ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

02.07.2024 р. Справа № 917/1732/19

Суддя господарського суду Полтавської області Білоусов С. М., при секретарі судового засідання Мацко О.В., розглянувши матеріали

за клопотанням ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Білогір`я молокопродукт" Васіна Є.Є., вул. Кагамлика, 37, літера А-2, м. Полтава, 36008

про зняття арешту з транспортних засобів у справі № 917/1732/19

за заявою Приватного підприємства "Велідницьке", вул. Центральна, 13, с. Нові Велідники, Овруцький район, Житомирська область, 11144,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Білогір`я молокопродукт", вул. Героїв Майдану, 82, офіс 23, м. Гадяч, Гадяцький район, Полтавська область, 37300,

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

У провадженні господарського суду Полтавської області перебуває справа про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Білогір`я молокопродукт".

14.03.2024 року до суду надійшло клопотання ліквідатора № 02-917/1732/19-38 від 14.03.2024 року (вх. № 3536) про зняття арешту з транспортних засобів.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 20.03.2024 року прийнято клопотання ліквідатора про зняття арешту з транспортних засобів до розгляду та призначено судове засідання на 23.04.2024 року на 10:45.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 23.04.2024 року відкладено судове засідання по розгляду клопотання ліквідатора про зняття арешту з транспортних засобів на 21.05.2024 року на 11:30.

У зв`язку з перебуванням судді Білоусова С.М. у відпустці засідання суду в цей день не відбулося.

Враховуючи вихід з відпустки судді Білоусова С.М. ухвалою суду від 27.05.2024 року призначено справу до розгляду в судовому засіданні на 02.07.2024 року на 10:00.

13.05.2024 року від Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції до суду через систему "Електронний суд" надійшли додаткові пояснення (вх. № 6620).

Ліквідатор Товариства з обмеженою відповідальністю "Білогір`я молокопродукт" Васін Є.Є. подав свої міркування № 02-917/1732/19-44 від 20.05.2024 року (вх. № 7038).

Розглянувши матеріали клопотання ліквідатора, повно та об`єктивно дослідивши докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 24.12.2019 року відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Білогір`я молокопродукт" (вул. Героїв Майдану, 82, офіс 23, м. Гадяч, Гадяцький район, Полтавська область, 37300, ); визнано грошові вимоги Приватного підприємства "Велідницьке" (вул. Центральна, 13, с. Нові Велідники, Овруцький район, Житомирська область, 11144, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Білогір`я молокопродукт" (вул. Героїв Майдану, 82, офіс 23, м. Гадяч, Гадяцький район, Полтавська область, 37300, ) в розмірі 2 340 303,34 грн.; введено процедуру розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю "Білогір`я молокопродукт" (вул. Героїв Майдану, 82, офіс 23, м. Гадяч, Гадяцький район, Полтавська область, 37300, ) на строк, визначений частиною другою статті 44 Кодексу України з процедур банкрутства; призначено розпорядником майна арбітражного керуючого Сиволобова Максима Марковича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 451 від 12.03.2013 року).

Справа № 917/1732/19 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Білогір`я молокопродукт" (вул. Героїв Майдану, 82, офіс 23, м. Гадяч, Гадяцький район, Полтавська область, 37300, ) перебуває на стадії ліквідації.

Повноваження ліквідатора по справі № 917/1732/19 покладені на арбітражного керуючого Васіна Євгена Євгеновича (свідоцтво № 1433 від 18.07.2013 року) ухвалою суду від 02.11.2021 року.

Як зазначає ліквідатор у поданому клопотанні, 12.09.2023 року відбувся аукціон з продажу майна боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Білогір`я молокопродукт". Аукціон був розділений на 2 лоти. По першому лоту на суму 295 817,00 грн. переможцем аукціону став ТОВ "ПВ-КОМПАНІ" ( ), який складався з наступних транспортних засобів:

- легковий автомобіль VAZ 210994-20, д/н НОМЕР_1 , 2007 року випуску, заводський номер шасі НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 02.10.2007 року;

- спеціалізована вантажна цистерна харчова ГАЗ 53, д/н НОМЕР_4 , 1990 року випуску, заводський номер шасі НОМЕР_5 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 від 27.04.2016 року;

- спеціалізована вантажна цистерна харчова ГАЗ 5312, д/н НОМЕР_7 , 1988 року випуску, заводський номер шасі НОМЕР_8 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_9 від 27.04.2016 року;

- легковий автомобіль ЗАЗ LANOS, д/н НОМЕР_10 , 2013 року випуску, заводський номер шасі НОМЕР_11 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_12 від 07.06.2013 року;

- легковий автомобіль ЗАЗ ТF69YO, д/н НОМЕР_13 , 2011 року випуску, заводський номер шасі НОМЕР_14 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_15 від 23.12.2011року;

- автобус КАVZ 685 ZNН, д/н НОМЕР_16 , 1983 року випуску, заводський номер шасі НОМЕР_17 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_18 від 26.01.2010 року;

- автонавантажувач ДВ1792.33.20, д/н НОМЕР_19 , 1992 року випуску, ідентифікаційний номер НОМЕР_20 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_21 від 12.11.2012 року;

- причіп-платформа 94А-3621, д/н НОМЕР_22 , 2011 року випуску, заводський номер шасі НОМЕР_23 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_24 від 23.12.2011 року;

- трактор колісний Т - 150К, д/н НОМЕР_25 , 1990 року випуску, заводський номер НОМЕР_26 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_27 від 01,04.2013 року.

08.02.2024 року до ліквідатора звернувся переможець аукціону з листом про неможливість перереєструвати транспортні засоби у зв`язку з тим, що постановою від 23.09.2019 року у виконавчому провадженні № 55367716 накладено арешт на вказані транспортні засоби.

На виконанні у відділі перебуває зведене виконавче провадження № 51806578 про стягнення з ТОВ "Білогір`я молокопродукт" на користь стягувачів заборгованості у розмірі 9 514 613,60 грн.

В межах зведеного виконавчого провадження постановою від 26.07.2016 року, 23.11.2016 року та 23.09.2019 року накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника, що зареєстровано на праві власності за боржником.

З огляду на зазначене, ліквідатор звернувся до суду з клопотанням про скасування арештів з транспортних засобів.

З врахуванням встановлених обставин справи, суд дійшов таких висновків.

Частиною 1 ст. 2 ГПК України, визначено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 3 ГПК України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

За змістом ч. 3 ст. 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

В силу ч. 1, ч. 2 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ст. 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За змістом ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частина 1 ст. 2 КУзПБ передбачає, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України. Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За змістом ст. 1 КУзПБ, ліквідатор - арбітражний керуючий, призначений господарським судом для здійснення ліквідаційної процедури.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 КУзПБ визначено, що ліквідатор з дня свого призначення здійснює, зокрема, такі повноваження: приймає у своє відання майно боржника, забезпечує його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб; продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Кодексом; здійснює інші повноваження, передбачені цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 59 КУзПБ, з дня ухвали господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури: скасовуються арешт, накладений на майно боржника, визнаного банкрутом, та інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника. Накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута не допускається.

Таким чином, з метою виконання ліквідатором банкрута належним чином покладених на нього повноважень, у тому числі з реалізації майна банкрута, законодавець передбачив у якості наслідків визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури скасування арешту, накладеного на майно боржника, визнаного банкрутом, чи інших обмежень щодо розпорядження майном боржника, а також недопущення накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута (ч. 1 ст. 59 Кодексу України з процедур банкрутства). При цьому, вказані наслідки наступають безумовно та незалежно від наявності про це клопотання або заперечення сторони чи іншого учасника провадження у справі про банкрутство.

Відтак, з моменту відкриття щодо боржника ліквідаційної процедури, всі без винятку обтяження його активів підлягають скасуванню. Це пов`язано з тим, що у процедурі ліквідації задоволення вимог кредиторів відбувається за рахунок коштів, отриманих від здійсненої у встановленому порядку реалізації майна банкрута.

При цьому, зняття заборон та арештів з майна банкрута у порядку статті 59 Кодексу України з процедур банкрутства є безумовним і стосується будь-яких органів і посадових осіб.

Оскільки в процедурі ліквідації задоволення вимог кредиторів відбувається за рахунок коштів, отриманих від здійснення у встановленому порядку реалізації майна банкрута, майно банкрута повинно бути вільним від будь-яких обтяжень.

Тобто, з моменту відкриття відносно боржника ліквідаційної процедури всі без винятку арешти чи інші обмеження щодо розпорядження його майном підлягають скасуванню.

Існування не скасованих арештів чи інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута перешкоджає ліквідатору у виконанні покладених на нього Кодексом обов`язків.

Зняття заборон та арештів із майна боржника є безумовним, стосується будь-яких органів і посадових осіб, у тому числі реєструючих та правоохоронних органів.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 14.03.2018 у справі № Б-5022/1359/2011.

Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" арешт може бути знятий за рішенням суду.

Частиною 2 статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Зважаючи на наведені приписи законодавства та встановлені обставини справи, з метою належного здійснення ліквідаційної процедури банкрута у даній справі, суд дійшов висновку про задоволення клопотання ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Білогір`я молокопродукт" арбітражного керуючого Васін Є.Є. № 02-917/1732/19-38 від 14.03.2024 року (вх. № 3536 від 14.03.2024 року) про зняття арешту з транспортних засобів.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Керуючись ст. ст. 2, 59, 61-62 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 233-235 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Клопотання ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Білогір`я молокопродукт" Васіна Є.Є. № 02-917/1732/19-38 від 14.03.2024 року (вх. № 3536 від 14.03.2024 року) про зняття арешту з транспортних засобів - задовольнити.

2. Скасувати та зняти арешт з транспортних засобів, а саме:

- легковий автомобіль VAZ 210994-20, д/н НОМЕР_1 , 2007 року випуску, заводський номер шасі НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 02.10.2007 року;

- спеціалізована вантажна цистерна харчова ГАЗ 53, д/н НОМЕР_4 , 1990 року випуску, заводський номер шасі НОМЕР_5 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 від 27.04.2016 року;

- спеціалізована вантажна цистерна харчова ГАЗ 5312, д/н НОМЕР_7 , 1988 року випуску, заводський номер шасі НОМЕР_8 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_9 від 27.04.2016 року;

- легковий автомобіль ЗАЗ LANOS, д/н НОМЕР_10 , 2013 року випуску, заводський номер шасі НОМЕР_11 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_12 від 07.06.2013 року;

- легковий автомобіль ЗАЗ ТF69YO, д/н НОМЕР_13 , 2011 року випуску, заводський номер шасі НОМЕР_14 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_15 від 23.12.2011року;

- автобус КАVZ 685 ZNН, д/н НОМЕР_16 , 1983 року випуску, заводський номер шасі НОМЕР_17 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_18 від 26.01.2010 року;

- автонавантажувач ДВ1792.33.20, д/н НОМЕР_19 , 1992 року випуску, ідентифікаційний номер НОМЕР_20 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_21 від 12.11.2012 року;

- причіп-платформа 94А-3621, д/н НОМЕР_22 , 2011 року випуску, заводський номер шасі НОМЕР_23 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_24 від 23.12.2011 року;

- трактор колісний Т - 150К, д/н НОМЕР_25 , 1990 року випуску, заводський номер НОМЕР_26 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_27 від 01,04.2013 року,

накладений у рамках зведеного виконавчого провадження № 51806578 до якого зокрема входить виконавче провадження № 55367716.

3. Копію ухвали направити ліквідатору та Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено Господарським процесуальним кодексом України, та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу складено та підписано 04.07.2024 року.

Суддя Білоусов С. М.