ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" липня 2024 р.м. ХарківСправа № 922/1462/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калантай М.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця", м.Київ, в особі Регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м.Одеса
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Тепловозремсервіс", м.Харків
про стягнення 4921,21грн.
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Українська залізниця", в особі Регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (надалі - позивач) звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Тепловозремсервіс", (надалі - відповідач) про стягнення 4921,21грн. з яких: 3888,00грн. штраф за непоставку товару, 1033,21грн. пені за несвоєчасну поставку.

На підтвердження позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань щодо строків поставки товару за договором закупівлі №ОД/НХ-23-533НЮ від 01.08.2023.

Ухвалою від 30.04.2024 дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідно до частини 1 статті 252 ГПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Зокрема, частиною 5 статті 252 ГПК України встановлено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

У даному випадку клопотань про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи до суду не надходило.

Згідно з частиною 8 статті 252 ГПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Частиною 1 статті 251 ГПК України визначено, що відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Дана ухвала згідно з ч.ч.5, 7 ст.6 ГПК України була направлена судом відповідачу в електронній формі до його Електронного кабінету із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи. Відповідно до п.2 ч.6 ст.242 ГПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. У даному випадку судом отримано таке повідомлення 02.05.2024, а тому ухвала про відкриття провадження є врученою відповідачу саме у вказану дату.

Отже, відповідач мав право подати відзив не пізніше 17.05.2024, однак він своє право не реалізував.

В той же час, 27.06.2024 від відповідача надійшло клопотання про зменшення суми штрафних санкцій на 50%, яке мотивовано наявністю у суду повноважень щодо здійснення такого зменшення.

28 червня 2024 року від позивача надійшло заперечення на вищевказане клопотання відповідача, у якому він просив залишити це клопотання без розгляду, оскільки воно подано після спливу строку на подання відзиву.

Суд зауважує, що чинним законодавством не передбачено конкретного строку на заявлення заяви/клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій, а тому відповідач вправі заявити його до моменту ухвалення рішення у справі. Отже підстави для залишення клопотання відповідача без розгляду відсутні.

Згідно з частиною 2 статті 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі (частина 1 статті 248 ГПК України).

Відповідно до частини 4 статті 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно і повно дослідивши надані до матеріалів справи докази, суд встановив наступне.

01 серпня 2023 року за результатами процедури закупівлі №UA-2023-06-30-003813-a, Запасні частини до тепловозів 2ТЕ10 (адаптери) Код ДК 021:2015 - 34630000-2 Частини залізничних або трамвайних локомотивів чи рейкового рухомого складу; обладнання для контролю залізничного руху, між АТ "Укрзалізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця" АТ "Укрзалізниця", як покупцем, та ТОВ "Торговий дім "Тепловозремсервіс", як постачальником, укладено Договір закупівлі №ОД/НХ-23-533НЮ (надалі - Договір).

Відповідно до п.1.1 Договору (в редакції Додаткової угоди №1 від 25.12.2023) постачальник зобов`язується поставити та передати у власність покупцю товар, відповідно до Специфікацій №1, №2 (Додатки №1, №2), що є невід`ємними частинами цього договору, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити цей товар на умовах цього договору.

Пунктом 4.2 Договору передбачено, що поставка товару проводиться партіями протягом строку дії договору тільки на підставі наданої письмової рознарядки покупця, яка вважається дозволом на поставку та є підтвердженням готовності покупця до приймання товару. Строк поставки товару - протягом 10 (десяти) робочих днів з моменту надання письмової рознарядки покупцем. Право власності на товар переходить до покупця з дати поставки товару.

14 лютого 2024 року покупець направив письмову рознарядку №НХ08/1370 на електронну адресу постачальника на поставку товару "Адаптер індикаторного крану" у кількості 50 шт., на суму 43200,00грн.

Строк виконання письмової рознарядки №НХ08/1370 від 14.02.2024 постачальником складав до 28.02.2024 включно (10 робочих днів з моменту надання письмової рознарядки, абз. 2 п. 4.2 Договору).

21 березня 2024 року відповідачем було поставлено товар, "Адаптер індикаторного крану" у кількості 20шт. на суму 17280,00грн., що підтверджується видатковою накладною №РН-0000014.

Отже, письмова рознарядка №НХ08/1370 від 14.02.2024 виконана постачальником частково, товар у кількості 30 шт., "Адаптер індикаторного крану", на суму 25920,00 грн., не поставлено.

Як зазначає позивач у позові і це не було спростовано відповідачем, станом на момент подання даного позову вищевказаний товар не поставлено.

Відповідно до п.9.3.1 Договору при порушенні строків постачання постачальник оплачує покупцю штраф у розмірі 15 (п`ятнадцять) % від вартості непоставлелого в строк товару на умовах, передбачених п. 4.2 цього Договору, а за прострочення понад 15 (п`ятнадцять) календарних днів додатково стягується пеня у розмірі 0,1 (нуль цілих, одна десята) % від вартості непоставленого в строк товару за кожен день прострочення. При цьому постачальник не звільняється від виконання своїх зобов`язань допоставити товар, якщо про інше його не попередив письмово покупець.

Враховуючи невиконання відповідачем своїх договірних зобов`язань, позивач звернувся до Господарського суду Харківської області з даним позовом, у якому просить стягнути з відповідача на свою користь 3888,00грн. штрафу та 1033,21грн. пені за несвоєчасну поставку товару.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до частин 1, 2 статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За умовами статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом встановлено, що позивач направив письмову рознарядку №НХ08/1370 на електронну адресу відповідача щодо здійснення поставки товару на суму 43200,00грн. Відповідно до п.4.2 Договору відповідач повинен був поставити товар не пізніше 28.02.2024 (включно). Втім, відповідач свій обов`язок виконав лише частково та з порушенням обумовленого Договором строку, поставивши товар на суму 17280,00грн., що підтверджується видатковою накладною №РН-0000014. Інша частина товару на суму 25920,00грн. поставлена не була.

Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно статей 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідачем не надано суду та в матеріалах справи відсутні докази здійснення повної та своєчасної поставки товару за письмовою рознарядкою позивача №НХ08/1370 від 14.02.2024.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно зі статтею 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Таким чином, виходячи з приписів п. 9.3.1 Договору, позивач правомірно нарахував відповідачу 3888,00грн. штрафу за не поставку товару на суму 25920,00грн. (25920,00грн. * 15%)

Також, оскільки прострочення тривало понад 15 календарних днів позивач обґрунтовано здійснив нарахування пені.

Суд зауважує, що за умовами п.9.3.1 Договору пеня мала складати 0,1% від вартості непоставленого в строк товару за кожен день прострочення. Отже, за розрахунком суду, виходячи з вказаного позивачем у позові періоду прострочення (05.03.2024-24.04.2024) розмір пені мав складати суму 1296грн. (25920,00грн. х 0,1% х 50 днів).

Втім, позивач заявив до стягнення пеню у меншому розмірі, а саме: 1033,21грн.

Враховуючи принцип диспозитивності, відповідно до якого суд розглядає справи в межах заявлених позивачем вимог (ст.14 ГПК України), суд вважає за можливе задовольнити вимоги про стягнення пені саме в тому розмірі, який був заявлений позивачем в позові.

У зв`язку з цим, суд вважає позовні вимоги про стягнення 3888,00грн. штрафу та 1033,21грн. пені законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 2 ГПК України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є змагальність сторін.

Частиною 3 статті 13 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Суд наголошує, що відповідно до частини 4 статті 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Таким чином, оскільки відповідач не надав суду жодних доказів, які б спростовували наведені у позові обставини, судом здійснено розгляд справи з урахуванням наявних у ній матеріалів, які підтверджують правомірність вимог позивача.

При цьому, суд відхиляє клопотання відповідача про зменшення штрафних санкцій з огляду на таке.

Відповідно до частини 3 статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Таким чином, при вирішенні судом питання про зменшення пені слід враховувати не самий лише розмір збитків, які були спричинені правопорушенням, але й "інші обставин, які мають істотне значення".

Зокрема, статтею 233 ГК України визначено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Отже, суду в обов`язковому порядку слід враховувати, зокрема, ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Втім, відповідачем не надано будь-яких доказів на підтвердження існування вищевказаних обставин.

Зокрема, відповідачем не доведено факту знаходження підприємства у тяжкому фінансовому стані або виникнення інших суттєвих негативних наслідків для інтересів відповідача у зв`язку із сплатою штрафних санкцій в установленому Договором розмірі.

У зв`язку з цим, суд не вбачає підстав для зменшення розміру заявлених до стягнення сум штрафних санкцій.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись статтями 129, 237, 238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Тепловозремсервіс" (61010, м.Харків, вул.Основ`янська, буд.55, код 45114146) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, м.Київ, вул.Єжи Ґедройця, буд.5, код 40075815) в особі Регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (65012, м.Одеса, вул.Пантелеймонівська, буд.19, код 40081200) 3888,00грн. штрафу, 1033,21грн. пені, 3028,00грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено "01" липня 2024 р.

Суддя М.В. Калантай