ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"05" липня 2024 р. Справа № 911/1698/24

Господарський суд Київської області у складі судді Горбасенка П.В., перевіривши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Сідко Україна»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Альтаір-Агро2020»

про стягнення 667 942, 74 гривень

установив:

01.07.2024 через канцелярію Господарського суду Київської області Товариство з обмеженою відповідальністю «Сідко Україна» (далі ТОВ «Сідко Україна» / позивач) подало позовну заяву до Товариства з обмеженою відповідальністю «Альтаір-Агро2020» (далі відповідач) про стягнення 667 942, 74 гривень заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань згідно договорів купівлі-продажу № 2021/0401/А/1/1 від 04.01.2021, № 2021/0401/А/1 від 04.01.2021 та № 2021/0612/АА/2 від 06.12.2021 в частині здійснення повної та своєчасної поставки визначеної цими договорами продукції.

Дослідивши матеріали позовної заяви ТОВ «Сідко Україна», суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, зважаючи на таке.

Приписами ст. 2 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) унормовано, що господарське судочинство в Україні здійснюється, зокрема, на засадах верховенства права, змагальності сторін, диспозитивності, пропорційності, неприпустимості зловживання процесуальними правами, обов`язковості судового рішення.

Суворе та неухильне дотримання зазначених принципів є запорукою досягнення завдань судочинства, що превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відкриття провадження у справі позовного провадження є визначальною стадією судового процесу і може здійснюватися судом лише у випадку відповідності поданої позовної заяви вимогам, визначеним процесуальним законом.

Позовом у процесуальному сенсі є вимога позивача до відповідача, спрямована через суд, про захист порушеного або оспорюваного суб`єктивного права та охоронюваного законом інтересу, яке здійснюється у визначеній законом процесуальній формі. Основними елементами, що визначають сутність будь-якого позову (індивідуалізуючі ознаки позову) є предмет і підстава.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується спірними правовідносинами - суб`єктивним правом і обов`язком відповідача.

Підставами заявленого позову є обставини, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги. Такі обставини складають юридичні факти, які призводять до певних правових наслідків. Фактична підстава позову - це юридичні факти, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача до відповідача. Правова підстава позову - це посилання в позовній заяві на закони та інші нормативно-правові акти, на яких ґрунтується позовна вимога позивача.

Позивач, звертаючись до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке його право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 28.11.2019 у справі № 910/8357/18.

Однак позовна заява ТОВ «Сідко Україна» не містить обставин / пояснень стосовно того, яке саме право чи охоронюваний законом інтерес позивача порушено в розрізі заявлених ним позовних вимог.

Крім того згідно приписів пп. 5, 6, 8 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити, зокрема:

- виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

- відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

- зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності).

Проте всупереч наведеним процесуальним приписам, позовна заява ТОВ «Сідко Україна» не містить відомостей про вжиття / невжиття заходів досудового врегулювання спору.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 14, ч. 1 ст. 73, ч. 1 ст. 74, ч. 2, 4 ст. 91, ч. 2 ст. 164 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

В порушення приписів пп. 5, 8 ч. 3 ст. 162, ч. 2 ст. 164 ГПК України, позовна ТОВ «Сідко Україна» не містить пояснень стосовно доказів, із відповідним їх наданням, на підтвердження викладених у позові обставин щодо перерахування згідно договору купівлі-продажу № 2021/0401/А/1 від 04.01.2021 на рахунок відповідача попередньої оплати за товар у сумі 1 421 096, 47 грн, тоді як долученими до позовної заяви копіями платіжних інструкцій № 5707 від 11.01.2021, № 7068 від 06.05.2021, № 48 від 08.10.2021 підтверджується перерахування відповідачу відповідних коштів у розмірі 1 421 095, 47 грн.

Також позивачем не зазначено про наявність / відсутність у нього відповідних доказів та / або неможливості їх подання разом з позовною заявою.

Крім того суд звертає увагу позивача на необхідності надання останнім належним чином засвідчених та читабельних копій опису вкладення у цінний лист та накладної, що надані ТОВ «Сідко Україна» як докази направлення на адресу відповідача вимоги про усунення порушень виконання зобов`язання № 21 від 21.02.2024, оскільки з доданих до позовної заяви копій відповідних опису та накладної, текст яких частково непомітний, неможливо встановити їх точний та повний зміст, що не відповідає приписам ст. 91, 164 ГПК України стосовно необхідності надання належним чином засвідчених доказів на підтвердження викладених у позові обставин.

До того ж вказані позивачем у списку додатків до позовної заяви «копія видаткової накладної № 18 від 06.10.2021, копія видаткової накладної № 19 від 06.10.2021» у позовних матеріалах відсутні, що підтверджується складеним Господарським судом Київської області актом № 07-13/106/2024 від 01.07.2024 та свідчить про порушення ТОВ «Сідко Україна» процесуальних приписів щодо додання до позовної заяви всіх наявних у останнього доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

В розрізі вказаного суд звертає увагу, що:

- згідно приписів ст. 14, 74, 164 ГПК України суд позбавлений права збирати докази з власної ініціативи, тоді як позивач зобов`язаний вказати, якими саме доказами підтверджуються викладені ним у позові обставини, та, відповідно, надати такі докази або повідомити суд про неможливість їх надання;

- приписи ст. 73, 74, 164 ГПК України не звільняють позивача, у разі самого лише посилання на певні обставини, від обов`язку надати докази на підтвердження викладених у заяві обставин або зазначити про такі докази із наведенням причин їх неподання;

- саме лише небажання позивача або його суб`єктивні міркування про доцільність подання доказів на підтвердження викладених у позові обставин не є підставою від звільнення позивача від обов`язку виконати покладені на нього процесуальні обов`язки, передбачені наведеними приписами ГПК України.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, беручи до уваги наведені нормативні приписи та встановлені судом порушення норм процесуального законодавства при зверненні позивача до суду із відповідним позовом, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви ТОВ «Сідко Україна» без руху та надання строку для усунення відповідних недоліків десять днів з дня вручення зазначеної ухвали.

В розрізі вказаного, суд звертає увагу позивача на те, що:

- реалізація особою права на подання позову та інших заяв, клопотань до суду здійснюється через дотримання визначеної процесуальним законом процедури (порядку), яка передбачає виконання чітких та передбачуваних вимог ГПК України щодо форми, змісту заяв, документів, які додаються до них, недотримання яких має відповідні процесуальні наслідки для заявника;

- наявність у особи певних прав та можливостей їх захисту та, відповідно, процесуального права на розпорядження своїми правами щодо подання позову, визначення предмета спору на власний розсуд, не звільняє заявника від обов`язку дотримання правил подання позову, унормованих процесуальними приписами, зокрема ст. 162 ГПК України;

- обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів;

- усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей; усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення;

- норми процесуального права побудовані на чіткій позиції дисциплінованості як суду, так і учасників справи, а зазначене покладено в основу засад господарського судочинства з метою спрощення судового розгляду справи, скорочення судового розгляду, а також розвитку поваги в учасників справи як один до одного, так і до суду.

Керуючись ст. 162, 164, 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

постановив:

1. Залишити позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Сідко Україна» без руху.

2. Усунути виявлені недоліки протягом десяти днів з дня вручення зазначеної ухвали через подання до суду:

1) письмових пояснень із зазначенням:

- обставин стосовно того, яке саме право чи охоронюваний законом інтерес Товариства з обмеженою відповідальністю «Сідко Україна» порушено в розрізі заявлених ним позовних вимог;

- відомостей щодо вжиття / невжиття заходів досудового врегулювання спору;

- відомостей щодо доказів та, відповідно, наданням самих доказів на підтвердження викладених у позові обставин перерахування згідно договору купівлі-продажу № 2021/0401/А/1 від 04.01.2021 на рахунок відповідача попередньої оплати за товар у сумі 1 421 096, 47 грн або пояснень про наявність / відсутність у позивача зазначених доказів та / або неможливості їх подання разом з позовною заявою;

2) належним чином засвідчених та читабельних копій опису вкладення у цінний лист та накладної, що надані Товариством з обмеженою відповідальністю «Сідко Україна» як докази направлення на адресу відповідача вимоги про усунення порушень виконання зобов`язання № 21 від 21.02.2024.

3. Повідомити учасників справи про можливість:

- надавати суду всі необхідні документи (заяви, пояснення, клопотання тощо) в електронному вигляді на електронну адресу суду через особистий кабінет в системі «Електронний суд», поштою або дистанційними засобами зв`язку;

- отримати інформацію щодо справи, що розглядається, за вебадресою ko.arbitr.gov.ua/sud5012/ на офіційному вебпорталі «Судова влада України» в Інтернеті.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею відповідно до ч. 2 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та не може бути оскаржена окремо від рішення суду згідно із ч. 2 ст. 254, ст. 255 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя П.В.Горбасенко