РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

01.07.2024Справа № 910/4657/24

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукшин Л.Г., розглянувши у порядку письмового провадження матеріали господарської справи

за позовом Публічного акціонерного товариства "ЦЕНТРЕНЕРГО" (08711, Київська обл., Обухівський район, селище міського типу Козин, вул. Рудиківська, буд. 49, ідентифікаційний код 22927045) в особі відокремленого підрозділу Зміївська теплова електрична станція публічного акціонерного товариства "ЦЕНТРЕНЕРГО" (63460, Харківська область, Чугуївський район, селище міського типу Слобожанське, Балаклійське Шоссе, буд. 2, ідентифікаційний код 05471247)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Євромастила" (02068, м. Київ, вул. Ревуцького, буд. 29, кв. 57, ідентифікаційний код 33054189)

про стягнення 1 680, 00 грн,

Без повідомлення (виклику) сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулося Публічне акціонерне товариство "ЦЕНТРЕНЕРГО" в особі відокремленого підрозділу Зміївська теплова електрична станція публічного акціонерного товариства "ЦЕНТРЕНЕРГО" (далі - позивач, заявник) з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Євромастила" (далі - відповідач) про стягнення 1 680, 00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором №16/421 від 10.12.2020 на закупівлю робіт з виготовлення (ремонту) обладнання в частині оплати послуг з проживання співробітників відповідача, у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 1 680, 00 грн, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.04.2024 залишено позовну заяву Публічного акціонерного товариства "ЦЕНТРЕНЕРГО" в особі відокремленого підрозділу Зміївська теплова електрична станція публічного акціонерного товариства "ЦЕНТРЕНЕРГО" без руху, встановлено позивачу строк та спосіб усунення недоліків позовної заяви.

24.04.2024 через підсистему "Електронний суд" позивачем подано заяву з доказами усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.04.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання), у зв`язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу - для подання відповіді на відзив.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Ухвала Господарського суду міста Києва від 29.04.2024 була доставлена до електронного кабінету Товариства з обмеженою відповідальністю "Євромастила" 29.04.2024 о 13:55 год, що підтверджується відповідним повідомленням про доставлення процесуального документа.

Частиною 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Отже, відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи відповідно до ст. 120 Господарського процесуального кодексу України.

У відповідності до вимог статей 165, 251 Господарського процесуального кодексу України, відповідачу був встановлений строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Приписами частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у встановлений строк не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

У частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

10.12.2020 між Публічним акціонерним товариством "ЦЕНТРЕНЕРГО" в особі відокремленого підрозділу Зміївська теплова електрична станція публічного акціонерного товариства "ЦЕНТРЕНЕРГО" (надалі - позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Євромастила" (надалі - відповідач) був укладений договір №16/421 на закупівлю робіт з виготовлення (ремонту) обладнання (надалі - договір).

Як зазначає позивач, відповідачем на адресу позивача було направлено лист вих. № 2202/13 від 07.02.2022 щодо надання тимчасових перепусток з 08.02.2022 по 10.02.2022 співробітникам відповідача ОСОБА_1 та ОСОБА_2 для проведення технічного огляду обладнання згідно договору.

Відповідач також направив лист № 0702/03 від 07.02.2022 на адресу позивача, у якому просив останнього надати дозвіл на проживання для співробітників відповідача у готелі «Енергетик» та гарантував оплату за проживання у безготівковій формі.

На підставі листа № 0702/03 від 07.02.2022 у період з 08.02.2022 по 10.02.2022 позивачем було надано послуги з проживання у готелі «Енергетик» працівникам відповідача, а саме ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що підтверджується картками № 0095 від 08.02.2022 та № 0096 від 08.02.2022.

Позивач зазнає що, під час вибуття вищезазначених працівників, їм було надано документи для здійснення оплати послуг з проживання, а саме рахунок №0099 від 10.02.2022 за проживання ОСОБА_1 на суму 840,00 грн. та рахунок №0100 від 10.02.2022, проживання ОСОБА_2 на суму 840,00 грн. та акт №4 здачі-прийому послуг від 10.02.2022 на загальну суму 1 680,00 грн.

Однак, станом на 03.01.2024 відповідач не здійснив оплату готельних послуг у розмірі 1 680,00 грн., у зв`язку з чим позивач звернувся до відповідача із претензією № 25/2-13 від 03.01.2024 щодо оплати готельних послуг, у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, які були надані на підставі листа №0702/03 від 07.03.2022 у період з 08.02.2022 по 10.02.2022 в зв`язку з проживанням у готелі « ІНФОРМАЦІЯ_1 » працівників відповідача, а саме: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , у загальному розмірі 1 680,00 грн., однак такі вимоги були залишена відповідачем без відповіді та задоволення в повному обсязі.

За таких обставин відповідач не виконав в повному обсязі зобов`язання щодо оплати готельних послуг на суму 1 680,00 грн., що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом про стягнення заборгованості.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Згідно зі ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За частиною 2 статті 205 Цивільного кодексу України правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Частиною 1 статті 639 ЦК України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

За загальним правилом правочини між юридичними особами належить вчиняти у письмовій формі (ст. 208 ЦК України).

При цьому, відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Також, за приписами ч. 1 ст. 181 Господарського кодексу України допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Договір, відповідно до ст. 638 ЦК України, є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно зі ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії (ч. 2 ст. 640 ЦК України).

Статтею 641 ЦК України передбачено, що пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Реклама або інші пропозиції, адресовані невизначеному колу осіб, є запрошенням робити пропозиції укласти договір, якщо інше не вказано у рекламі або інших пропозиціях.

Відповідно до ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Судом встановлено, що відповідачем було надіслано на адресу позивача лист № 0702/03 від 07.02.2022, у якому відповідач просив надати дозвіл на проживання для співробітників відповідача у готелі «Енергетик» та гарантував оплату за проживання у безготівковій формі.

На виконання листа відповідача, позивачем було надано послуги з проживання в період з 08.02.2022 по 10.02.2022 що, підтверджується рахунком №0099 від 10.02.2022 за проживання ОСОБА_1 на суму 840,00 грн. та рахунком №0100 від 10.02.2022, проживання ОСОБА_2 на суму 840,00 грн. та актом №4 здачі-прийому послуг від 10.02.2022 на загальну суму 1 680,00 грн.

Таким чином, оскільки у вищезазначених документах містяться найменування послуг, їх обсяги, ціну та підписи уповноважених осіб сторін, суд приходить до висновку, що між сторонами мало місце укладення правочину на надання послуг у спрощений спосіб

Згідно до ст. 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Як встановлено судом, за результатами наданих послуг згідно акту №4 здачі-прийому послуг від 10.02.2022, позивачем надано відповідачу послуги на суму 1 680,00 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Нормами ст. 530 ЦК України, закріплено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Статтями 251, 253, 253 ЦК України визначено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

З матеріалів справи вбачається, що з метою досудового врегулювання спору позивач направляв відповідачу претензію № 25/2-13 від 03.01.2024 щодо оплати готельних послуг, у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, які були надані на підставі листа №0702/03 від 07.03.2022 у період з 08.02.2022 по 10.02.2022. Однак, станом на момент розгляду спору по суті, вищевказана вимоги була залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи факт надання послуг позивачем та відсутність доказів виконання відповідачем своїх зобов`язань з оплати отриманих послуг, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача 1 680,00 грн.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідачем під час розгляду справи не надано суду жодних доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги або свідчили про відсутність у нього обов`язку сплатити заявлену до стягнення суму заборгованість.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог Публічного акціонерного товариства "ЦЕНТРЕНЕРГО" особі відокремленого підрозділу Зміївська теплова електрична станція публічного акціонерного товариства "ЦЕНТРЕНЕРГО" у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 129, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Євромастила" (02068, м. Київ, вул. Ревуцького, буд. 29, кв. 57, ідентифікаційний код 33054189) на користь Публічного акціонерного товариства "ЦЕНТРЕНЕРГО" (08711, Київська обл., Обухівський район, селище міського типу Козин, вул. Рудиківська, буд. 49, ідентифікаційний код 22927045) в особі відокремленого підрозділу Зміївська теплова електрична станція публічного акціонерного товариства "ЦЕНТРЕНЕРГО" (63460, Харківська область, Чугуївський район, селище міського типу Слобожанське, Балаклійське Шоссе, буд. 2, ідентифікаційний код 05471247) заборгованість у розмірі 1 680 грн. 00 коп. та судовий збір у розмірі 3 028 грн 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 01.07.2024.

Суддя Л. Г. Пукшин