номер провадження справи 9/82/24
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.2024 Справа № 908/1228/24

м.Запоріжжя Запорізької області

За позовом: Запорізької міської ради, (69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 206)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «СТЕЛА», (69083, місто Запоріжжя, вул. Східна, буд. 9)

про стягнення суми 411 073,25 грн.

Суддя Боєва О.С.

Без виклику сторін

СУТЬ СПОРУ:

До Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Запорізької міської ради про стягнення з відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «СТЕЛА» суми 423 445,52 грн заборгованості.

Підставою для звернення з позовом зазначено неналежне виконання відповідачем зобов`язань зі своєчасного та повного внесення орендних платежів за період з 01.01.2022 по 29.02.2024 в рамках договору оренди землі №00113 від 11.05.2016. Позов обґрунтовано ст.ст. 11, 525, 526, 530 ЦК України, Законом України «Про оренду землі», Земельним кодексом України, Податковим кодексом України, ст.ст. 173, 193, 283 ГК України та умовами договору оренди землі.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу від 23.04.2024 здійснено автоматизований розподіл судової справи між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/1228/24 та визначено до розгляду судді Боєвій О.С.

Ухвалою суду від 25.04.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 908/1228/24 та присвоєний справі номер провадження 9/82/24. Постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

20.05.2024 на адресу суду від ТОВ «СТЕЛА» надійшов відзив (документ сформований в системі «Електронний суд» 17.05.2024), аналогічний відзив отримано судом 21.05.2024 (документ направлено засобами поштового зв`язку), відповідно до якого відповідач заперечив проти заявлених позовних вимог. Заперечення мотивовані наступним. 17 березня 2022 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» № 2120-IX. Цим Законом було внесено певні зміни щодо питань оподаткування землі, зокрема до пп. 69.14 п. 69 підроздіу 10 роздіу ХХ ПКУ. Так, встановлено, що на період з 1 березня 2022 року по 31 грудня року, наступного за роком, у якому припинено або скасовано воєнний стан, не нараховується та не сплачується плата за землю (земельний податок; орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за: земельні ділянки, що розташовані на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії; земельні ділянки, що розташовані на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації;· земельні ділянки, визначені обласними військовими адміністраціями як засмічені вибухонебезпечними предметами та/або на яких наявні фортифікаційні споруди. Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації, визначається Кабінетом Міністрів України. Згідно пункту 2 та 3 розділу І Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 09.02.2023 №41 «Про затвердження Змін до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» визначено: 3. Території активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси Запорізький район - UA0070350 - Вся територія Запорізького району з 12.03.2022 по 31.12.2022. Таким чином територія Запорізької міської територіаної громади віднесена до Запорізького району та положення Закону №2120 розповсюджується на землі цієї Громади, тому відповідач мав повне право, передбачене Законом, у період з 1 березня 2022 року по 31 грудня 2022 рокуне сплачувати орендну плату (земельний податок) за орендовану у Запорізької міської ради ділянки. Відносини, пов`язані з орендою землі, крім земельного законодавства регулюються ще й Цивільним кодексом України статтею 617 якого передбачено можливість звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо сторона договору доведе, що таке порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили (форс-мажору). Частиною 2 статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» визначено, що форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору, зокрема, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна тощо. 05.12.2022 року територія підприємства ТОВ «СТЕЛА» отримала пошкодження внаслідок ракетного удару військовослужбовцями країни-агресора. Відповідачем було подано коригування Податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2022 та 2023 рік. З урахуванням того, платежі з податку за землю (орендна плата) були зараховані за період березень-липень 2022 року за січень травень 2023 року, то відповідач вважає, що заборгованості з плати за землю (земельний податок/орендна плата) у нього відсутні. За період з 01.01.2022 по 29.02.2024 відповідач повинен був сплатити плату за землю (земельний податок/орендна плата) у сумі 1 162 914,95 грн, фактично було сплачено 751 841,67 грн, таким чином різниця складає 411073,28 грн, а не як зазначено позивачем 423445,52 грн. При цьому, 412708,00 є сумою плати за землю за період з 01.03.2022 по 31.12.2022, від сплати якої відповідач був звільнений на підставі наведених вище норм права. Факт відсутності заборгованості підтверджується Довідкою про відсутність заборгованості з платежів від 13.05.2024 №790/АП/08-01-13-04-02-Е виданої ГУ ДПС у Запорізькій області. Просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

27.05.2024 на адресу суду від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог у зв`язку з частковою сплатою відповідачем орендних платежів за період з 01.01.2022 по 29.02.2024 (документ сформований в системі «Електронний суд» 24.05.2024), у якій просив прийняти заяву про зменшення розміру позовних вимог та вважати їх наступними: - стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СТЕЛА» на користь Запорізької міської ради заборгованість за договором оренди землі № 00113 від 11.05.2016 за період з 01.01.2022 по 29.02.2024 в розмірі 411 073, 25 грн; - стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СТЕЛА» на користь Запорізької міської ради витрати зі сплати судового збору в розмірі 4932,88 грн; - повернути з Державного бюджету України на користь Виконавчого комітету Запорізької міської ради надмірно сплачений судовий збір в розмірі 148,46 грн.

Заява позивача про зменшення розміру позовних вимог подана у строк, встановлений частиною 3 статті 252 ГПК України, є правом позивача та не суперечить приписам ст. 46 ГПК України, а тому прийнята судом до розгляду.

Таким чином предметом розгляду є позовні вимоги, викладені у заяві про зменшення розміру позовних вимог, а саме - про стягнення з ТОВ «СТЕЛА» на користь Запорізької міської ради суми 411 073,25 грн заборгованості за договором оренди землі за період з 01.01.2022 по 29.02.2024.

03.06.2024 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву із викладенням своїх заперечень з урахуванням зменшення позивачем розміру позовних вимог (документ сформований в системі «Електронний суд» 01.06.2024).

05.06.2024 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив (документ сформований в системі «Електронний суд» 04.06.2024), в якій зазначено, що позивачем, як орендодавцем жодних пільг стосовно змін розміру орендної плати, звільнення від сплати оренди за договором тощо відповідачу не надавалось. Предметом спору по даній справі виступає заборгованість відповідача у зв`язку з неповною сплатою орендної плати за користування земельною ділянкою за договором оренди землі №00113 від 11.05.2016. Наказом від 22.12.2022 за №309 Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України, затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, додатком (Переліком) до якого, актуалізованим станом на 10.03.2023, у п. 1.3 «Запорізька область» зазначено, що вся територія Запорізького району, де Запорізька міська територіальна громада і, відповідно, м.Запоріжжя є його невід`ємною частиною, віднесені до територій можливий бойових дій. Орендована відповідачем земельна ділянка розташована безпосередньо у місті Запоріжжі, в межах Запорізької територіальної громади, на території якої не велися та не ведуться активні бойові дії, вона не є тимчасово окупованою. За таких обставин у відповідача відсутні правові підстави для звільнення від оплати орендної плати за землю за 2022 рік та не сплати орендної плати за укладеним договором за вказаний період.

10.06.2024 до суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив із викладенням доводів щодо відсутності підстав для внесення орендних платежів за вказаний у позові період.

Розглянувши матеріали справи, суд

УСТАНОВИВ:

Запорізька міська рада (орендодавець, позивач у справі) та Товариство з обмеженою відповідальністю «СТЕЛА» (орендар, відповідач у справі) 11.05.2016 уклали договір оренди землі №00113 (далі Договір).

Відповідно до п. 1 Договору, орендодавець, відповідно до рішення третої сесії сьомого скликання Запорізької міської ради від 26.02.2016 №56/66 надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для розташування виробничого цеху, яка знаходиться: м. Запоріжжя, вул. Східна, 9.

Земельна ділянка належить Запорізькій міській раді на праві комунальної власності (п. 2 Договору).

Пунктом 3 Договору встановлено, що в оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,9149 га, кадастровий номер земельної ділянки: :03:020:0064.

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 14 158 077,50 грн, в цінах 2016 року (п. 6 Договору).

Пунктом 11 Договору встановлено, що Договір укладено до 26 лютого 2035 року.

Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та розмірі 424742,33 грн, що складає 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки за календарний рік в цінах 2016 року (п. 12 Договору).

Відповідно до п. 14 Договору, орендна плата вноситься щомісячно рівними частинами протягом 30 календарних днів наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця на розрахунковий рахунок Управління Державної казначейської служби у Комунарському районі м. Запоріжжя.

28.11.2018 Запорізька міська рада прийняла рішення №26 «Про встановлення розміру орендної плати за землю» (повний текст рішення знаходиться у відкритому доступі на офіційному сайті Запорізької міської ради за посиланням: https://zp.gov.ua/uk/documents/item/33564). Зазначеним рішенням Запорізькою міською радою було встановлено розміри орендної плати за використання земельних ділянок, які перебувають у державній або комунальній власності (у відсотках від їх нормативної грошової оцінки).

Відповідно до додатку до вказаного рішення, річний розмір орендної плати за інші земельні ділянки становить 3 відсотки від їх нормативної грошової оцінки.

Згідно листа Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру №6-28-0.222-600/2-24 від 12.01.2024, на виконання статті 289 Податкового кодексу України, повідомлено про значення коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки земель і земельних ділянок, який: за 2017 рік складав 1,0; за 2018 рік 1,0; за 2019 рік 1,0; за 2020 рік 1,0; за 2021 рік 1,1; за 2022 рік -1,15.

З урахуванням узгодженого в договорі оренди землі № 00113 від 11.05.2016 розміру орендної плати 424742,33 грн, що складає 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки за календарний рік в цінах 2016 року, та приймаючи до уваги інформацію Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру про зміну коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки земель і земельних ділянок, яка викладена у листі №6-28-0.222-600/2-24 від 12.01.2024, розмір орендної плати, яку орендар (ТОВ «СТЕЛА») повинен був вносити у 2022 році складає 495249,55 грн, у 2023 році 569536,98 грн, за період з 01.01.2024 по 29.02.2024 98128,42 грн.

У листі від 05.04.2024 №06.1-14/584 Запорізька міська рада надала інформацію щодо перерахування коштів до бюджету Запорізької міської територіальної громади за кодом класифікації доходів бюджету 18010600 «Орендна плата з юридичних осіб», зокрема, про сплату ТОВ «СТЕЛА» () у 2021 450226,86 грн, у 2022 році 326405,25 грн, у 2023 році 315720,85 грн, в січні-лютому 2024 97343,33 грн.

Як зазначив позивач у позові (з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог), сума заборгованості з орендної плати за період з 01.01.2022 по 31.12.2022 з урахуванням оплати 288895,60 грн складає 206353,95 грн; за період з 01.01.2023 по 31.12.2023 з урахуванням оплати 363182,20 грн сума заборгованості складає 206354,78 грн; за період з 01.01.2024 по 29.02.2024 з урахуванням оплати 99763,90 грн сума заборгованості складає 1635,48 грн. Загальна сума заборгованості з орендної плати за період з 01.01.2022 по 29.02.2024 становить 411 073,25 грн.

Неналежне виконання відповідачем зобов`язань щодо повної сплати орендних платежів, з урахуванням коефіцієнту індексації нормативної грошової оцінки землі за період з 01.01.2022 по 29.02.2024, стало підставою для звернення позивача з позовом до суду, за яким відкрито провадження у даній справі № 908/1228/24.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 14 Конституції України визначено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

За змістом статті 13 Конституції України земля є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією.

Статтею 80 Земельного кодексу України передбачено, що суб`єктами права власності на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.

Відповідно до статей 122, 123, 124 Земельного кодексу України, міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

За приписами статті 93 Земельного кодексу України та статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (стаття 13 Закону України «Про оренду землі»).

Як вбачається з матеріалів справи, 11.05.2016 між Запорізькою міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «СТЕЛА» укладено договір оренди землі для розташування майстерень з ремонту транспортних засобів, яка знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Східна, 9, загальною площею 0,9149 га, кадастровий номер земельної ділянки: :03:020:0064, нормативно грошова оцінка земельної ділянки становить 14 158 077,50 грн в цінах 2016 року.

В силу приписів ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості з орендної плати, розмір якої обраховано за ставкою 3% від проіндексованої нормативної грошової оцінки землі.

Згідно зі ст. 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Відповідно до підпункту 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України плата за землю - це обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Статтею 21 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Виходячи із системного аналізу норм земельного та податкового законодавства України, орендна плата за земельну ділянку, яка перебуває в державній або в комунальній власності, має подвійну правову природу, оскільки, з одного боку, є передбаченим договором оренди землі платежем, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (частина перша статті 21 Закону України «Про оренду землі», підпункт 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України), з другого боку, є однією з форм плати за землю як обов`язкового платежу в складі податку на майно нарівні із земельним податком (підпункт 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

Разом з тим, підставою для нарахування орендної плати за землю є саме договір оренди земельної ділянки (частина друга статті 21 Закону України «Про оренду землі», пункт 288.1 статті 288 Податкового кодексу України).

За змістом частини другої статті 21 Закону України «Про оренду землі» Податковим кодексом України регулюються виключно строки внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, тоді як всі інші питання, зокрема, розмір, умови нарахування та внесення орендної плати за землю, порядок та підстави зміни такого розміру, встановлюються за згодою сторін у договорі оренди, про що також зазначено в пункті 288.4 статті 288 цього Кодексу (такий правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 27.03.2018 у справі № 925/258/17, від 31.10.2021 у справі 910/14176/20).

Пунктом 288.5 ст. 288 ПК України встановлено, що розмір орендної плати встановлюється в договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою за розмір земельного податку, встановленого для відповідної категорії земельних ділянок на відповідній території та не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.

Згідно із частиною п`ятою статті 5 Закону України «Про оцінку земель» та статті 289 Податкового кодексу України, для визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності використовується нормативна грошова оцінка.

Аналіз наведених положень Податкового кодексу України, Закону України «Про оцінку земель» та Закону України «Про оренду землі» дає підстави для висновку, що зазначені законодавчі акти не встановлюють конкретного розміру орендної плати за земельну ділянку, який має бути зазначено в договорі оренди. Податковий кодекс України передбачає порядок визначення орендної плати за землю, а тому саме у договорі оренди визначаються розмір та умови сплати орендної плати.

Подібний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 01.10.2018 у справі №916/3233/16, від 07.10.2019 у справі №922/3321/18, від 16.03.2020 у справі №922/1658/19, від 31.10.2021 у справі 910/14176/20.

Як слідує зі ст. 11 Цивільного кодексу України, договір є підставою для виникнення зобов`язань, які згідно зі статтями 525, 526, 530 Цивільного кодексу України повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом. Відповідно до статті 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Сторонами у п. 12 Договору оренди землі визначено розмір орендної плати в рік, який вноситься орендарем у грошовій формі у гривнях та становить 424 742,33 грн, що складає 3% відсотки від нормативної грошової оцінки земельної ділянки за календарний рік в цінах 2016 року.

Відповідно до п. 13 Договору, обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, за затвердженими Кабінетом Міністрів України формами, що заповнюються під час укладання або зміни умов договору оренди чи продовження його дії.

Обґрунтовуючи підстави для звернення з позовом до суду позивач зазначив, що відповідач у період з січня 2022 по лютий 2024 включно сплачував орендну плату в розмірі, який не відповідав встановленій у договорі оренди ставці 3% від розміру нормативної грошової оцінки з урахуванням коефіцієнту індексації, як то було узгоджено сторонами в п. 12, п. 13 Договору та передбачено ст. ст. 288-289 ПК України.

Відповідно до положень пункту 289.2 статті 289 ПК України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення за станом на 1 січня поточного року.

Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель.

У п. 13 Договору сторони визначили, що обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням коефіцієнтів індексації.

Підпунктом 15.3 п. 15 Договору передбачено, що розмір орендної плати переглядається у разі підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції; зміни коефіцієнтів індексації визначених законодавством.

Відповідно до ч. 3 ст. 21 Закону України «Про оренду землі» обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

За умовами п. 34.6 Договору орендар зобов`язаний самостійно щорічно індексувати розмір орендної плати відповідно до індексації нормативної грошової оцінки земель згідно з чинним законодавством.

Таким чином відповідач повинен щорічно сплачувати орендну плату з урахуванням індексу інфляції за попередній рік з наростаючим підсумком, оскільки інфляція є складовою орендної плати.

Як зазначалось вище, під час розрахунку розміру орендної плати, яка підлягала сплаті відповідачем у період з 01.01.2022 по 29.02.2024, позивачем було застосовано проіндексовану нормативну грошову оцінку земельних ділянок. При цьому, позивач керувався інформацією Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру про індексацію нормативної грошової оцінки земель за 2022 рік, яка міститься у листі № 6-28-0.222-600/2-24 від 12.01.2024 (а.с. 26).

Так, Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру на виконання статті 289 Податкового кодексу України листом від 12.01.2024 № 6-28-0.222-275/2-24 повідомила про значення коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки земель і земельних ділянок за 1996-2022 роки. Значення коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель і земельних ділянок за попередній рік застосовується для розрахунку податкового зобов`язання на наступний рік. Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель і земельних ділянок складає за 2019 рік 1,0; 2020 рік 1,0; 2021 рік 1,1; 2022 рік 1,15.

Таким чином, розмір річної орендної плати за 2022 рік становить: 15007562,15 грн. (нормативна грошова оцінка земельної ділянки в цінах 2021 року) х 1,1 (коефіцієнт індексації за 2021 рік) = 16508318,37 грн (нормативна грошова оцінка земельної ділянки на 2022 рік) х 3% = 495 249,55 грн.

З урахуванням оплаченої відповідачем орендної плати за 2022 рік у сумі 288895,60грн залишок несплаченої орендної плати за 2022 рік складає 206353,95 грн.

Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель і земельних ділянок за 2022 рік становить 1,15, тому розмір річної орендної плати за 2023 рік відповідно до умов договору становить: 16508318,37 грн. (нормативна грошова оцінка земельної ділянки в цінах 2022 року) х 1,15 (коефіцієнт індексації за 2022 рік) = 18984566,13 грн (нормативна грошова оцінка земельної ділянки на 2023 рік) х 3% = 569536,98 грн.

З урахуванням оплаченої відповідачем орендної плати за 2023 рік у сумі 363182,20 грн. залишок несплаченої орендної плати за 2023 рік складає 206354,78 грн.

Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель і земельних ділянок за 2023 рік становить 1,051, тому розмір річної орендної плати за 2024 рік відповідно до умов договору становить: 18984566,13 грн. (нормативна грошова оцінка земельної ділянки в цінах 2023 року) х 1,051 (коефіцієнт індексації за 2023 рік) = 19952779,00 грн (нормативна грошова оцінка земельної ділянки на 2024 рік) х 3% = 598583,37 грн.

Оскільки позивач розраховує розмір заборгованості з орендної плати за 2024 рік саме за період з 01.01.2024 по 29.02.2024 (2 місяці), то до стягнення підлягає сума орендної плати в розмірі: 598583,37грн/366*60 днів = 98128,42 грн.

Відповідно до наданих відповідачем платіжних інструкцій орендар сплатив в 2024 році орендну плату в розмірі 99763,90грн.

Таким чином сума переплати відповідача з орендних платежів за період з 01.01.2024 по 29.02.2024 складає 1635,48 грн.

Звідси загальна сума заборгованості за період з 01.01.2022 по 29.02.2024 становить: 206353,95 грн (за 2022 рік) + 206354,78 грн (за 2023 рік) 1635,48 грн (переплата у 2024 році) = 411 073,25 грн.

У відзивах на позовну заяву та заяву про зменшення розміру позовних вимог відповідач посилається на законодавчо встановлені підстави звільнення його від сплати за оренду землі, оскільки, як зазначив відповідач, Запорізька міська територіальна громада відносилася до переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій. Вказує, що орендна плата сплачується відповідачем виключно в добровільному порядку та за власною ініціативою.

Зазначені доводи відповідача суд відхиляє з огляду на наступне.

Так, первинно у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Верховна Рада ухвалила Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15.03.2022 № 2120-IX, яким доповнила підрозділ 10 Перехідних положень Податкового кодексу України пунктом 69.14 наступного змісту: «Тимчасово, на період з 01 березня 2022 року по 31 грудня року, наступного за роком, у якому припинено або скасовано воєнний, надзвичайний стан, не нараховується та не сплачується плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки (земельні частки (паї), що розташовані на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, або на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями російської федерації, та перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних або юридичних осіб, а також за земельні ділянки (земельні частки (паї), визначені обласними військовими адміністраціями як засмічені вибухонебезпечними предметами та/або на яких наявні фортифікаційні споруди. Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих збройними формуваннями російської федерації, визначається Кабінетом Міністрів України».

При цьому, первинно затверджений Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України Наказом від 25.04.2022 № 75 Перелік територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 25.04.2022 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25.04.2022 за № 453/37789) не містив жодних територіальних громад Запорізького району серед територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 25.04.2022.

Запорізька міська територіальна громада Запорізького району з`явилася у вказаному Переліку в редакції Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 31.05.2022 № 104 станом на 27.05.2022.

Проте за даними загальнодоступних джерел (https://fakty.com.ua/ua/ukraine/20220527-karta-bojovyh-dij-na-25-05-2022-sytuacziya-na-fronti/) станом на 25.05.2022 територія м. Запоріжжя також не перебувала в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні).

Вказана ситуація не змінювалася і в подальшому, а тому в редакції Закону № 3050-IX від 11.04.2023 пункт 69.14 викладено наступним чином: «За період з 01.01.2022 до 31.12.2022 не нараховується та не сплачується плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки (земельні частки (паї), що розташовані на територіях активних бойових дій або на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України, та перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних осіб, та за період з 01.03.2022 до 31.12.2022 - в частині земельних ділянок, що перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців…».

Отже законодавець визначив умови оподаткування, уточнивши, що від плати за землю (орендної плати) звільняються земельні ділянки виключно в зоні активних бойових дій чи на окупованих територіях, змінивши початок цього періоду та обмежив його дію до 31.12.2022.

Сам по собі обов`язок орендаря сплачувати орендну плату за земельну ділянку у 2022 році існував на підставі вимог законодавства та договору оренди. Виключно через початок військової агресії законодавцем прийнято очевидне рішення, що на територіях, де ведуться бойові дії та які знаходяться під окупацією, орендна плата за земельні ділянки не буде сплачуватися орендарями.

Уточнення формулювання відносно прямої вказівки в Законі, що вказане стосується земельних ділянок, які розташовані на територіях активних бойових дій, викликане тим, що до відповідних Переліків, визначених Міністерством реінтеграції, увійшли територіальні громади, які розташовані на територіях прилеглих до тих, де велися активні бойові дії, але яких бойові дії безпосередньо не торкнулися. У відповідних Переліках з`явилося поняття «Територій можливих бойових дій», до яких згодом потрапила і територіальна громада Запорізького району, включаючи м. Запоріжжя.

Наказом від 22.12.2022 за № 309 Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України, затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, додатком (Переліком) до якого, актуалізованим станом на 27.02.2023, у п. 2.3 Запорізька область зазначено, що вся територія Запорізького району, де Запорізька територіальна громада і, відповідно, м. Запоріжжя є його невід`ємною частиною, віднесені до територій можливих бойових дій.

Земельна ділянка, якою на підставі договору оренди землі №00113 від 11.05.2016 користується відповідач, розташована безпосередньо у місті Запоріжжі, в межах Запорізької територіальної громади, а не Запорізького району.

Загальновідомим є той факт, що на території міста Запоріжжя ніколи, починаючи з 24.02.2022, не велися і не ведуться активні бойові дії, вона не є тимчасово окупованою Російською Федерацією. Ракетні обстріли м. Запоріжжя не відносяться до активних бойових дій.

На момент набрання чинності 06.05.2023 Закону № 3050, Наказ № 309 діяв у останній редакції, за якою територія Запорізького району Запорізької області, до складу якої входить територія Запорізької міської територіальної громади, віднесена до територій можливих бойових дій (частина перша розділу І).

У рішенні у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) від 9 лютого 1999 року № 1-рп/1999, Конституційний Суд України дійшов висновку, що положення ч. 1 ст. 58 Конституції України про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, стосується фізичних осіб і не поширюється на юридичних осіб. Але це не означає, що цей конституційний принцип не може поширюватись на закони та інші нормативно-правові акти, які пом`якшують або скасовують відповідальність юридичних осіб. Проте надання зворотної дії в часі таким нормативно-правовим актам може бути передбачено шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті. Положення ч. 1 ст. 58 Конституції України про те, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, треба розуміти так, що воно стосується людини і громадянина (фізичної особи).

Закон №3050 не має прямої вказівки про зворотну дію Наказу №309 в часі. Для цілей справляння плати за землю у 2022 році Наказ №309 застосовується у частині наявності певної території у Переліку територій, затвердженого Наказом №309 у чинній редакції (зі змінами).

Статтею 288.4 Податкового кодексу України (в редакції від 11.04.2023 за № 3050-ІХ) визначено, що розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем (крім випадків консервації таких земельних ділянок або визнання земельних ділянок забрудненими (потенційно забрудненими) вибухонебезпечними предметами).

Відповідно до ст. 288.8 Податкового кодексу України (в редакції від 11.04.2023 за № 3050-ІХ) за земельні ділянки, визначені цим пунктом, у цілях розрахунку орендної плати розмір податкових зобов`язань з орендної плати визначається з урахуванням положень, визначених цим Кодексом.

Не нараховується орендна плата за договорами оренди земельних ділянок державної і комунальної власності, щодо яких відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, що здійснюють розпорядження земельними ділянками державної та комунальної власності відповідно до повноважень, визначених статтею 122 Земельного кодексу України, прийнято рішення про затвердження робочого проекту землеустрою щодо консервації земельної ділянки на строк, визначений цим робочим проектом.

Не нараховується орендна плата за договорами оренди земельних ділянок державної і комунальної власності, які забруднені вибухонебезпечними предметами, за період, який починається з першого числа місяця, на який припадає дата початку обстеження земельної ділянки операторами протимінної діяльності, та завершується останнім числом місяця, в якому такі земельні ділянки визнані придатними для використання.

У частині земельних ділянок, що розташовані на територіях, на яких ведуться (велися) активні бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, період, коли земельні ділянки визнаються забрудненими вибухонебезпечними предметами, визначається як період, що починається з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому завершено активні бойові дії або тимчасова окупація на відповідній території (у тому числі коли дата початку обстеження небезпечної території операторами протимінної діяльності настає після дати завершення бойових дій або тимчасової окупації на відповідній території), за умови подання платником плати за землю заяви до органу місцевого самоврядування, військової адміністрації та військово-цивільної адміністрації про потенційне забруднення земельної ділянки вибухонебезпечними предметами та прийняття таким органом місцевого самоврядування, військовою адміністрацією або військово-цивільною адміністрацією рішення про встановлення податкових пільг зі сплати місцевих податків і зборів щодо земельної ділянки, зазначеної в такій заяві, та завершується останнім числом місяця, в якому такі земельні ділянки визнані придатними для використання.

Не нараховується орендна плата за договорами оренди земельних ділянок державної і комунальної власності, які непридатні для використання у зв`язку з потенційною загрозою їх забруднення вибухонебезпечними предметами, протягом періоду, що починається з першого числа місяця, на який припадає дата прийняття рішення сільською, селищною, міською радою, військовою адміністрацією або військово-цивільною адміністрацією про надання податкових пільг зі сплати місцевих податків та/або зборів на підставі заяви платника податків, та завершується останнім числом місяця, на який припадає дата, що настає раніше, - або останній день строку, на який надано пільгу зі сплати місцевих податків та зборів відповідно до прийнятого рішення (у тому числі з урахуванням змін, внесених до такого рішення), або дата скасування відповідного рішення, або дата початку обстеження земельної ділянки операторами протимінної діяльності чи визнання земельної ділянки придатною для використання.

У разі подання платником орендної плати до контролюючого органу рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, що здійснює розпорядження земельними ділянками державної та комунальної власності відповідно до повноважень, визначених статтею 122 Земельного кодексу України, про затвердження робочого проекту землеустрою щодо консервації земельної ділянки, відомості про заходи щодо охорони земель і ґрунтів яких відсутні у базах даних інформаційних систем центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, або рішення сільської, селищної, міської ради, військової адміністрації або військово-цивільної адміністрації про надання податкових пільг зі сплати місцевих податків та зборів на підставі заяви такого платника податків про визнання земельної ділянки непридатною для використання у зв`язку із потенційною загрозою її забруднення вибухонебезпечними предметами, нарахування орендної плати до отримання контролюючим органом даних з Державного земельного кадастру або відповідної інформації від сільської, селищної, міської ради, військової адміністрації або військово-цивільної адміністрації щодо прийнятих рішень здійснюється на підставі відомостей, наданих платником податку.

У разі виявлення розбіжностей між даними контролюючих органів та даними, підтвердженими платником орендної плати на підставі оригіналів або належним чином засвідчених копій рішень відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, що здійснює розпорядження земельними ділянками державної та комунальної власності відповідно до повноважень, визначених статтею 122 Земельного кодексу України, про затвердження робочого проекту землеустрою щодо консервації земельної ділянки або рішень сільської, селищної, міської ради, військової адміністрації або військово-цивільної адміністрації про надання податкових пільг зі сплати місцевих податків та зборів на підставі заяви такого платника податків про визнання земельної ділянки непридатною для використання у зв`язку із потенційною загрозою її забруднення вибухонебезпечними предметами, контролюючий орган, до якого звернувся платник орендної плати, протягом десяти робочих днів здійснює перерахунок платежу і надсилає (вручає) йому нове податкове повідомлення-рішення разом із детальним розрахунком суми орендної плати. Попереднє податкове повідомлення-рішення вважається скасованим (відкликаним).

При цьому річна сума платежу за такі земельні ділянки визначається пропорційно кількості місяців, в яких земельна ділянка державної чи комунальної власності була визнана придатною для використання.

Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, визначається у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Згідно з підпунктом 69.14 пункту 14 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення Податкового кодексу України» (в редакції від 11.04.2023 за № 3050-ІХ) за період з 1 січня 2022 року до 31 грудня 2022 року не нараховується та не сплачується плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки (земельні частки (паї), що розташовані на територіях активних бойових дій або на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України, та перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних осіб, та за період з 1 березня 2022 року до 31 грудня 2022 року - в частині земельних ділянок, що перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Починаючи з 1 січня 2023 року, за земельні ділянки (земельні частки (паї), що розташовані на територіях активних бойових дій або на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України, які включені до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) не нараховується та не сплачується за період з першого числа місяця, в якому було визначено щодо відповідних територій дату початку активних бойових дій або тимчасової окупації, до останнього числа місяця, в якому було завершено активні бойові дії або тимчасова окупація на відповідній території.

Дати початку та завершення активних бойових дій або тимчасової окупації визначаються відповідно до даних Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією.

Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, визначається у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Платники плати за землю, які до дати набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо звільнення від сплати екологічного податку, плати за землю та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за знищене чи пошкоджене нерухоме майно» відповідно до пункту 286.2 статті 286 цього Кодексу задекларували за 2022 та/або 2023 роки податкові зобов`язання з плати за землю за земельні ділянки, що розташовані на територіях, визначених цим підпунктом, мають право відкоригувати нараховані податкові зобов`язання з плати за землю за період березень 2022 - грудень 2023 року шляхом подання в порядку, визначеному цим Кодексом, уточнюючих податкових декларацій.

Платники орендної плати, які до дати набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо звільнення від сплати екологічного податку, плати за землю та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за знищене чи пошкоджене нерухоме майно» відповідно до статті 288 цього Кодексу задекларували за 2022 та/або 2023 роки податкові зобов`язання з орендної плати за земельні ділянки, забруднені вибухонебезпечними предметами або непридатні для використання у зв`язку з потенційною загрозою їх забруднення вибухонебезпечними предметами, мають право відкоригувати нараховані податкові зобов`язання з орендної плати за період 2022-2023 років шляхом подання в порядку, визначеному цим Кодексом, уточнюючих податкових декларацій.

Для платників податку - фізичних осіб контролюючий орган самостійно обчислює податкове зобов`язання та надсилає (вручає) податкове повідомлення-рішення за 2022 рік у строк до 31 грудня 2023 року.

При цьому річна сума платежу за земельні ділянки (земельні частки (паї), визначені цим підпунктом, визначається пропорційно кількості місяців, коли такі земельні ділянки (земельні частки (паї) підлягали оподаткуванню платою за землю.

Складені, надіслані (вручені) у 2022 та 2023 роках податкові повідомлення-рішення про сплату плати за землю, за земельні ділянки, що не підлягають оподаткуванню у порядку, визначеному цим підпунктом, підлягають скасуванню (відкликанню), а грошові зобов`язання та податковий борг, визначені контролюючим органом по платі за землю, - анулюванню.

Складені, надіслані (вручені) до дати набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо звільнення від сплати екологічного податку, плати за землю та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за знищене чи пошкоджене нерухоме майно» податкові повідомлення-рішення про сплату плати за землю, за земельні ділянки, визначені підпунктом 283.1.9 пункту 283.1 та пунктом 283.2 статті 283 цього Кодексу, підлягають скасуванню (відкликанню), а грошові зобов`язання та податковий борг, визначені контролюючим органом по платі за землю, - анулюванню.

Складені, надіслані (вручені) до дати набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо звільнення від сплати екологічного податку, плати за землю та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за знищене чи пошкоджене нерухоме майно» податкові повідомлення-рішення про сплату плати за землю, за земельні ділянки, визначені пунктом 288.8 статті 288 цього Кодексу, підлягають скасуванню (відкликанню), а грошові зобов`язання та податковий борг, визначені контролюючим органом по платі за землю, - анулюванню.

Надмірно сплачені суми плати за землю, що виникли внаслідок скасування (відкликання) податкових повідомлень-рішень, підлягають зарахуванню виключно в рахунок майбутніх платежів з цього податку, крім випадків: якщо у такого платника наявний податковий борг з плати за землю - надміру сплачені суми зараховуються в рахунок погашення такого боргу; а якщо обов`язок внесення плати перейшов до іншого суб`єкта з підстав, передбачених статтею 120 Земельного кодексу України щодо зміни власника об`єкта нерухомого майна, - сума внесеної плати за зверненням попереднього користувача зараховується в рахунок майбутніх платежів з плати за землю нового користувача такої земельної ділянки, за умови відшкодування новим користувачем земельної ділянки, який придбав нерухоме майно, попередньому користувачу суми внесеної ним до бюджетів плати за висновком контролюючого органу про таку суму.

Отже Податковий кодекс надає право коригування податкових зобов`язань виключно тим суб`єктам господарювання, орендовані земельні ділянки яких перебувають в зоні активних бойових дій, або щодо яких затверджено робочий проект землеустрою щодо консервації земельної ділянки, або у зв`язку із потенційною загрозою її забруднення вибухонебезпечними предметами.

Земельна ділянка, якою користується відповідач на правах оренди, не відноситься до жодної із перелічених категорій земельних ділянок.

Зміни до договору оренди земельної ділянки щодо звільнення орендаря від сплати орендних платежів у 2022-2023 роках сторонами не вносилися, жодного рішення щодо звільнення від цих платежів будь-яких орендарів земельних ділянок на території м. Запоріжжя Запорізькою міською радою не приймалося.

Таким чином, у відповідача відсутні законні підстави для звільнення його від сплати за оренду землі у період з 12.03.2022 по 31.12.2022.

Наведеним вище спростовується заперечення відповідача, викладені у відзивах.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором оренди землі №00113 від 11.05.2016 за період з 01.01.2022 по 29.02.2024 у розмірі 411 073,25 грн є законними, обгрунтованими та підлягають задоволенню.

У заяві про зменшення розміру позовних вимог позивач просив повернути з Державного бюджету України на користь Виконавчого комітету Запорізької міської ради надмірно сплачений судовий збір в розмірі 148,46 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, при зверненні з позовом до суду позивачем через Виконавчий комітет Запорізької міської ради було сплачено судовий збір у розмірі 5081,34грн на підставі платіжної інструкції №498 від 19.04.2024.

Вказана сума судового збору зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України, що підтверджується відповідною випискою суду. Дата надходження виписки до суду 22.04.2024.

Правові засади справляння судового збору, розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору врегульовано Законом України «Про судовий збір».

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру встановлена в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» встановлено у 2024 році прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 1 січня 2024 року у розмірі 3028,00 грн.

Ціна позову, який був поданий позивачем до суду, складала 423 445,52 грн. У заяві про зменшення розміру позовних вимог, яка була прийнята судом до розгляду, позивач просив суд стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 411 073,25 грн. Отже розмір судового збору за подання позовної заяви, з урахуванням зменшення розміру позовних вимог та застосування у відповідності до положень ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» коефіцієнту пониження 0,8, становить 4932,88 грн.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Частиною 5 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

На підставі викладеного у зв`язку зі зменшенням розміру позовних вимог, суд дійшов до висновку про необхідність повернення позивачу з Державного бюджету України судового збору (надмірно сплаченого) в розмірі 148,46 грн. При цьому, суд зазначає про наступне.

За змістом ст. 11 Закону України «Про місцеве самоврядування» виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи.

Відповідно до ст. 51 Закону України «Про місцеве самоврядування» виконавчим органом сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради є виконавчий комітет ради, який утворюється відповідною радою на строк її повноважень.

У статті 61 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що органи місцевого самоврядування самостійно складають та схвалюють прогнози відповідних місцевих бюджетів, розробляють, затверджують і виконують відповідні місцеві бюджети згідно з Бюджетним кодексом України.

Самостійність місцевих бюджетів гарантується власними та закріпленими за ними на стабільній основі законом загальнодержавними доходами, а також правом самостійно визначати напрями використання коштів місцевих бюджетів відповідно до закону.

Згідно з ст. 64 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» видатки, які здійснюються органами місцевого самоврядування на потреби територіальних громад, їх розмір і цільове спрямування визначаються відповідними рішеннями про місцевий бюджет.

Видатки місцевого бюджету формуються відповідно до розмежування видатків між бюджетами, визначеного Бюджетним кодексом України, для виконання повноважень органів місцевого самоврядування.

22.12.2023 Запорізькою міською радою прийнято рішення № 75 «Про бюджет Запорізької міської територіальної громади на 2024 рік». Згідно з додатком 3 до рішення № 75 головним розпорядником бюджетних коштів визначено Виконавчий комітет Запорізької міської ради.

Запорізька міська рада не є розпорядником бюджетних коштів та не має рахунків в фінансових установах. Головним розпорядником коштів, який здійснює видатки є Виконавчий комітет Запорізької міської ради.

Таким чином, Виконавчий комітет Запорізької міської ради є головним розпорядником бюджетних коштів в м. Запоріжжі, який здійснює заходи, що реалізуються за рахунок коштів бюджету, в тому числі щодо сплати судового збору за подачу позовних заяв та інших заяв до суду для захисту прав та інтересів територіальної громади в особі Запорізької міської ради.

З огляду на викладене, а також приймаючи до уваги той факт, що відповідно до платіжної інструкції № 498 від 19.04.2024 платником судового збору за подачу даного позову виступав виконавчий комітет Запорізької міської ради, суд дійшов висновку, що сума надмірно сплаченого судового збору за подання позовної заяви підлягає поверненню саме на користь Виконавчого комітету Запорізької міської ради.

З урахуванням викладеного та у відповідності до положень ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору у розмірі 4932,88 грн покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СТЕЛА», (69083, м. Запоріжжя, вул. Східна, буд. 9) на користь Запорізької міської ради, (69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 206; на розрахунковий рахунок UA0008479, отримувач: Головне управління казначейства у Запорізькій області, , код 18010600) суму 411 073 (чотириста одинадцять тисяч сімдесят три) грн 25 коп. заборгованості за договором оренди землі №00133 від 11.05.2016, за період з 01.01.2022 по 29.02.2024.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СТЕЛА», (69083, м. Запоріжжя, вул. Східна, буд. 9) на користь Запорізької міської ради, (69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 206) суму 4 932 (чотири тисячі дев`ятсот тридцять дві) грн 88 коп. витрат зі сплати судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повернути з Державного бюджету України на користь Виконавчого комітету Запорізької міської ради, (69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 206) надмірно сплачений судовий збір в розмірі 148 (сто сорок вісім) грн 46 коп., перехований згідно платіжної інструкції №498 від 19.04.2024 на суму 5 081,34 грн.

Дане рішення є підставою для повернення Виконавчому комітету Запорізької міської ради, (69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 206) з Державного бюджету України суми надмірно сплаченого судового збору в розмірі 148 (сто сорок вісім) грн 46 коп., перерахованого за платіжною інструкцією № 498 (внутрішній номер 341126834) від 19.04.2024.

Повний текст рішення складено та підписано 28.06.2024.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено впродовж двадцяти днів з дня складення повного судового рішення у порядку, встановленому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.С. Боєва