УХВАЛА

м. Київ

03.07.2024Справа № 910/10031/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Нечая О.В., за участю секретаря судового засідання Будніка П.О., розглянувши у судовому засіданні

заяви Комунального підприємства "Облсвітло" Київської обласної ради та Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)

про роз`яснення рішення Господарського суду міста Києва від 15.11.2023

у справі № 910/10031/23

за позовом Комунального підприємства "Облсвітло" Київської обласної ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Проектно-виробничий центр "Сервіт"

про розірвання договору та зобов`язання усунути перешкоди у володінні та користуванні майном

Представники учасників справи: відповідно до протоколу судового засідання

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Облсвітло" Київської обласної ради звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Проектно-виробничий центр "Сервіт", в якій просило суд:

- розірвати Договір № 10-200 про наміри укласти договір оренди нерухомого майна, що перебуває в спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст Київської області з правом користування від 01.06.2020, укладений між позивачем та відповідачем;

- зобов`язати відповідача усунути перешкоди щодо володіння та користування майном позивача.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.11.2023 позов було задоволено, розірвано Договір № 10-2020 про наміри укласти договір оренди нерухомого майна, що перебуває в спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст Київської області з правом користування, укладений 01.06.2020 між Комунальним підприємством "Облсвітло" Київської обласної ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "Проектно-виробничий центр "Сервіт", зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Проектно-виробничий центр "Сервіт" усунути перешкоди щодо володіння та користування майном Комунального підприємства "Облсвітло" Київської обласної ради. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Проектно-виробничий центр "Сервіт" на користь Комунального підприємства "Облсвітло" Київської обласної ради витрати по сплаті судового збору в розмірі 5 368,00 грн.

13.12.2023 на виконання вказаного вище рішення було видано відповідні накази.

18.06.2024 до загального відділу діловодства Господарського суду міста Києва від Комунального підприємства "Облсвітло" Київської обласної ради та Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшли заяви про роз`яснення резолютивної частини судового рішення від 15.11.2023 у справі № 910/10031/23.

Вказані заяви мотивовані тим, що в резолютивній частині рішення Господарського суду міста Києва від 15.11.2023 у цій справі не визначено у чому повинно полягати усунення перешкод у володінні та користуванні майном (наприклад, шляхом виселення боржника із займаного приміщення або зобов`язання боржника звільнити займане приміщення), тому, для уникнення неправильного виконання рішення, є потреба у його роз`ясненні.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.06.2024 розгляд заяв Комунального підприємства "Облсвітло" Київської обласної ради та Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про роз`яснення рішення Господарського суду міста Києва від 15.11.2023 у справі № 910/10031/23 було призначено на 03.07.2024.

У судове засідання 03.07.2024 представники учасників справи не з`явились, про дату, час та місце розгляду заяв учасники справи були повідомлені належним чином та повідомлено учасників справи, що їх неявка відповідно до ч. 3 ст. 245 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає розгляду заяви про роз`яснення рішення.

Розглянувши заяви Комунального підприємства "Облсвітло" Київської обласної ради та Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про роз`яснення судового рішення в цій справі, суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до частин 1, 2 статті 245 Господарського процесуального кодексу України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

Виходячи із змісту наведених норм, роз`яснення судового рішення - це засіб виправлення недоліків рішення суду, який полягає в усуненні неясності судового акта. Тобто йдеться про викладення судового рішення у більш ясній і зрозумілій формі. Необхідність такого роз`яснення випливає з обставин неоднозначного розуміння рішення суду з метою його виконання. Здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, або фактично про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд відмовляє в роз`ясненні рішення. Роз`ясненню підлягають лише ті рішення, які виконуються відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 09.07.2018 у справі №911/2050/16 та в ухвалі Верховного Суду від 02.12.2020 у справі №914/2404/19.

Частиною першою статті 31 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що у разі якщо викладена у виконавчому документі резолютивна частина рішення є незрозумілою, виконавець або сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз`яснення відповідного рішення.

Таким чином, суд роз`яснює суть судового рішення, якщо воно є незрозумілим для суб`єкта, якому надано право звернення за відповідним роз`ясненням. Між тим, необхідність такого роз`яснення випливає з обставин неоднозначного розуміння рішення суду з метою його виконання.

Суд відзначає, що пунктом 3 резолютивної частини рішення Господарського суду міста Києва від 15.11.2023 у справі № 910/10031/23 було зобов`язано відповідача усунути перешкоди щодо володіння та користування майном позивача.

На виконання п. 6 ч. 4 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України у мотивувальній частині рішення було зазначено про порушення прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, й рішення щодо цієї вимоги ухвалено у відповідності до вимог та обґрунтувань позову, оскільки при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог (ч. 2 ст. 237 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України у разі необхідності у резолютивній частині також вказується про порядок і строк виконання рішення, однак відповідне питання позивач не порушував, відтак твердження позивача про незрозумілість для нього резолютивної частини рішення судом відхиляються.

Зі змісту заяви державного виконавця вбачається, що він просить суд роз`яснити рішення суду шляхом визначення конкретних дій, що він має вчинити з метою зобов`язання відповідача усунути перешкоди щодо володіння та користування майном позивача, тобто порушує питання про внесення до судового рішення нових даних, яким суд не надавав оцінку при вирішенні спору, що в світлі вищенаведених висновків Верховного Суду є безумовною підставою для відмови в роз`ясненні судового рішення.

В контексті обставин цієї справи суд вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до положень статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Питання, пов`язані з примусовим виконанням судових рішень і рішень інших органів, врегульовані Законом України "Про виконавче провадження". Указаний закон є спеціальним законом, яким державний та приватний виконавці керуються при примусовому виконанні рішень суду та інших органів (посадових осіб).

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців (стаття 2 Закону України "Про виконавче провадження").

Пунктом 1 частини другої статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено обов`язок виконавця здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Суд зауважує, що прояв принципу диспозитивності у виконавчому провадженні у випадках переходу виконавця від одного способу чи порядку примусового виконання рішення до іншого має обумовлюватися волевиявленням стягувача, вираженим у формі заяви. Відповідне право слід розглядати як диспозитивне в контексті застосування статті 33 Закону України "Про виконавче провадження".

Так, частиною третьою вказаної статті, яка кореспондується зі статтею 331 Господарського процесуального кодексу України, передбачено право сторін виконавчого провадження, а також виконавця за заявою сторін звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим.

Поняття "спосіб" і "порядок" виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке реалізується у виконавчому провадженні. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, встановленого статтею 16 Цивільного кодексу України. Отже, під встановленням способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання.

При цьому суд зазначає, що встановлення чи зміна способу виконання рішення, здійснена судом в порядку, визначеному статтею 331 Господарського процесуального кодексу України, не є прийняттям нового рішення, яке підлягає окремому виконанню, але означає прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб встановлений у рішенні та припинення здійснення тих заходів, які були визначені рішенням та здійснення їх у спосіб, встановлений ухвалою, винесеною відповідно до норм процесуального права. Отже, така ухвала є допоміжним процесуальним актом реагування суду на перешкоди, які унеможливлюють або ускладнюють виконання судового рішення та спрямована на забезпечення повного виконання рішення суду і відповідного виконавчого документа у спосіб, встановлений такою ухвалою.

З огляду на викладене, з урахуванням вимог законодавства щодо можливості надання судом роз`яснення ухваленого ним рішення, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяв Комунального підприємства "Облсвітло" Київської обласної ради та Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про роз`яснення рішення Господарського суду міста Києва від 15.11.2023 у справі № 910/10031/23.

Керуючись статтями 234, 235, 245 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяв Комунального підприємства "Облсвітло" Київської обласної ради та Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про роз`яснення рішення Господарського суду міста Києва від 15.11.2023 у справі № 910/10031/23 відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена в порядку та строк, передбачені статтями 254 - 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано 05.07.2024

Суддя О.В. Нечай