокуратурою фактично визначається самостійна матеріально-правова вимога та одночасно на її обґрунтування наведені інші обставини (фактичні підстави). Крім того, на переконання відповідача, відсутні законні підстави для представництва інтересів держави з питань, визначених у заяві прокурора.

Переглянувши в касаційному порядку оскаржену ухвалу місцевого та постанову апеляційного господарських судів, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення касаційної скарги, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 300 ГПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Статтею 14 ГПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно з положеннями статті 162 ГПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи. Позовна заява повинна містити, зокрема, зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову. У позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.

Визначення відповідача/відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача.

Частиною 1 ст. 173 ГПК України визначено, що в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 46 ГПК України крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі (ч. 3 вказаної статті ГПК України).

Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення. Предмет позову повинен мати правовий характер і випливати з певних матеріально-правових відносин.

Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Правові підстави позову - це зазначена у позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Тобто, зміна предмета позову означає зміну матеріальної вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача.

Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається, оскільки у разі одночасної зміни предмета і підстав позову фактично виникає нова матеріально-правова вимога позивача, яка обґрунтовується іншими обставинами, що за своєю суттю є новим позовом.

Не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права.

У вказаних висновках колегія суддів звертається до правових позицій, які неодноразово викладені, зокрема, у постановах від 25.06.2019 у справі № 924/1473/15, від 15.10.2020 у справі № 922/2575/19.

Особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Предмет позову кореспондується із способами захисту права, які визначені, зокрема, у статті 16 ЦК України, а тому зміна предмета позову означає зміну вимоги, що може полягати в обранні позивачем іншого/інших, на відміну від первісно обраного/них способу/способів захисту порушеного права, в межах спірних правовідносин.

Необхідність у зміні предмета позову може виникати тоді, коли початкові вимоги позивача не будуть забезпечувати чи не повною мірою забезпечать позивачу захист його порушених прав та інтересів.

Зміна предмета позову можлива, зокрема, у такі способи: 1) заміна одних позовних вимог іншими; 2) доповнення позовних вимог новими; 3) вилучення деяких із позовних вимог; 4) пред`явлення цих вимог іншому відповідачу в межах спірних правовідносин.

Доповнення позовних вимог новими відбувається шляхом зміни предмета позову.

Заяву позивача про зміну предмета або підстав позову можна вважати новим позовом у разі, якщо в ній зазначена самостійна матеріально-правова вимога (або вимоги) та одночасно на її обґрунтування наведені інші обставини (фактичні підстави), які не були визначені позивачем первісною підставою позову та які у своїй сукупності дають особі право на звернення до суду з позовними вимогами.

У вказаних висновках колегія суддів звертається до правових позицій, які неодноразово викладені, зокрема, у постановах від 22.07.2021 у справі № 910/18389/20, від 10.11.2021 у справі № 916/1988/20 та ін.

Як слідує із установлених судами обставин справи, прокурор звернувся з первісними позовними вимогами про усунення перешкод територіальній громаді міста Запоріжжя у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою з кадастровим номером :03:030:0661 площею 10,1418 га вартістю 243591837,48 грн., що розташована по вул. Оріхівське шосе, 10 у м. Запоріжжя шляхом:

- визнання незаконним та скасування рішення Запорізької міської ради від 29.08.2018 №58/119 "Про надання у користування на умовах оренди ТОВ "Терраінвестгрупп" земельної ділянки по Оріхівському шосе, 10 для розташування багатофункціонального громадського центру у складі об`єктів реабілітаційно-діагностичного, готельно-ділового, торгівельно-виставкового призначення" в частині передачі ТОВ "Терраінвестгрупп" у користування на умовах оренди вказаної вище земельної ділянки;

- визнання недійсним акта прийому-передачі майна та грошової оцінки майна від 20.08.2018 щодо внесення до статутного капіталу ТОВ "ЗЕД КОНЦЕПТ" майна у вигляді незавершеного будівництва багатофункціонального громадського центру у складі об`єктів реабілітаційно-діагностичного, готельно-ділового, торгівельно-виставкового призначення (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 101, номер відомостей про речове право - 27579309);

- визнання недійсним договору купівлі-продажу від 23.08.2018 №3171, укладеного між ТОВ "ЗЕД КОНЦЕПТ" та ТОВ "Терраінвестгрупп", посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Кияницею Н.В. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 101, номер відомостей про речове право - 27620538);

- скасування державної реєстрації права власності ТОВ "БОЛЕСЛАВ" на незавершене будівництво багатофункціонального громадського центру у складі об`єктів реабілітаційно-діагностичного, готельно-ділового, торгівельно-виставкового призначення (літ. А, фундамент під КТП літ. "Б", резервуари №№1, 2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 101, номер запису про право власності - 27321811).

В обґрунтування позовних вимог прокурор вказував, що право власності ТОВ "БОЛЕСЛАВ" на об`єкт незавершеного будівництва було зареєстровано з порушенням законодавства. У подальшому це майно внесено до статутного капіталу ТОВ "ЗЕД КОНЦЕПТ" та відчужено ТОВ "Терраінвестгрупп". Прокурор вказує, що ТОВ "Терраінвестгрупп" набуло право користування земельною ділянкою поза конкурсною процедурою з порушенням норм законодавства. Оскільки оспорюваним рішенням Запорізької міської ради одночасно припинено право оренди ТОВ "БОЛЕСЛАВ" на спірну земельну ділянку та передано її в оренду ТОВ "Терраінвестгрупп", дане рішення підлягає визнанню незаконним та скасуванню у частині, що стосується ТОВ "Терраінвестгрупп". Наразі на земельній ділянці об`єкт незавершеного будівництва відсутній, проте наявність державної реєстрації нерухомого майна у вигляді незавершеного будівництва на спірній ділянці створює перешкоди у користуванні нею територіальною громадою міста Запоріжжя, оскільки Запорізька міська рада позбавлена можливості укласти договір з іншим орендарем, що негативно впливає на складову місцевого та державного бюджетів у цілому.

При цьому Верховний Суд зазначає, що у позові прокурор вказував, що за інформацією Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та інформацією Запорізької міської ради від 26.04.2023 № 05345/03.3-20/03 право оренди земельної ділянки за ТОВ «БОЛЕСЛАВ» припинено 29.12.2018, у той же час договір оренди між Запорізькою міською радою та ТОВ "Терраінвестгрупп" укладено не було.

Звертаючись із заявою про зміну предмета позову від 13.11.2023 №57-5860-23 прокурор зазначив, що після відкриття Господарським судом Запорізької області провадження у даній справі встановлено, що між Запорізькою міською радою та ТОВ "Терраінвестгруп" укладено договір № 00033 від 17.10.2023 про передачу в оренду земельної ділянки з кадастровим номером :03:030:0661, площею 10,1418, строком до 29.08.2037, а Державний реєстратор Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради 23.102023 зареєстрував право оренди землі за товариством. Між тим, вказаний договір укладено з порушенням ч.1 ст.203 ЦК України, ч. 1 ст. 6, ч. 2 ст. 16 Закону України "Про оренду землі", ст.ст. 124, 134 Земельного кодексу України. Тобто прокурор доповнив позовні вимоги новими вимогами про визнання недійсним договору оренди землі №00033 від 17.10.2023 та зобов`язання ТОВ "Терраінвестгрупп" повернути на користь Запорізької міської територіальної громади в особі Запорізької міської ради земельну ділянку площею 10,1418 га з кадастровим номером :03:030:0661, вартістю 243 591 837,48 грн., яка розташована за адресою: м. Запоріжжя, Оріхівське шосе, 10.

Колегія суддів зазначає, що при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції.

Ураховуючи наведене та положення чинного процесуального законодавства, колегія суддів вважає, що у спірних правовідносинах в результаті звернення із заявою про зміну предмета позову підстави позову та правове обґрунтування позовних вимог залишилися незмінними, первісні позовні вимоги та нові позовні вимоги ґрунтуються на спільних підставах та доказах, нові позовні вимоги є похідними відносно первісних та заявлені до осіб, які вже є відповідачами у даній справі за первісними позовними вимогами. При цьому в даному випадку наявний правовий зв`язок між первісними обставинами, якими прокурор обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу, та новими обставинами позову. Таким чином, заява прокурора не є фактично поданням окремого позову.

Водночас Верховний Суд, переглядаючи справу у касаційному порядку, враховує викладені у постанові Верховного Суду від 31.01.2024 у справі № 201/4160/19 висновки, відповідно до яких однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України). Дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними.

Згідно зі статтею 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства.

У зв`язку з цим добросовісність при правовому регулюванні цивільних відносин повинна розглядатися як відповідність реальної поведінки учасників таких відносин вимогам загальносоціальних уявлень про честь і совість. Іншими словами, щоб бути добросовісним, дії та вчинки учасників цивільних відносин мають здійснюватися таким чином, щоб вони викликали схвальну оцінку з боку суспільної моралі, зокрема в аспекті відповідності застосованих засобів правового регулювання тим цілям, які перед ним ставляться. Цивільний оборот ґрунтується на презумпції добросовісності та чесності учасників цивільних відносин, які вправі розраховувати саме на таку поведінку інших учасників, яка відповідатиме зазначеним критеріям і уявленням про честь та совість.

Принцип добросовісності - це загальноправовий принцип, який передбачає необхідність сумлінної та чесної поведінки суб`єктів при виконанні своїх юридичних обов`язків і здійсненні своїх суб`єктивних прав.

У суб`єктивному значенні добросовісність розглядається як усвідомлення суб`єктом власної сумлінності та чесності при здійсненні ним прав і виконанні обов`язків.

Добросовісність при реалізації прав і повноважень включає в себе неприпустимість зловживання правом, яка, виходячи із конституційних положень, означає, що здійснення прав та свобод людини не повинно порушувати права та свободи інших осіб.

Недобросовісна поведінка особи, яка полягає в учиненні дій, що можуть у майбутньому порушити права інших осіб, є формою зловживання правом.

У цьому випадку особа надає своїм діям повну видимість юридичної правильності, використовуючи насправді свої права в цілях, які є протилежними тим, що переслідує позитивне право, що, на переконання Верховного Суду, і мало місце у цій справі - після відкриття Господарським судом Запорізької області провадження у даній справі органом прокуратури встановлено, що між Запорізькою міською радою та ТОВ "Терраінвестгруп" укладено договір № 00033 від 17.10.2023 про передачу в оренду земельної ділянки з кадастровим номером :03:030:0661, площею 10,1418, строком до 29.08.2037, а Державний реєстратор Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради 23.10.2023 зареєстрував право оренди землі за товариством, при цьому сторони спору були обізнані з наявністю судового спору у справі № 908/1884/23.

Відтак, Верховний Суд вважає, що суди попередніх інстанцій при ухваленні оскаржуваних судових рішень за результатом розгляду заяви про зміну предмета позову дійшли помилкових висновків, які не відповідають вказаним вище висновкам Верховного Суду щодо застосування зазначеної норми процесуального права.

Що ж до доводів відповідача у відзиві на касаційну скаргу в частині, що фактично своєю заявою прокурор визнає, що попередні позовні вимоги щодо визнання незаконним та скасування рішення Запорізької міської ради №58/119 від 29.08.2018 не стосуються предмета позову щодо земельної ділянки з кадастровим номером :03:030:0661, то місцевий господарським судом прийнято до розгляду заяву прокурора про зміну предмета позову від 18.10.2023 №57-101-6208ВИх-23 і зазначено, що при первісному поданні позовної заяви прокурором було помилково зазначено інший номер рішення Запорізької міської ради, а саме замість рішення № 59/119 від 29.08.2018 вказано №58/119 від 29.08.2018. При цьому, первісні предмет та підстави позову збережені, і відбулася зміна предмета позову щодо конкретизації номеру оскаржуваного рішення.

В частині доводів відповідача, що в даному випадку відсутні законні підстави для представництва інтересів держави з питань, визначених у заяві прокурора, колегія суддів зазначає, що вказане питання не стосується предмету касаційного оскарження у даному випадку.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема, за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

З огляду на викладене постанова суду апеляційної інстанцій та ухвала суду першої інстанції підлягають скасуванню як такі, що прийняті з порушенням норм процесуального права, з направленням справи до суду першої інстанції для вирішення питання про прийняття до розгляду заяви прокурора про зміну предмета позову (від 13.11.2023 №57-2860-23), оскільки залишаючи без розгляду вказану заяву місцевий господарський суд не перевірив її відповідності іншим вимогам ГПК України. У зв`язку з чим касаційна скарга позивача підлягає задоволенню частково.

Частиною 14 ст. 129 ГПК України визначено, що якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Оскільки справа направляється для продовження розгляду до місцевого господарського суду, розподіл судових витрат Верховним Судом не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 300, 301, 308, 310, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури задовольнити частково.

Постанову Центрального апеляційного господарського суду від 01.04.2024 та ухвалу Господарського суду Запорізької області від 28.11.2023 у справі № 908/1884/23 в оскарженій частині скасувати.

Справу № 908/1884/23 направити до Господарського суду Запорізької області для вирішення питання про прийняття заяви про зміну предмета позову від 13.11.2023 №57-2860-23 до розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Могил С.К.

Судді: Волковицька Н.О.

Случ О.В.