номер провадження справи 33/62/24
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2024 Справа № 908/834/24

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Мірошниченка М.В.

при секретарі судового засідання Драковцевій В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в загальному позовному провадженні матеріали справи № 908/834/24

за позовом Запорізької міської ради (69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 206, ідентифікаційний код 04053915)

до відповідача: Приватного підприємця Паламара Миколи Петровича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

про стягнення 402674,76 грн.

за участю представників:

від позивача Білик Н.О., виписка з ЄДР;

від відповідача Гедіков С.Л., ордер серії АР № 1172870 від 16.04.2024;

вільний слухач - Лизя А.С.

СУТЬ СПОРУ:

До Господарського суду Запорізької області звернулася Запорізька міська рада з позовом про стягнення з Приватного підприємця Паламара Миколи Петровича доходу, отриманого від безпідставно набутого майна за період з 11.03.2017 по 31.12.2023 у розмірі 402674,76 грн., отримувач: ГУК у Зап.обл/ТГ м. Запоріжжя/24060300, код отримувача (ЄДРПОУ): 37941997, банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.), номер рахунку (IBAN): UA0008479, код класифікації доходів бюджету: 24060300, найменування коду класифікації доходів бюджету: інші надходження.

Позов обґрунтовано безпідставним використанням відповідачем у спірному періоді земельної ділянки за адресою: м. Запоріжжя, вул. Випробувачів, 2В, площею 1,2854 га, кадастровий номер :06:004:0011, яка належить територіальній громаді міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради.

Позов заявлено на підставі ст. ст. 11, 16, 181, 256, 257, 377, 526, 632, 1166, 1212, 1214, п. п. 12, 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, ст. ст. 1, 15, 21 Закону України Про оренду землі, ст. ст. 15, 79-1, 83, 152, 120, 125, 152, 206 Земельного кодексу України, ст. 10, ст. 265, пп. пп. 14.1.54, 14.1.125, 14.1.136, 14.1.147 п. 14.1 ст. 14, п. 271.1 ст. 271, пп. 288.5.1 п. 288.5.1 ст. 288, Податкового кодексу України, ст. ст. 2, 10 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.03.2024 позовну заяву передано на розгляд судді Мірошниченку М.В.

Ухвалою від 28.03.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, присвоєно справі номер провадження 33/62/24, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 22.04.2024 об 11 год. 00 хв.

В підготовчому засіданні 22.04.2024 оголошено перерву до 21.05.2024 об 11 год. 30 хв.

Копію ухвали доставлено до електронних кабінетів позивача та представника позивача 28.03.2024, що підтверджується довідками про доставку електронного листа.

Відповідач отримав копію ухвали суду 04.04.2024, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

19.04.2024 до Господарського суду Запорізької області надійшов відзив відповідача на позовну заяву, в якій відповідач просив відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування зазначив, що сплатив до бюджету міста орендну плату в розмірі 1238468,64 грн., неодноразово здійснював дії щодо продовження дії договору оренди від 09.06.2005, розрахунок позивача складений з порушенням норм законодавства та поза межами позовної давності, про застосування якої відповідав заявив у відзиві на позов, наявні підстави для його звільнення від сплати орендної плати за період з 01.03.2020 по 31.03.2020.

В судовому засіданні 22.04.2024 були присутні представники позивача та відповідача, здійснювалося фіксування судового процесу технічними засобами програмно-апаратним комплексом Акорд, суд оголосив перерву в підготовчому засіданні до 21.05.2024 об 11 год. 30 хв. для надання можливості позивачу ознайомитись з відзивом, підготувати та подати відповідь на відзив.

29.04.2024 до Господарського суду Запорізької області надійшла відповідь позивача на відзив, в якій позивач не погодився з доводами відзиву відповідача, зазначив, що відповідний договір оренди землі відповідачем не укладено, відповідач сплачував орендну плату не в повному обсязі, договір оренди між сторонами від 09.06.2005 припинився у зв`язку з закінченням його строку, розрахунок виконаний з дотриманням вимог законодавства, відповідач не надавав доказів не здійснення підприємницької діяльності у період введення обмежувальних заходів, пов`язаних з поширенням на території України коронавірусу COVID-19, наявні підстави для продовження строку позовної давності.

15.05.2024 до Господарського суду Запорізької області надійшли заперечення відповідача на відповідь на відзив, в яких відповідач просив відмовити в задоволенні позову, з доводами позивача не погодився, посилаючись на тривалу бездіяльність позивача щодо оформлення договору оренди землі, відсутність доказів збільшення нормативної грошової оцінки земельної ділянки, обрання позивачем способу розрахунку, який не передбачений жодним нормативно-правовим актом, існування сумнівів в достовірності наданого позивачем витягу № НВ-023, звільнення юридичних осіб від плати за землю за період з 01.03.2020 по 31.03.2020 Законом України № 540-ІХ від 30.03.2020, заявлення позивачем вимог поза межами строку позовної давності.

16.05.2024 від відповідача надійшла заява про участь у судовому засіданні 21.05.2024 об 11 год. 30 хв. в режимі відеоконференції за допомогою підсистеми Електронного суду ЄСІТС.

Ухвалою від 17.05.2024 задоволено заяву відповідача, ухвалено здійснювати проведення судового засідання 21.05.2024 об 11 год. 30 хв. у справі №908/834/24 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів відповідача та програмного забезпечення за посиланням vkz.court.gov.ua.

Копію ухвали доставлено до електронної скриньки відповідача 19.05.2024, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

В судовому засіданні 21.05.2024 був присутній представник позивача та представник відповідача (в режимі відеоконференції), здійснювалося фіксування судового процесу технічними засобами відеоконференцзв`язку.

Представник позивача повідомив, що отримав відзив та надав на нього відповідь.

Суд оголосив про надходження заперечень на відповідь на відзив.

Строк підготовчого провадження в даній справі спливає 27.05.2024.

Представники позивача та відповідача повідомили, що всі докази подані, можливо закрити підготовче провадження та призначити справу до розгляду по суті.

Суд дійшов висновку, що питання, визначені частиною другою статті 182 цього Кодексу, судом вирішені і наявних у справі матеріалів достатньо для вирішення спору по суті.

Ухвалою від 21.05.2024 закрито підготовче провадження у справі №908/834/24, призначено справу №908/834/24 до розгляду по суті на 10.06.2024 об 10 год. 00 хв.

В судовому засіданні 10.06.2024 були присутні представники позивача та відповідача, здійснювалося фіксування судового процесу технічними засобами програмно-апаратним комплексом Акорд.

В судовому засіданні 10.06.2024 виникло питання щодо не зчитування QR-коду, який відображений на витягу №НВ-023 із технічної документації нормативної грошової оцінки земельних ділянок від 25.12.2023.

Суд оголосив перерву в розгляді справи по суті на 18.06.2024 о 09-30 год.

13.06.2024 позивач надав додаткові пояснення щодо доданого до позовної заяви витягу з технічної документації нормативної грошової оцінки землі.

18.06.2024 відповідач надав власні пояснення з урахуванням наданих позивачем додаткових пояснень.

В судовому засіданні 18.06.2024 були присутні представники позивача та відповідача, здійснювалося фіксування судового процесу технічними засобами програмно-апаратним комплексом Акорд.

Представник позивача повідомив про подання додаткових письмових пояснень, просив задовольнити позов.

Представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову, повідомив про намір подати докази на підтвердження розміру понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу протягом 5 днів з моменту ухвалення рішення.

В судовому засіданні 18.06.2024 судом прийнято рішення, проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

25.11.2008 Приватний підприємець Паламар Микола Петрович (відповідач) набув у власність об`єкти нерухомого майна у складі: будівлі інв.№411, добудови літ.С до будівлі інв.№411, добудови літ.С' до будівлі інв.№411, будівля охорони літ.Р-2 (реєстраційний номер майна 25544430), які розташовані за адресою: м. Запоріжжя, вул. Випробувачів, 2В, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №366863248 від 22.02.2024.

09.06.2005 між Запорізькою міською радою (орендодавець, позивач) та відповідачем укладено договір оренди землі №74 (далі договір).

Відповідно до п. 1 договору орендодавець, відповідно до рішення дванадцятої сесії двадцять четвертого скликання Запорізької міської ради №44 від 15.10.2003 та дев`ятнадцятої сесії четвертого скликання Запорізької міської ради №16/3 від 24.11.2004 надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для розташування підприємства по виробництву меблів, яка знаходиться: м. Запоріжжя, вул. Випробувачів.

Згідно з п. 2 договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 1,2854 га.

Договір укладено на десять років (п. 8 договору).

Відповідно до акту приймання-передачі земельної ділянки за договором орендодавець передав земельну ділянку, а орендар прийняв зазначену земельну ділянку.

04.08.2008 сторонами укладена додаткова угода до договору, якою викладено п. 9 договору в наступній редакції:

« 9. Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та в розмірі 73483,75 грн. (сімдесят три тисячі чотириста вісімдесят три грн. 75 коп.), що складає 3% від нормативної грошової оцінки за календарний рік в цінах 2008 року».

11.02.2010 сторонами укладена додаткова угода до договору, якою викладено п. 9 договору в наступній редакції:

« 9. Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та в розмірі 40341,52 грн. (сорок тисяч триста сорок одна грн. 52 коп.), що складає трикратний розмір земельного податку за календарний рік в цінах 2010 року із врахуванням часткового звільнення орендаря від сплати орендної плати на 2010 рік, згідно рішення Запорізької міської ради №6 від 19.11.2008 та Запорізької обласної ради від 27.11.2008 №7».

Термін дії договору сплив 09.06.2015.

Рішень стосовно поновлення договору оренди землі відповідачу не позивачем не приймалось.

Земельна ділянка за адресою: м. Запоріжжя, вул. Випробувачів, 2В, площею 1,2854 га, кадастровий номер: :06:004:0011 належить територіальній громаді м. Запоріжжя в особі Запорізької міської раді на праві комунальної власності.

В період з 11.03.2017 по 31.12.2023 відповідач користувався вказаною земельною ділянкою без укладання договору оренди земельної ділянки.

28.11.2018 Запорізька міська рада прийняла рішення №26 «Про встановлення розміру орендної плати за землю», яким встановлено розміри орендної плати за використання земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності (у відсотках від їх нормативної грошової оцінки).

Відповідно до додатку до вказаного рішення річний розмір орендної плати за інші земельні ділянки м. Запоріжжя становить 3% від їх нормативної грошової оцінки.

Відповідно до витягу № НВ-023 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок від 25.12.2023, нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :06:004:0011, загальною площею 1,2854 га, що розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Випробувачів, 2В, становить 9709268,90 грн. (дев`ять мільйонів сімсот дев`ять тисяч двісті шістдесят вісім гривень 90 коп.) у цінах 2023 року.

Запорізькою міською радою складено розрахунок розміру недоотриманих доходів за фактичне користування відповідачем земельною ділянкою без укладання договору оренди земельної ділянки за період часу з 11.03.2017 по 31.12.2023, виходячи з такого.

Згідно ст. 289 Податкового Кодексу України, для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок, у тому числі право на які фізичні особи мають як власники земельних часток (паїв), з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до законодавства. Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель, зазначеної в технічній документації з нормативної грошової оцінки земель та земельних ділянок.

Відповідно до даних офіційного сайту Державної податкової служби України (https://tax.gov.ua/nove-pro-podatki--novini-/print-553960.html) Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру на виконання статті 289 Податкового кодексу України листом від 11.01.2022 № 6-28-0.222-323/2-23 повідомила про значення коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки земель і земельних ділянок за 1996-2023 роки.

Значення коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель і земельних ділянок за попередній рік застосовується для розрахунку податкового зобов`язання на наступний рік.

Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель і земельних ділянок за 2017 рік складав 1,0, за 2018 рік - 1,0, за 2019 рік - 1,0, за 2020 рік - 1,0, за 2021 рік - 1.1 та за 2022 рік - 1.15.

Позивач у позовній заяві просить стягнути з відповідача недоотриманий дохід за фактичне користування земельною ділянкою починаючи з 11.03.2017 по 31.12.2023, тому сума доходу відповідача, отриманого від безпідставно набутого майна у вигляді земельної ділянки, розрахована наступним чином.

За 2023 рік нормативна грошова оцінка земельної ділянки в цінах 2023 року становила 9709268,90 грн. Звідси річний розмір орендної плати за земельну ділянку визначено: 9709268,90 грн. х 3% = 291278,07 грн.

За інформацією Головного управління ДПС у Запорізькій області (лист від 15.03.2024 №3459/5/08-01-24-10) відповідач сплатив у 2023 році 215151,69 грн. Враховуючи викладене, розмір недоотриманих доходів за фактичне користування земельною ділянкою розрахований позивачем за 2023 рік: 291278,07 грн. - 215151,69 грн. = 76126,38 грн.

Нормативну грошову оцінку земельної ділянки за 2022 рік розраховано від нормативної грошової оцінки в цінах 2023 року (9709268,90 грн.), зменшеної на 1,15 (коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель і земельних ділянок за 2022 рік) = 8442842,52 грн. Звідси визначено річний розмір орендної плати за земельну ділянку: 8442842,52 грн. х 3% = 253285,27 грн.

За інформацією Головного управління ДПС у Запорізькій області (лист від 15.03.2024 №3459/5/08-01-24-10) відповідач сплатив у 2022 році 187088,42 грн.

Враховуючи викладене, розмір недоотриманих доходів за фактичне користування земельною ділянкою розрахований позивачем за 2022 рік: 253285,27 грн. - 187088,42 грн. = 66 196,85 грн.

За 2021 рік нормативна грошова оцінка земельної ділянки в розмірі 7675311,38 грн. визначена шляхом зменшення нормативної грошової оцінки землі в цінах 2022 року (8442842,52 грн.) на коефіцієнт індексації 2021 року 1,1. Звідси розраховано річний розмір орендної плати за земельну ділянку за 2021 рік: 7675311,38 грн. х 3% = 230259,34 грн.

За інформацією Головного управління ДПС у Запорізькій області (лист від 15.03.2024 №3459/5/08-01-24-10) відповідач сплатив у 2021 році 170080,38 грн.

Враховуючи викладене, розмір недоотриманих доходів за фактичне користування земельною ділянкою розрахований позивачем за 2021 рік.: 230259,34 грн. - 170080,38 грн. = 60178,96 грн.

За 2020 рік нормативна грошова оцінка земельної ділянки в розмірі 7675311,38 грн. розрахована шляхом зменшення нормативної грошової оцінки землі в цінах 2021 року (7675311,38 грн.) на коефіцієнт індексації 2020 року 1,0. Звідси визначено річний розмір орендної плати за земельну ділянку: 7675311,38 грн. х 3% = 230259,34 грн.

За інформацією Головного управління ДПС у Запорізькій області (лист від 15.03.2024 №3459/5/08-01-24-10) відповідач сплатив у 2020 році 155907,01 грн.

Враховуючи викладене, розмір недоотриманих доходів за фактичне користування земельною ділянкою розрахований позивачем за 2020 рік: 230259,34 грн. - 155907,01 грн. = 74352,33 грн.

За 2019 рік нормативна грошова оцінка земельної ділянки в розмірі 7675311,38 грн. розрахована шляхом зменшення нормативної грошової оцінки землі в цінах 2020 року на коефіцієнт індексації 2019 року (1,0). Звідси річний розмір орендної плати за земельну ділянку визначено позивачем за 2019 рік: 7675311,38 грн. х 3% = 230259,34 грн.

За інформацією Головного управління ДПС у Запорізькій області (лист від 15.03.2024 №3459/5/08-01-24-10) відповідач сплатив у 2019 році 170080,38 грн.

Враховуючи викладене, розмір недоотриманих доходів за фактичне користування земельною ділянкою розрахований позивачем за 2019 року: 230259,34 грн. - 170080,38 грн. = 60178,96 грн.

За 2018 рік нормативна грошова оцінка земельної ділянки в розмірі 7675311,38 грн. розрахована шляхом зменшення нормативної грошової оцінки землі в цінах 2019 року (7675311,38 грн.) на коефіцієнт індексації 2018 року (1,0). Звідси річний розмір орендної плати за земельну ділянку визначено позивачем за 2018 рік: 7675311,38 грн. х 3% = 230259,34 грн.

За інформацією Головного управління ДПС у Запорізькій області (лист від 15.03.2024 №3459/5/08-01-24-10) відповідач сплатив у 2018 році 170080,38 грн.

Враховуючи викладене, розмір недоотриманих доходів за фактичне користування земельною ділянкою розрахований позивачем за 2018 рік: 230259,34 грн. - 170080,38 грн. = 60178,96 грн.

За 2017 рік нормативна грошова оцінка земельної ділянки в розмірі 7239916,39 грн. визначена шляхом зменшення нормативної грошової оцінки землі в цінах 2018 року (7675311,38 грн.) на коефіцієнт індексації 2017 року (1,06). Звідси річний розмір орендної плати за земельну ділянку визначено позивачем за 2017 рік: 7239916,39 грн. х 3% = 217197,49 грн. (сума на рік) та 595,06 грн. в день (217197,49 грн. / 365 днів).

За період з 11.03.2017 по 31.12.2017 розмір орендної плати за розрахунком позивача склав: 595,06 грн. в день х 295 днів = 175542,70 грн.

За інформацією Головного управління ДПС у Запорізькій області (лист від 15.03.2024 №3459/5/08-01-24-10) відповідач сплатив у 2017 році 170080,38 грн.

Розмір недоотриманих доходів за фактичне користування земельною ділянкою розрахований позивачем за 2017 рік: 175542,70 грн. - 170080,38 грн. = 5462,32 грн.

Таким чином, загальний розмір недоотриманих доходів за фактичне користування відповідачем земельною ділянкою без оформлення правовстановлюючого документу, що посвідчує право оренди (користування) за період з 11.03.2017 по 31.12.2023 за розрахунком позивача склав: 5462,32 грн. (2017 рік) + 60178,96 грн. (2018 рік) + 60178,96 грн. (2019 рік) + 74352,33 грн. (2020 рік) + 60178,96 грн. (2021 рік) + 66196,85 грн. (2022 рік) + 76126,38 грн. (2023 рік) = 402674,76 грн.

Предметом позову в даній справі є стягнення з відповідача як власника об`єкту нерухомого майна безпідставно збережених коштів орендної плати на підставі ст. ст. 1212-1214 Цивільного кодексу України за фактичне користування земельною ділянкою, на якій ці об`єкти розміщені, без належних на те правових підстав за період з 11.03.2017 по 31.12.2023 у розмірі 402674,76 грн.

За змістом глави 15 Земельного кодексу України у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, право користування земельною ділянкою комунальної власності реалізується, зокрема, через право оренди. При цьому згідно зі ст. 125 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права.

Отже, у зв`яжу з розміщенням на земельній ділянці об`єкту нерухомості відповідача, у відповідача існує обов`язок укласти договір оренди та зареєструвати на підставі цього право оренди.

Посилання відповідача на відсутність його вини в неукладенні договору оренди землі не має правового значення для кваліфікації дій відповідача як зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 1212 Цивільного кодексу України положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Тобто наявність або відсутність вини відповідача щодо укладення договору оренди не має правового значення.

З аналізу змісту норм ст. 1212-1214 Цивільного кодексу України випливає, що зобов`язання з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави (кондикційне зобов`язання) виникає за одночасної наявності трьох умов: 1) відбувається набуття чи збереження майна; 2) правові підстави для набуття чи збереження майна відсутні; 3) набуття чи збереження здійснюється за рахунок іншої особи.

Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України.

Вказана правова позиція узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в постановах від 23.05.2018 у справі №629/4628/16-ц та від 20.11.2018 у справі №922/3412/17.

Таким чином, збереження відповідачем коштів у розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою призвело до збільшення цих коштів у відповідача за рахунок їх несплати позивачу.

Відновлення порушених прав позивача за таких обставин і в такий спосіб не створює для відповідача жодних необґрунтованих, додаткових або негативних наслідків, оскільки предметом позову є стягнення грошових коштів, які останній мав би сплатити за звичайних умов, як і орендар за договором оренди.

У зобов`язанні з безпідставного набуття, збереження майна підлягають доведенню: а) факт набуття або збереження майна за рахунок іншої особи; б) відсутність для цього підстав, встановлених договором, законом або іншими нормативними актами; в) вартість безпідставного збагачення.

Єдина можлива форма здійснення плати за землю для відповідача як землекористувача є орендна плата. Податковим кодексом України визначено, що орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є обов`язковим платежем, а його розмір визначається на підставі законодавчих актів, тобто є регульованою ціною (п.п. 14.1.125, 14.1.136 ст. 14, п. 288.5 ст. 288 Кодексу).

Відповідно до вимог ст. 21 Закону України «Про оренду землі» та п.п. 14.1.136 ст. 14 Податкового кодексу України орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Згідно ч.1 ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Відповідно до вимог ст. 1214 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або

зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави.

Згідно п.п.14.1.54 ст. 14 Податкового кодексу України будь-який дохід, отриманий резидентами або не резидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України, визначається доходом підприємства.

До доходів включається будь-яке збільшення активу або зменшення зобов`язання, згідно з положеннями Бухгалтерського обліку № 15 «Дохід», затвердженим в Міністерстві юстиції України 14.12.1999 за № 860/4153.

Разом з тим, дохід підприємства зменшується на суми витрат, до яких відноситься суми нарахованих податків.

Відповідно до ст. 206 Земельного кодексу України, використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Статтею 265 Податкового кодексу України визначено, що плата за землю є складовою частиною податку на майно.

Згідно з п.271.1 ст. 271 Податкового кодексу України базою оподаткування є нормативна грошова оцінка земельної ділянки з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом.

Згідно зі ст. 288 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування орендною платою за землю є земельна ділянка надана в оренду. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем. Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу: не може бути меншою за розмір земельного податку: для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, у розмірі не більше трьох відсотків їх нормативної грошової оцінки.

Постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.2021 №1147 затверджена Методика нормативної грошової оцінки земельних ділянок (далі Методика). Ця Методика встановлює методологічні засади проведення нормативної грошової оцінки земельних ділянок, яка застосовується у випадках, визначених Законом України «Про оцінку земель». Об`єктом нормативної грошової оцінки є земельні ділянки усіх категорій та форм власності в межах території територіальної громади (або її частини) (згідно п. 1 Методики).

Відповідно до п. 20 Методики дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються за заявою, форму якої наведено в додатку 16, що подається в електронній або паперовій формі, як витяг із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок за формою згідно з додатком 17. Витяг із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок оформляється і видається автоматично в електронній формі з використанням програмного забезпечення Державного земельного кадастру.

На підтвердження розміру нормативної грошової оцінки землі до позову позивачем було додано електронний витяг №НВ-023 із технічної документації нормативної грошової оцінки земельних ділянок від 25.12.2023.

В судовому засіданні 10.06.2024, при розгляді зазначеної справи виникло питання щодо не зчитування QR-коду, який відображений на цьому витягу, у зв`язку з чим відповідач вважає, що наданий позивачем розрахунок суми недоотриманого доходу є необґрунтованим.

Державне підприємство «Центр державного земельного кадастру» державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру листом від 06.06.2024 №3/1586 надало роз`яснення про причини відсутності інформації про витяг із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки при переході по QR-коду, а саме: відповідно до вимог технічної документації, термін зберігання сформованих документів, які надходять до системи електронних сервісах Держгеокадастру, у тому числі витягів з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки, становить 30 календарних днів з дня надходження інформації про завершення опрацювання заяви, поданої користувачем Е-сервісів. Отже, документ, у якого закінчився визначений термін зберігання на Е-Сервісах, не може бути знайдений по QR-коду.

Крім того, відповідно до ст.ст. 13, 15, 18, 20, 23 Закону України «Про оцінку земель», ст. 289 Податкового кодексу України, для визначення розміру орендної плати за землю використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Нормативна грошова оцінка проводиться не рідше ніж один раз на 5-7 років.

Нормативна грошова оцінка земель міста Запоріжжя, яка затверджена рішенням Запорізької міської ради №7 від 30.06.2015, діє на сьогоднішній день і використовується органами Держгеокадастру для видачі витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку. Тобто, технічна документація з нормативної грошової оцінки земель міста Запоріжжя не затверджується щорічно. Щорічно можна отримати витяг з урахуванням коефіцієнту індексації нормативної грошової оцінки.

Для розрахунку плати за землю позивач використовував витяг про нормативну грошову оцінку землі в цінах 2023 року та зменшував її розмір на відповідні щорічні коефіцієнти індексації за спірний період, що не суперечить законодавству, оскільки для визначення оцінки 2023 року такі індексі були застосовані кумулятивно. Відповідно для отримання оцінки попередніх років можливо арифметично вирахувати таку оцінку шляхом зменшення оцінки 2023 року на коефіцієнти індексації попередніх років, які входили в цей розрахунок.

Суд зауважує, що за приписами ч. 3 ст. 13, ч. 3 ст. 74 ГПК України обов`язок подання доказів покладається не тільки на особу, що доводить обставини, а й на сторону, яка їх заперечує.

Отже, незгода відповідача з викладеними в позові обставинами не звільняє його від обов`язку доведення зворотнього.

За приписами ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Позивачем на підтвердження своїх вимог надано витяг №НВ-023 із технічної документації нормативної грошової оцінки земельних ділянок від 25.12.2023, отриманий у встановленому порядку.

Відповідач, у свою чергу, не надав іншого витягу про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, який би спростовував зазначену у витязі нормативну грошову оцінку станом на дату його формування (25.12.2023).

Підстав для застосування позовної давності відповідно до заяви відповідача суд не вбачає, виходячи з такого.

Відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу Україна позовна давність це строк в межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність, згідно вимог ст. 257 Цивільного кодексу України, встановлюється тривалістю у три роки.

Разом із цим, п.п. 12, 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України встановлено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з

метою запобігання поширенню корона вірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені ст. ст. 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього кодексу продовжуються на строк дії такого карантину.

У період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

Постановою Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» в Україні встановлено з 12.03.2020 карантин строком до 03.04.2020, який в подальшому продовжувався та був скасований постановою Кабінету Міністрів України №651 від 27.06.2023 «Про відміну на території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню н території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з 24.00 год. 30.06.2023.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 в Україні введено воєнний стан з 05 год. 30 хв. 24.02.2022, який в подальшому продовжувався та досі діє.

Таким чином, строки визначені ст. 257 Цивільного кодексу України були продовжені на час карантину та на період військового стану.

Спірним періодом є 11.03.2017 по 31.12.2023. При цьому суд зазначає, що фактично позивач за цей період врахував меншу кількість днів (295 днів) замість кількості днів, що відповідає заявленому періоду (296 днів).

Отже, за розрахунком суду за період з 12.03.2017 по 31.12.2017 (295 днів) розмір орендної плати з урахуванням її часткової сплати відповідачем відповідає заявленому (175542,70 грн.). Останній день строку позовної давності для стягнення орендної плати, нарахованої за 12.03.2017 та всі подальші дні, перебувають в межах дії карантину, а далі - військового стану, а тому позовні вимоги заявлені в межах строку позовної давності.

Зауваження відповідача проти врахування у складі вартості плати за землю періоду березень 2020 року судом прийняті, оскільки відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби «COVID-19)» №540-ІХ від 30.03.2020, підпункт 52-4 Р. 10 Податкового кодексу України, був викладений у наступній редакції: «Не нараховується та не сплачується за період з 1 березня по 31 березня 2020 року плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки, що перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних або юридичних осіб, та використовуються ними в господарській діяльності».

Рішення Запорізької міської ради від 25.03.2020 №42 «Про звільнення орендарів від орендної плати за користування комунальним майном», на яке посилається позивач в обґрунтування іншого порядку звільнення орендарів від плати за оренду, не скасовує дію відповідного Закону як акту вищої юридичної сили.

Враховуючи викладене, суд задовольнив позовні вимоги частково без урахування орендної плати за березень 2020 року в сумі 19188,28 грн. (розрахована як річна орендна плата за 2020 рік 230259,34 грн. /12 місяців = 19188,28 грн. на місяць), у стягненні якої суд відмовив.

Усі оплати, які здійснені відповідачем у спірному періоді, позивачем враховані (на загальну суму 1238468,64 грн.).

Враховуючи викладене, суд задовольнив позовні вимоги частково в сумі 383486,48 грн.

Відповідно до пп. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позовна заява надійшла в системі Електронний суд.

Згідно з ч. 3 ст. 4 Закону України Про судовий збір при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Таким чином, за розгляд позовної заяви належить до сплати судовий збір у розмірі: 402674,76 грн. х 1,5% ціни позову х 0,8 = 4832,10 грн.

За розгляд позовної заяви Виконавчим комітетом Запорізької міської ради сплачено судовий збір у сумі 4832,18 грн. платіжною інструкцію № 344 від 22.03.2024. Переплата складає 0,08 грн.

Пропорційно задоволених позовних вимог відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України на відповідача покладається судовий збір у сумі 4601,84 грн.

22.12.2023 Запорізькою міською радою прийнято рішення №75 «Про бюджет Запорізької міської територіальної громади на 2024 рік». Згідно з додатком 3 до рішення № 75 головним розпорядником бюджетних коштів визначено Виконавчий комітет Запорізької міської ради.

Запорізька міська рада не є розпорядником бюджетних коштів та не має рахунків у фінансових установах. Головним розпорядником коштів, який здійснює видатки є Виконавчий комітет Запорізької міської ради.

Таким чином, Виконавчий комітет Запорізької міської ради є головним розпорядником бюджетних коштів в м. Запоріжжі, який здійснює заходи, що реалізуються за рахунок коштів бюджету, в тому числі щодо сплати судового збору за подачу позовних заяв та інших заяв до суду для захисту прав та інтересів територіальної громади в особі Запорізької міської ради.

Враховуючи викладене, оскільки платником судового збору за розгляд даного позову є Виконавчий комітет Запорізької міської ради, відповідно до ч. 1 ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору за розгляд позовної заяви в сумі 4601,84 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь Виконавчого комітету Запорізької міської ради.

Витрати на оплату судового збору в сумі 230,26 грн. (4832,10 грн. - 4601,84 грн.) покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємця Паламара Миколи Петровича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Запорізької міської ради (69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 206, ідентифікаційний код 04053915) дохід, отриманий від безпідставно набутого майна за період з 11.03.2017 по 31.12.2023 в розмірі 383486,48 грн. (триста вісімдесят три тисячі чотириста вісімдесят шість грн. 48 коп.) отримувач: ГУК у Зап.обл/ТГ м.Запорiжжя/24060300, код отримувача (ЄДРПОУ): 37941997, банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.), номер рахунку (IBAN): UA0008479, код класифікації доходів бюджету: 24060300, найменування коду класифікації доходів бюджету: інші надходження.

Стягнути з Приватного підприємця Паламара Миколи Петровича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Запорізької міської ради (69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 206, ідентифікаційний код 04053915) витрати на сплату судового збору за подання позову в розмірі 4601,84 грн. (чотири тисячі шістсот одна грн. 84 коп.) на розрахунковий рахунок UA0034816, отримувач: Виконавчий комітет Запорізької міської ради, , банк: Державна казначейська служба України м. Київ).

Видати накази після набрання судовим рішенням законної сили.

В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення. Повне судове рішення складено та підписано 28.06.2024.

Суддя М.В. Мірошниченко