ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" червня 2024 р. м. Рівне Справа № 918/346/24

Господарський суд Рівненської області у складі судді Марач В.В., при секретарі судового засідання Мельник В.Я., розглянувши у загальному позовному провадженні матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Елком" (вул. Леонтовича, 07, офіс 05, м. Київ, 01030, )

до відповідача Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Назарівська, 3 ) в особі Філії "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" (34400, Рівненська область, м. Вараш, )

про стягнення в сумі 594451 грн. 80 коп..

В судовому засіданні приймали участь:

від позивача: не з`явився;

від відповідача : Деркач В.В..

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Елком" звернулось в Господарський суд Рівненської області із позовом до Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Філії "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція", в якому просить стягнути з останнього 594451 грн. 80 коп.. Даний позов обгрунтовує неналежним виконанням Відповідачем Договору поставки №53-122-01-21-10644 від 16.04.2021 року, а саме, в частині своєчасності оплати вартості отриманого товару. У зв`язку з вищезазначеним Позивачем нараховано 530396 грн.24 коп. інфляційних втрат та 64055 грн.60 коп. 3% від простроченої суми за період з 19.10.2021 по 17.01.2023 року.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 10.04.2024 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Елком" залишено без руху. Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Елком" у 5 денний строк з дня отримання даної ухвали через відділ канцелярії та документального забезпечення Господарського суду Рівненської області подати належно оформлену позовну заяву, докази направлення її копії з додатками листом з описом вкладення належному відповідачу Акціонерному товариству "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Філії "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" (34400, Рівненська область, м. Вараш, ).

18.04.2024 року через відділ канцелярії та документального забезпечення суду Позивачем подано належно оформлену позовну заяву, докази направлення її копії з додатками листом з описом вкладення належному відповідачу Акціонерному товариству "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Філії "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" (34400, Рівненська область, м. Вараш, ).

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 22.04.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Розгляд справи у підготовчому засіданні призначено на "21" травня 2024 р. на 10:00 год..

21.05.2024 року в підготовчому судовому засіданні було оголошено перерву до 05 червня 2024 р. на 10:00 год..

07.05.2024 року через відділ канцелярії та документального забезпечення суду представником відповідача подано відзив на позов, в якому проти позовних вимог заперечує, при цьому зазначає, що між філією «ВП «Рівненська АЕС» та ТОВ «НВП «Елком» було укладено договір поставки № 53-122-01-21-10644 від 16.04.2021, а також дійсно Позивачем здійснено поставку продукції на загальну суму 2 901 210,00 гривень. Разом з тим, пунктом 6.1 договору поставки сторони погодили, що оплата за поставлену якісну продукцію здійснюється Замовником, за умови реєстрації Постачальником податкової накладної з ЄРПН, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника протягом 45 календарних днів з дати оформлення ярлика на придатну продукцію згідно СОУ НАЕК 038:2021 «Управління закупівлями продукції. Організація вхідного контролю продукції для ВП Компанії». Початок перебігу строку оплати починається з дня, наступного за днем оформлення ярлика на придатну продукцію. Зазначає, що підписавши договір поставки сторони даного спору погодили, що строк виконання зобов`язання, з оплати поставленого товару, обраховується з моменту оформлення ярлика на придатну продукцію за умови реєстрації Постачальником податкової накладної в ЄРПН. Оскільки податкові накладні ТОВ «НВП «Елком» зареєстровані з порушенням встановлених Законом термінів, отже філією «ВП «Рівненська АЕС» здійснено відтермінування оплати товару до моменту відповідної реєстрації податкових накладних. Відповідач вважає, що право Позивача на стягнення компенсаційних нарахувань, за договором поставки № 53-122-01-21-10644 від 16.04.2021, виникає лише після надання замовнику електронної податкової накладної, оформленої та зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановленому законодавством порядку в електронній формі. Відтак, Акціонерне товариство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Філії "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" просить суд відмовити Позивачу у задоволенні неправомірно нарахованих 3% річних та інфляційних втрат.

Крім того Позивач подав клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу адвоката.

22.05.2024 року через відділ канцелярії та документального забезпечення суду представником позивача подано відповідь на відзив, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Ухвалою суду від 05.06.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судове засідання 25.06.2024 року не з`явився представник позивача, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник позивача участі у відеоконференції поза межами приміщення суду не прийняв. У телефонному режимі повідомив секретаря судового засідання, що немає технічної можливості прийняти участь у ВКЗ через перебої з електропостачанням та заявив клопотання про розгляд справи без його участі.

Відповідно до статті 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Під час розгляду справи по суті, у зв`язку з відсутністю позивача суддя-доповідач оголосив стислий зміст позовної заяви.

Представник відповідача під час розгляду справи по суті проти задоволення позову в частині неправомірно, на його думку, нарахованих 3% річних та інфляційних втрат заперечив з підстав, наведених у відзиві.

Розглянувши документи і матеріали, які подані учасниками судового процесу, заслухавши присутніх представників сторін, з`ясувавши обставини на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, безпосередньо дослідивши докази у справі, господарський суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. При цьому господарський суд керувався наступним.

16 квітня 2021 року між Державним підприємством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Рівненська атомна електрична станція», як Замовником та Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Елком», як Постачальником був укладений Договір поставки товару №53-122-01-21-10644 (надалі по тексту Договір) згідно якого Позивач постачає, а Відповідач приймає у власність і оплачує поставлену продукцію (Товар): «Перетворювачі вихрострумового контролю» відповідних модифікацій, що визначено у специфікації №1, що є невід`ємною частиною Договору в порядку та на умовах визначених даним Договором.

Згідно п.1.1. Договору та Специфікації №1 загальна кількість поставленого Товару, повинна складати 150 (сто п`ятдесят) штук.

Загальна ціна Договору - вартість поставленого товару, згідно п.2.1 Договору, становить 2 901 210 (два мільйони дев`ятсот одна тисяча двісті десять) гривень 00 копійок з урахуванням ПДВ 483535 гривень 00 копійок.

Згідно пункту 3.1. Договору та Додаткової угоди №1 до договору від 14.05.2021р. продукція повинна бути поставлена в строк по 30.08.2021р. по позиціях 1.4,5 Специфікації №1, в строк по 04.10.2021р. по позиції 2 Специфікації №1 та в строк по 10.11.2021р. по позиції 3 зазначеної Специфікації. Продукція поставляється на умовах DDP згідно «Инкотермс-2010». Місце поставки та Вантажоодержувач - 34400, м. Вараш. склад Рівненського віділення ВП «Складське господарство» ДП «АЕК «Енергоатом».

У відповідності до п. 6.1. Договору, оплата за поставлену якісну продукцію здійснюється Відповідачем за умови реєстрації Позивачем податкової накладної у ЄРПН, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника протягом 45 календарних днів з дати оформлення ярлика на придатну продукцію згідно СОУ НАЕК 038:2021 «Управління закупівлями продукції. Організація вхідного контролю продукції для ВП Компанії».

Судом встановлено, що на виконання умов договору Постачальником було поставлено Замовнику Товар на загальну суму 2 901 210 (два мільйони дев`ятсот одна тисяча двісті десять) гривень 00 копійок з урахуванням ПДВ, що підтверджується наступними підписаними Видатковими накладними та Ярликами на придатну продукцію:

1. Видаткова накладна №1-2808 від 28.08.21р. - 579 420,00грн з ПДВ. Ярлик на придатну продукцію №1-7-303 від 03.09.2021р.

2. Видаткова накладна №2-2808 від 28.08.21р. - 100 680,00грн з ПДВ. Ярлик на придатну продукцію №1-7-303 від 03.09.2021р.

3. Видаткова накладна №3-2808 від 28.08.21р. - 193 140,00грн з ПДВ. Ярлик на придатну продукцію №1-7-303 від 03.09.2021р.

4. Видаткова накладна №1-1110 від 11.10.21р. - 675 990,00грн з ПДВ. Ярлик на придатну продукцію №1-7-361 від 19.10.2021р.

5. Видаткова накладна №1-0112 від 01.12.21р. - 675 990,00грн з ПДВ. Ярлик на придатну продукцію №1-7-442 від 07.12.2021р.

6. Видаткова накладна №2-0112 від 01.12.21р. - 675 990,00грн з ПДВ. Ярлик на придатну продукцію №1-7-442 від 07.12.2021р..

Враховуючи, що Товар фактично був поставлений, про що свідчать підписані видаткові накладні, отже у відповідності до Договору та додаткової угоди №1 до Договору, у Відповідача виникло зобов`язання протягом 45 (сорока п`яти) календарних днів з дати оформлення ярлика на придатність продукції, оплатити вартість поставленого товару з урахуванням ПДВ.

Відповідач, на виконання умов договору щодо сплати за поставлений Товар, здійснив оплату з порушенням строків проведення розрахунків, що визначений пунктом 6.1 Договору, а саме:

Номер видаткової накладноїНомер, дата Платіжного інструкції, як доказ проведення розрахунків з зазначенням суми грошових коштів
Видаткова накладна №1-2808 від 28.08.21р. на загальну суму поставленого товару 579 420,00грн з ПДВ. (останній день сплати за поставлений товар - 18.10.2021р)№1429від 01.02.2022р.(50000 грн) №2802від01.03.2022р.(100000грн) №3605від17.03.2022р.(100000грн) №3841від22.03.2022р.(50000грн) №4120від29.03.2022р.(50000грн) №4320від04.04.2022р.(50000грн) № 4879від 14.04.2022р.(50000 грн) №5132від19.04.2022р.(50000грн) № 5308від21.04.2022р.(79420 грн)
Видаткова накладна №2-2808 від 28.08.21р. на загальну суму поставленого товару 100 680,00грн з ПДВ (останній день сплати за поставлений товар - 18.10.2021 р)№ 13908 від 5.12.2021р.(50000 грн) № 210 від 05.01.2022р. (50680 грн)
Видаткова накладна №3-2808 від 28.08.21р. на загальну суму поставленого товару 193140,00грн з ПДВ (останній день сплати за поставлений товар -18.10.2021 р)№ 2031 від 15.02.2022р. (20000 грн) №2359від 23.02.2022р. (173140 грн)
Видаткова накладна № 1 -1110 від 11.10.21р. на загальну суму поставленого товару 675 990,00грн з ПДВ (останній день сплати за поставлений товар - 04.12.2021 р)№ 9598 від04.08.2022р.(100000 грн) № 10091 від 15.08.2022р.(100000 грн) №10281від16.08.2022р.(100000грн) №10524від23.08.2022р.(100000грн) №10917від07.09.2022р.(50000грн) №12453від18.10.2022р.(100000грн), № 12644від20.10.2022р.(125990 грн)
Видаткова накладна №1-0112 від 01.12.21 р на загальну суму поставленого товару 675 990,00грн з ПДВ. (останній день сплати за поставлений товар - 21.01.2022р)№13351 від 09.11.2022р.(50000 грн) №13714від16.11,2022р.(50000грн) №13973 від22.11.2022р.(100000 грн) №147451 від 13.12.2022р.(475990грн)
Видаткова накладна №2-0112 від 01.12.21 р на загальну суму поставленого товару 675 990,00грн з ПДВ. (останній день сплати за поставлений товар 21.01.2022р) №15162від20.12.2022р.(63000грн), №15466від27.12.2022р.(100000грн) №173від06.01.2023р.(200000грн) №344від 10.01,2023р.(200000грн) №513 від 17.01.2023р,(112990грн)

Також судом встановлено, що 14.03.2023 року між Позивачем та Відповідачем був укладений Договір про зарахування зустрічних однорідних вимог №61-122-23-3041.

Згідно вказаного договору сторони домовились провести зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 43 460,61 гривень, нарахованих за порушення строків оплати продукції, поставленої згідно видаткової накладної №1-2808 від 28.08.2021р. за період з 19.10.2021 по 20.04.2022, а саме з боку відповідача (замовника) 43 460,61 грн. пені, з боку позивача (постачальника) 43 460.61 гривень інфляційних втрат.

Виходячи з викладених обставин та доказів, на які посилається Позивач, вбачається, що Відповідачем порушено взяте на себе зобов`язання, щодо сплати грошових коштів за поставлений Товар в строки, що передбачені Договором.

В той же час суд зазначає, що безпідставними є посилання Відповідача на те, що строк виконання зобов`язання, з оплати поставленого товару, обраховується з моменту оформлення ярлика на придатну продукцію однак за умови реєстрації Постачальником податкової накладної в ЄРПН.

Так суд зазначає, що пунктом пунктом 6.1 договору поставки сторони погодили, що оплата за поставлену якісну продукцію здійснюється Замовником, за умови реєстрації Постачальником податкової накладної в ЄРПН, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника протягом 45 календарних днів з дати оформлення ярлика на придатну продукцію згідно СОУ НАЕК 038:2021 «Управління закупівлями продукції. Організація вхідного контролю продукції для ВП Компанії».

Однак умовами договору сторони не погоджували відтермінування строку оплати вартості товарів саме до моменту (чи з моменту) реєстрації постачальником податкової накладної в ЄРПН.

Натомість в тому ж пункті 6.1 договору сторони чітко зазначили, що початок перебігу строку оплати починається з дня, наступного за днем оформлення ярлика на придатну продукцію.

Щодо стягнення 3% річних та інфляційних суд зазначає наступне.

Цивільне зобов`язання передбачає наявність обов`язку боржника відносно кредитора, якому кореспондується право кредитора вимагати у боржника виконання відповідного обов`язку, і таке зобов`язання в силу частин другої та третьої статті 11 ЦК України може виникати на підставі договорів та інших правочинів, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, інших юридичних фактів, безпосередньо з актів цивільного законодавства тощо.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України встановлено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Статтею 174 ГК України передбачено, що однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Статтею 525 Цивільного Кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обігу або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до статті 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з частинами першою, четвертою статті 631 Цивільного кодексу України терміном договору є час, впродовж якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки за договором.

Закінчення терміну договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

У відповідності до статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбаченому у Господарському кодексі України, іншими законами та договором.

Статтею 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на вищезазначене нарахування Позивачем 3% річних та інфляційних, у зв`язку з простроченням Відповідачем в оплаті вартості продукції, грунтується на законі.

В той же час суд здійснивши перерахунок вищевказаних нарахувань встановив, що останні є арифметично невірними, зокрема, в періоді їх нарахувань та, відповідно, загальних сумах.

Зокрема Позивачем невірно зазначено останній день сплати за поставлений товар по видатковій накладній №1-1110 від 11.10.2021.

Так в позовній заяві таким днем вказано 04.12.2021 року. Однак 04.12.2021 року було вихідним днем, та як припадало на день тижня суботу. Відповідно до частини 5 статті 254 Цивільного кодексу України якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день. Відтак першим робочим днем за 04.12.2021 було 06.12.2021 і, відповідно, 06.12.2021 було останнім днем сплати за поставлений товар по видатковій накладній №1-1110 від 11.10.2021.

За приписами статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

З огляду на вищенаведене, початком нарахування 3% річних та інфляційних по видатковій накладній №1-1110 від 11.10.2021 є саме 07.12.2021.

Крім того, суд зазначає, що Позивачем в період часу, за який здійснювався розрахунок 3% річних та інфляційних неправомірно включено день фактичної сплати суми заборгованості.

Також слід відмітити, що при розрахунку 3% річних та інфляційних по видатковій накладній №1-2808 від 28.08.2021р. Позивачем не враховано Договір про зарахування зустрічних однорідних вимог від 14.03.2023 №61-122-23-13041. Згідно вказаного договору сторони домовились провести зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 43 460,61 гривень, нарахованих за порушення строків оплати продукції, поставленої згідно видаткової накладної №1-2808 від 28.08.2021р. за період з 19.10.2021 по 20.04.2022, а саме з боку відповідача (замовника) 43 460,61 грн. пені, з боку позивача (постачальника) 43 460,61 гривень інфляційних втрат.

Відтак ТОВ «НВП «Елком», підписавши договір про зарахування зустрічних однорідних вимог від 14.03.2023 за № 61-122-23-13041, втратив право заявляти до стягнення інфляційні втрати за порушення строків оплати продукції, поставленої згідно видаткової накладної № 1-2808 від 28.08.2021, (пункт 4 вказаного договору) на суму 43 460.61 гривень.

Відтак здійснивши розрахунок 3% річних та інфляційних нарахувань, суд зазначає, що він є наступним:

- за видатковою накладною № 1-2808 від 28.08.2021 - інфляційні в сумі 4124,00 грн., 3% річних в сумі 7358,96 грн.;

- за видатковою накладною № 2-2808 від 28.08.2021 - інфляційні в сумі 1 109,52 грн., 3% річних в сумі 559,16 грн.;

- за видатковою накладною № 3-2808 від 28.08.2021 - інфляційні в сумі 8 029,56 грн., 3% річних в сумі 2002,92 грн.;

- за видатковою накладною № 1-1110 від 11.10.2021 - інфляційні в сумі 138 095,88 грн., 3% річних в сумі 15163,31 грн.;

- за видатковою накладною № 1-0112 від 01.12.2021 - інфляційні в сумі 157 147,57 грн., 3% річних в сумі 17633,98 грн.;

- за видатковою накладною № 2-0112 від 01.12.2021 - інфляційні в сумі 174 047,17 грн., 3% річних в сумі 19388,42 грн..

Всього ж підлягає до стягнення з Відповідача інфляційних втрат в сумі 482553 грн. 70 коп. , 3% річних в сумі 62106 грн. 75 коп..

В рішенні ЄСПЛ "Кузнєцов та інші проти Росії" від 11.01.2007 р., аналізуючи право особи на справедливий розгляд її справи відповідно до статті 6 Конвенції, зазначено, що обов`язок національних судів щодо викладу мотивів своїх рішень полягає не тільки у зазначенні підстав, на яких такі рішення ґрунтуються, але й у демонстрації справедливого та однакового підходу до заслуховування сторін.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

У відповідності до пункту 4 частини 2 статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно із ч. 2-3 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Поняття і види доказів викладені у статті 73 ГПК України, згідно якої доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77 ГПК України).

Згідно зі статтею 78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на вищезазначене, та те, що Позивач довів належними та допустимими доказами несвоєчасність виконання Відповідачем зобов`язань за Договором поставки №53-122-01-21-10644 від 16.04.2021 року в частині оплати вартості поставленої позивачем продукції, а Відповідач вказаного не спростував, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

На підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у даній справі покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд-

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Назарівська, 3 ) в особі Філії "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" (34400, Рівненська область, м. Вараш, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Елком" (вул. Леонтовича, 07, офіс 05, м. Київ, 01030, ) 62106 грн. 75 коп. 3% річних, 478262 грн. 77 коп. інфляційних втрат та 8105 грн. 54 коп. судового збору.

3. В решті позовних вимог відмовити у задоволенні.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення підписано 04 липня 2024 року.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://rv.arbitr.gov.ua.

Суддя Марач В.В.