ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про заміну сторони виконавчого провадження

"26" червня 2024 р. м. Київ Справа № 911/2188/22

Суддя Грабець С.Ю., розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю АРМУКРЗЕМПРОЕКТ про заміну сторони виконавчого провадження в справі

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю АРМУКРЗЕМПРОЕКТ

до Гірської сільської ради

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, виконавчого комітету Гірської сільської ради Бориспільського району Київської області,

про стягнення заборгованості,

за участю представника:

позивача (стягувача): ОСОБА_1 директора (витяг з ЄДР);

відповідача (боржника): не з`явився;

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача:

не з`явився,

ВСТАНОВИЛА:

рішенням Господарського суду Київської області від 13.09.2023 року позов товариства з обмеженою відповідальністю АРМУКРЗЕМПРОЕКТ (далі позивач) до Гірської сільської ради (далі відповідач) про стягнення заборгованості у сумі 4 411,81 грн. задоволений частково.

22 листопада 2023 року на виконання рішення Господарського суду Київської області від 13.09.2023 року в справі №911/2188/22 виданий наказ.

11 січня 2024 року через канцелярію Господарського суду Київської області від представника позивача надійшла заява про заміну сторони виконавчого провадження, а 15 лютого 2024 року, заява про ухвалення додатково рішення про стягнення судових витрат.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 05.02.2024 року відкладене вирішення питання про прийняття до розгляду заяви представника позивача про заміну сторони виконавчого провадження в справі №911/2188/22 до повернення матеріалів справи до Господарського суду Київської області.

29 травня 2024 року Північним апеляційним господарським судом матеріали справи №911/2188/22 повернуті до Господарського суду Київської області.

Ухвалою суду від 03.06.2024 року розгляд заяви призначений на 26 червня 2024 року.

26 червня 2024 року представники відповідача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, в засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Господарського процесуального кодексу України, ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень", усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Частиною 1 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" встановлено, що для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень.

Згідно з ч. 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень", єдиний державний реєстр судових рішень (далі Реєстр) автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень функціонує в межах Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень", судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвала суду про прийняття до розгляду заяви від 03.06.2024 року була внесена до Єдиного державного реєстру судових рішень 03 червня 2024 року.

Згідно з ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 3 ст. 334 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Суд, розглянувши заяву позивача про заміну сторони виконавчого провадження, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 338 Господарського процесуального кодексу України, процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.

Згідно зі ст. 52 Господарського процесуального кодексу України, у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

Частиною 5 ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив. У разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, ім`я чи по батькові (для фізичної особи), виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження.

Так, рішенням Гірської сільської ради Бориспільського району Київської області «Про створення юридичної особи виконавчого комітету Гірської сільської ради Бориспільського району Київської області» №20-І-VIII від 30.11.2020 року вирішено, зокрема, створити юридичну особу, виконавчий комітет Гірської сільської ради Бориспільського району; затвердити положення про виконавчий комітет Гірської сільської ради Бориспільського району; виконавчому комітету Гірської сільської ради Бориспільського району, після його реєстрації забезпечити виготовлення печаток та штампів, відкриття рахунків в ДКСУ.

Рішенням Гірської сільської ради Бориспільського району Київської області «Про початок реорганізації Гірської сільської ради як розпорядника бюджетних коштів» №162-5-VIII від 06.01.2021 року вирішено утворити комісію з реорганізації Гірської сільської ради як розпорядника бюджетних коштів, правонаступником визнао виконавчий комітет Гірської сільської ради Бориспільського району Київської області.

Згідно з ч. 1 ст. 104 Цивільного кодексу України, юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Злиття, приєднання, поділ та перетворення юридичної особи здійснюються за рішенням його учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, а у випадках, передбачених законом, - за рішенням суду або відповідних органів державної влади (ч. 1 ст. 106 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження», у випадках, передбачених законом, рішення щодо стягнення майна та коштів виконуються податковими органами, а рішення щодо стягнення коштів - банками та іншими фінансовими установами. Рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ, рішення про стягнення коштів за час роботи стягувача на посаді помічника-консультанта народного депутата України, у тому числі при звільненні з такої посади, виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів. У випадках, передбачених законом, рішення можуть виконуватися іншими органами. Органи та установи, зазначені в частинах першій третій цієї статті, не є органами примусового виконання.

Згідно з п. 3 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників» №845 від 03.08.2011 року, рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів до органів Казначейства (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Пунктом 2 цієї постанови встановлено, що боржники це визначені в рішенні про стягнення коштів державні органи, розпорядники бюджетних коштів (бюджетні установи), а також одержувачі бюджетних коштів в частині здійснення передбачених бюджетною програмою заходів, на які їх уповноважено, які мають відкриті рахунки в органах Казначейства, крім рахунків із спеціальним режимом використання.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 22 Бюджетного кодексу України, головними розпорядниками бюджетних коштів можуть бути виключно: за бюджетними призначеннями, визначеними іншими рішеннями про місцеві бюджети, місцеві державні адміністрації, виконавчі органи та апарати місцевих рад (секретаріат Київської міської ради), структурні підрозділи місцевих державних адміністрацій, виконавчих органів місцевих рад в особі їх керівників.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», виконавчі органи рад органи, які відповідно до Конституції України та цього Закону створюються сільськими, селищними, міськими, районними в містах (у разі їх створення) радами для здійснення виконавчих функцій і повноважень місцевого самоврядування у межах, визначених цим та іншими законами;

Частиною 1 ст. 11 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи.

Відповідно до п. п. 4 п. а) ст. 28 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить здійснення в установленому порядку фінансування видатків з місцевого бюджету.

Судом встановлено, що наказом Міністерства фінансів України №1691 від 22.12.2011 року визначений порядок формування Єдиного реєстру розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів, згідно з відомостями якого Гірська сільська рада не є розпорядником чи одержувачем бюджетних коштів, при цьому розпорядником та одержувачем бюджетних коштів є виконавчий комітет Гірської сільської ради Бориспільського району Київської області.

Так, відповідно до рішення Гірської сільської ради Бориспільського району Київської області «Про початок реорганізації Гірської сільської ради як розпорядника бюджетних коштів» №162-5-VIII від 06.01.2021 року, виконавчий комітет Гірської сільської ради Бориспільського району Київської області є правонаступником прав, обов`язків, а також повноважень Гірської сільської ради у частині розпорядження бюджетними коштами.

Відповідно до ч. 1 ст. 334 Господарського процесуального кодексу України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Згідно з ч. 2 ст. 334 Господарського процесуального кодексу України, заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Частиною 5 ст. 334 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Відтак, заява позивача про заміну сторони виконавчого провадження підлягає задоволенню судом.

15 лютого 2024 року позивач звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (ч. 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно з ч. 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Вищевказані положення процесуального законодавства дозволяють дійти висновку про те, що розподіл витрат сторони на професійну правничу допомогу вирішується судом за результатом розгляду справи по суті.

У Господарському процесуальному кодексі України також містяться спеціальні норми, які встановлюють порядок розподілу судових витрат, у тому числі витрат на професійну правничу допомогу адвоката, зокрема, у разі укладання мирової угоди, закриття провадження у справі, залишення позову без розгляду (стаття 130 Господарського процесуального кодексу України); у разі задоволення скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця (стаття 344 Господарського процесуального кодексу України), тощо.

Процесуальне правонаступництво та заміна сторони виконавчого провадження врегульовані статтями 52 та 334 Господарського процесуального кодексу України.

Водночас, положення Господарського процесуального кодексу України не містять спеціальної норми, яка б передбачала покладення судових витрат на сторону (позивача чи відповідача), у разі заміни сторони виконавчого провадження.

Процесуальне правонаступництво це перехід процесуальних прав і обов`язків сторони у справі до іншої особи, у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Заміна сторони (боржника), з якою позивач звернувся до суду із цією заявою, обумовлена виникненням у виконавчого комітету Гірської сільської ради Бориспільського району Київської області правонаступництва щодо прав, обов`язків, а також повноважень Гірської сільської ради у частині розпорядження бюджетними коштами, а не у зв`язку з протиправною поведінкою відповідача (боржника), чи його виною.

Відтак заява позивача про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат задоволенню судом не підлягає.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 1, ч. 1 ст. 11, п. п. 4 п. а) ст. 28 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», п. 3 ч. 2 ст. 22 Бюджетного кодексу України, ст. 6, ч. 5 ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження", ч. ч. 1, 5 ст. 104, ст. 106 Цивільного кодексу України, ч. 2 ст. 2, ч. ч. 1, 2 ст. 3, ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень", ч. 1 ст. 9, ч. 4 ст. 13, ст. 52, ст. 234, ч. ч. 1, 2, 3, 5 ст. 334, ст. 338 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. задовільнити заяву товариства з обмеженою відповідальністю АРМУКРЗЕМПРОЕКТ про заміну сторони виконавчого провадження;

2. замінити сторону виконавчого провадження в справі №911/2188/22 Гірську сільську раду (08324, Київська область, Бориспільський район, село Гора, вулиця Центральна, будинок 5, ідентифікаційний код 04363647) його правонаступником, виконавчим комітетом Гірської сільської ради Бориспільського району Київської області (08324, Київська область, Бориспільський район, село Гора, вулиця Центральна, будинок 5, ідентифікаційний код 44101089);

3. направити копії цієї ухвали учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили у порядку, встановленому ст. 235 Господарського процесуального кодексу України, та може бути оскаржена в порядку, встановленому ст. 255 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала підписана 01.07.2024 року.

Суддя С. Грабець