ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" липня 2024 р. м. ХарківСправа № 922/1503/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Новікової Н.А.,

розглянувши без повідомлення (виклику) учасників справи в порядку спрощеного позовного провадження справу № 922/1503/24

за позовом Приватного акціонерного товариства Харківенергозбут (61057, м.Харків, вул. Гоголя, буд. 10, )

до відповідача - Борівської селищної ради (63801, Харківська обл., Ізюмський р-н, смт Борова, вул. Центральна, буд. 1, )

про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, 3% річних та інфляційних втрат у загальному розмірі 37498,42 грн,

ВСТАНОВИВ:

ПрАТ Харківенергозбут звернулося до Господарського суду Харківської області через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС з позовом (вх. № 1503/24 від 29.04.2024) до відповідача - Борівської селищної ради, в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 37498,42 грн, з яких: заборгованість за спожиту електричну енергію за договором про закупівлю (постачання) електричної енергії від 24.02.2023 № 763-056 в сумі 35781,70 грн; 3% річних в сумі 691,54 грн; інфляційні втрати в сумі 1025,18 грн; а також просить стягнути судовий збір у сумі 2422,40 грн, та просить розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором про закупівлю (постачання) електричної енергії від 24.02.2023 № 763-056 в частині оплати за спожиту електричну енергію в розмірах та в строки, передбачених зазначеним договором, за період квітень-травень 2023 року.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 03.05.2024 у справі № 922/1503/24 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за вказаною позовною заявою, вирішено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами, встановлено відповідачу строк 15 днів з дня вручення цієї ухвали для подання до суду відзиву на позовну заяву та заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, встановлено позивачу строк 5 днів з дня отримання відзиву для подання до суду відповіді на відзив та встановлено відповідачу строк 5 днів з дня отримання відповіді на відзив для подання до суду заперечення на відповідь на відзив, а також повідомлено відповідачу про обов`язок, встановлений ч. 6 ст. 6 ГПК України, щодо необхідності зареєструвати свій Електронний кабінет в підсистемі Електронний суд ЄСІТС та про можливість ознайомлення з матеріалами справи через ЄСІТС або її окрему підсистему (модуль), що забезпечує обмін документами.

Позивачем - ПрАТ Харківенергозбут копію зазначеної ухвали суду отримано 04.05.2024 (з урахуванням положень п. 2 ч. 6 та абз. 2 п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК) в електронному вигляді через зареєстрований електронний кабінет в підсистемі Електронний Суд ЄСІТС, що підтверджується наявною в матеріалах справи відповідною довідкою про доставку електронного листа.

Відповідачем - Борівською селищною радою копію зазначеної ухвали суду отримано 14.05.2024 у паперовому вигляді, що підтверджується наявним у матеріалах справи відповідним зворотним рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

03.06.2024 за вх. № 14320 від відповідача - Борівської селищної ради на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, який був направлений до суду засобами поштового зв`язку 29.05.2024, тобто в межах встановленого судом строку на подання відзиву на позовну заяву. У зазначеному відзиві відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог у повному обсязі, просить залишити позов ПрАТ Харківенергозбут у справі № 922/1503/24 без розгляду на підставі п. 3 ст. 226 ГПК України, з посиланням на те, що ПрАТ Харківенергозбут подало до Господарського суду Харківської області чотири позови до Борівської селищної ради про стягнення заборгованості за електричну енергію за договором № 763-056 від 24.02.2023, за якими відповідними ухвалами суду відкриті провадження у справах (справа № 922/487/24, справа № 922/542/24, справа № 922/1311/24 та справа № 922/1503/24), тобто до одного й того самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав, що є зловживання правом і підставою для залишення даного позову без розгляду. Також відповідач у відзиві зазначає, що Борівською селищною радою виконано договір про закупівлю (постачання) електричної енергії від 24.02.2023 № 763-056, спожито електроенергію в обсягах на загальну суму 390257,66 грн, передбачену п. 5.1 зазначеного договору, та сплачено всю вартість електроенергії на зазначену суму, що підтверджується копіями платіжних інструкцій, доданими до цього відзиву. Вказаний відзив, враховуючи, що він відповідає вимогам чинного законодавства та подано його в межах встановленого судом строку, був прийнятий до розгляду та долучений до матеріалів справи разом з доданими до нього доказами.

13.06.2024 за вх. № 15410, тобто з порушенням на 3 дні встановленого судом строку для подання відповіді на відзив, від позивача - ПрАТ Харківенергозбут через підсистему Електронний Суд ЄСІТС надійшла відповідь на відзив, в якій позивач не погоджується з доводами відповідача, викладеними у відзиві на позов, зазначає, дійсно в даний час у Господарському суді Харківської області знаходиться декілька справ за позовами ПрАТ Харківенергозбут до Борівської селищної ради про стягнення заборгованості за Договором № 763-056 від 24.02.2023 про закупівлю (постачання) електричної енергії, зокрема справи № 922/1503/24, № 922/542/24, № 922/487/24, № 922/1311/24. Підставою позовних вимог у справах є укладений між сторонами договір від 24.02.2023 № 763-056 про закупівлю (постачання) електричної енергії, проте предметом позовних вимог є заборгованість за різними ЕІС код точками комерційного обліку та різними Особовими рахунками (далі по тесту - О/с), номер яких зазначається в рахунках за електричну енергію, розрахунках суму боргу, рахунках на оплату пені, 3% річних, інфляційних втрат, акту звіряння, та відповідно до яких здійснювалось нарахування обсягів споживання електричної енергії, а саме:

- у даній справі (№ 922/1503/24) розглядається заборгованість за О/р 66093 за ЕІС код точками комерційного обліку: 62Z789, 62Z498, 62Z451, 62Z618, 62Z461, 62Z355, 62Z973 (відповідно до Додатку до Заяви-приєднання до договору про постачання електричної енергії споживачу № 763-056 від 24.02.2023); період заборгованості - за спожиту електричну енергію 04/2023; 05/2023; 3% річних - 05/2023-01/2024; індекс інфляції - 07/2023 та 10/2023-01/2024;

- у справі № 922/542/24 розглядається заборгованість за О/с 66092 за ЕІС код точками комерційного обліку: 62Z500, 62Z600, 62Z725, 62Z615, 62Z330, 62Z429, 62Z152, 62Z398, 62Z228, 62Z871, 62Z891, 62Z471 (відповідно до Додатку до Заяви-приєднання до договору про постачання електричної енергії споживачу № 763-056 від 24.02.2023); період стягнення - електрична енергія 03/2023; 05/2023; пеня - 04/2023-11/2023; 3% річних - 04/2023-11/2023; індекс інфляці - 06/2023-07/2023 та 10/2023-11/2023;

- у справі № 922/487/24 розглядається заборгованість за О/с 66097 за ЕІС код точками комерційного обліку: 62Z185, 62Z106, 62Z76Т, 62Z22Q, 62Z58А, 62Z12В, 62Z405, 62Z623, 62Z55N, 62Z647, 62Z298, 62Z011, 62Z881, 62Z628, 62Z407 (відповідно до Додатку до Заяви-приєднання до договору про постачання електричної енергії споживачу № 763-056 від 24.02.2023); період заборгованості - за спожиту електричну енергію 04/2023; 05/2023; пеня - 05/2023-11/2023; 3% річних - 05/2023-11/2023; індекс інфляції - 07/2023 та 10/2023-11/2023;

- у справі № 922/1311/24 розглядається заборгованість за О/с 66096 за ЕІС код точками комерційного обліку: 62Z073, 62Z745, 62Z29К, 62Z794, 62Z40А, 62Z06Р, 62Z774, 62Z746, 62Z138, 62Z048, 62Z599, 62Z298, 62Z228, 62Z210, 62Z939, 62Z984 (відповідно до Додатку до Заяви-приєднання до договору про постачання електричної енергії споживачу № 763-056 від 24.02.2023); період заборгованості - за спожиту електричну енергію 03/2023; 05/2023; 3% річних - 4/2023-01/2024; індекс інфляції - 06/2023-07/2023 та 10/2023-01/2024.

Стосовно наданих відповідачем копій платіжних інструкцій про сплату вартості електроенергії за договором про закупівлю (постачання) електричної енергії від 24.02.2023 № 763-056 на загальну суму 390257,66 грн позивач у відповіді на відзив зазначає, що сам відповідач розрізняє оплати, які зараховуються на відповідний О/р, вказуючи його в призначенні платежу, зокрема зазначаючи посилання на акт-звіряння розрахунків за електроенергію, в якому зазначається О/р Споживача (згідно п. 4, 6 Комерційної пропозиції № 1/23Ф-Р/). Серед наданих відповідачем платіжних інструкцій до відзиву на позов є платіжна інструкція № 40, яка стосується О/р 66093 згідно призначення платежу: « 0110150;2273;оплата за спожиту електроенергію згідно акту № 66093 від 21.04.2023 за березень 2023». Водночас, предметом розгляду даного позову у справі № 922/1503/24 є заборгованість за спожиту електричну енергію за період з квітня 2023 року по травень 2023 року та складає 35781,70 грн. Всі інші платіжні інструкції, що додані до відзиву, не стосуються предметної заборгованості за Договором № 763-056 від 24.02.2023у про закупівлю (постачання) електричної енергії по О/р рахунку № 66093. Позивач також зазначає, що у відзиві відповідачем не враховано зміни, внесені Додатковою угодою № 1 до Договору № 763-056 від 24.02.2023 про закупівлю (постачання) електричної енергії, зокрема в Додаток № 3, згідно якого встановлено обсяги електричної енергії на 2023 рік - 78505 кВт/год та підвищено тариф з квітня 2023 року до 5,001636 кВт/год, при цьому ціну Договору зменшено до 390254,87 грн.

Також позивач - ПрАТ Харківенергозбут одночасно з відповіддю на відзив подав до суду клопотання про поновлення строку на подання вказаної відповіді на відзив (вх. № 15405 від 13.06.2024), в якому просить поновити пропущений ним строк на подання відповіді на відзив, з посиланням на поважність причин пропуску строку, оскільки відзив на позов було позивачем отримано 03.06.2024, проте строк на подання відповіді на відзив пропущено у зв`язку з тим, що ПрАТ «Харківенергозбут» є підприємством критичної інфраструктури та здійснює свою ліцензійну діяльність в м. Харкові, яке розташоване близько до Державного кордону з країною агресора РФ та постійно знаходиться під ворожим обстрілом, в місті по декілька годин на день оголошують повітряну тривогу і всі працівники підприємства вимушені перебувати в укритті, через що відсутня можливість повноцінно працювати та отримувати постійний доступ до мережі інтернет. Наразі, через посилення обстрілів місто Харків має проблеми з електрикою, наявні перебої зі зв`язком та інтернетом. Станом на сьогоднішній день по Товариству є проблеми з електропостачанням, потужності резервного живлення не достатньо, внаслідок перевантаження відключаються автоматичні вимикачі, що призводить до знеструмлення офісних приміщень Товариства, у зв`язку з чим відбуваються перебої у роботі інтернет мережі, не працює коперувальна та друкувальна техніка, обмежений доступ до роботи електронного суду. Зважаючи на викладене та враховуючи складні умови праці ПрАТ Харківенергозбут в умовах воєнного стану, позивач просить суд поновити йому строк на подання відповіді на відзив.

Ухвалою суду від 19.06.2024 у справі № 922/1503/24, зважаючи на незначний термін пропуску позивачем строку на подання відповіді на відзив, враховуючи, що подана позивачем відповідь на відзив відповідає вимогам чинного законодавства, з огляду на тривання воєнного стану в Україні у зв`язку з військовою агресією РФ проти України та враховуючи постійні авіаційні, ракетні та артилерійські обстріли ворожими військами території України, зокрема міста Харкова та Харківської області, з метою недопущення надмірного формалізму під час вирішення питання про поновлення пропущеного позивачем процесуального строку та недопущення невиправданого позбавлення позивача можливості скористатись своїм конституційним правом на судовий захист у повному обсязі, було задоволено клопотання позивача ПрАТ Харківенергозбут про поновлення строку на подання відповіді на відзив у справі № 922/1503/24, поновлено строк на подання відповіді на відзив та прийнято до розгляду й долучено до матеріалів справи подану позивачем відповідь на відзив.

Також зазначеною ухвалою встановлено відповідачу - Борівській селищній раді новий строк - 5 днів з дня отримання цієї ухвали суду, - для подання до суду заперечень на відповідь на відзив.

Зазначену ухвалу відповідно до вимог ст. 122 ГПК України вчасно офіційно оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень, та її копії в порядку ч. 2-4 ст. 120 та ч. 5 ст. 242 ГПК України направлено позивачу в електронному вигляді до його електронного кабінету в підсистемі «Електронний Суд» ЄСІТС та відповідачу - в паперовому вигляді листом з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення на його юридичну адресу (яка зазначена позивачем у позовній заяві та вказана в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань).

03.07.2024 за вх. № 17150 від відповідача - Борівської селищної ради на адресу суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, які були направлені до суду засобами поштового зв`язку 01.07.2024. У вказаних запереченнях відповідач повідомляє, що він 27.06.2023 отримав ухвалу суду від 19.06.2024 у справі № 922/1503/24 про поновлення строку на подання позивачем відповіді на відзив, та зазначає, що не погоджується з доводами позивача, викладеними у відповіді на відзив, оскільки вважає, що предметом спору у справах № 922/1503/24, № 922/487/24, № 922/542/24 та № 922/1311/24 є стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, 3% річних та інфляційних втрат, внаслідок, як вважає позивач, невиконання відповідачем зобов`язань за договором від 24.02.2023 № 763-056 про закупівлю (постачання) електричної енергії, що є підставою даних позовних вимог. Отже, на думку відповідача, позови у вказаних справах є тотожними (в них однакові сторони, предмет та підстави позову), а тому відповідач просить залишити позов у справі № 922/1503/24 без розгляду на підставі п. 3 ст. 226 ГПК України.

Суд зазначає, що відповідачем не надано до вказаних заперечень на відповідь на відзив доказів отримання ним 27.06.2024 ухвали суду від 19.06.2024 у справі № 922/1503/24 про поновлення строку на подання позивачем відповіді на відзив. Відсутні такі докази і в матеріалах справи станом на момент ухвалення даного судового рішення.

Водночас, як вбачається з наявної в матеріалах справи роздруківки довідки про відстеження поштового відправлення № 057 станом на 03.07.2024, вказане поштове відправлення з копією ухвали суду станом на 26.06.2024 ще не було вручене адресату та перебувало «у точці видачі/доставки», а відтак, з огляду на повідомлення відповідача у запереченнях на відповідь на відзив про те, що він отримав копію зазначеної ухвали суду саме 27.06.2024, встановлений судом 5-денний строк для подання відповідачем до суду заперечень на відповідь на відзив, пливає 02.07.2024.

З огляду на викладене, враховуючи, що надані відповідачем заперечення на відповідь на відзив відповідають вимогам чинного законодавства та враховуючи, що їх було направлено на адресу суду засобами поштового зв`язку 01.07.2024, тобто в межах встановленого судом строку, вказані заперечення були прийняті судом до розгляду та долучені до матеріалів справи разом з доданими доказами.

Будь-яких інших заяв або клопотань з процедурних питань станом на день винесення судом даного рішення сторонами до суду не надано.

За приписами ч. 5 ст. 252 ГПК України, справи в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними в справі матеріалами.

У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення (ч. 4 ст. 240 ГПК України).

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та докази, надані позивачем та відповідачем до матеріалів справи, суд встановив таке.

11.06.2017 набрав чинності Закон України Про ринок електричної енергії, який розмежовує діяльність суб`єкта господарювання з постачання та діяльність з розподілу електричної енергії.

У відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України Про ліцензування видів господарської діяльності, діяльність у сфері електроенергетики є ліцензованою та ліцензується з урахуванням особливостей, визначених Законом про ринок.

Органом ліцензування діяльності у сфері електроенергетики є Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП, Регулятор).

ПрАТ Харківенергозбут у зв`язку з відокремленням функції з розподілу електричної енергії від функцій постачання електричної енергії відповідно до Закону України Про ринок електричної енергії з 01.01.2019 є постачальником електричної енергії за вільними цінами на підставі Постанови НКРЕКП від 19.06.2018 № 505 та постачальником універсальних послуг на території Харківської області у відповідності до Постанови НКРЕКП від 26.10.2018 № 1268.

Як постачальник електричної енергії за вільними цінами позивач - ПрАТ Харківенергозбут здійснює постачання електричної енергії в порядку, визначеному "Правилами роздрібного ринку електричної енергії" (надалі - Правила), затвердженими постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.2018, та на умовах договору постачання електричної енергії.

Відповідно до Постанови НКРЕКП від 16.11.2018 № 1446, АТ Харківобленерго є оператором системи розподілу (ОСР), який відповідно до п. 13 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про ринок електричної енергії» з 01.01.2019 здійснює діяльність з розподілу електричної енергії на території міста Харкова та Харківської області в межах розташування системи розподілу електричної енергії.

Як вбачається з матеріалів справи, 24.02.2023 між позивачем - ПрАТ Харківенергозбут (Постачальником) та відповідачем - Борівською селищною радою (Споживачем) був укладений договір про закупівлю (постачання) електричної енергії № 763-056 (далі по тексту - Договір).

Зі змісту наданої позивачем до позову Заяви-приєднання до договору про постачання електричної енергії від 24.02.2023 (яка є Додатком 1 до Договору), підписаної відповідачем - Борівською селищною радою (Споживачем), вбачається, що керуючись ст. 633, 634, 641, 642 ЦК України, Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 та ознайомившись з умовами договору про постачання електричної енергії споживачу, розміщеного на сайті ПрАТ Харківенергозбут в мережі Інтернет за адресою http:www.zbutenergo.kharkov.ua, Споживач приєднався до умов Договору на умовах Комерційної пропозиції Постачальника № 1/23 Ф-Р.

Відповідно до вказаної Заяви-приєднання, Споживач, погодившись з цією заявою-приєднанням (акцептувавши її), засвідчує вільне волевиявлення щодо приєднання до умов Договору в повному обсязі. З моменту акцептування цієї заяви-приєднання Споживач та Оператор системи розподілу набувають всіх прав та обов`язків за Договором і несуть відповідальність за їх невиконання (неналежне виконання) згідно з умовами Договору та чинним законодавством України.

Відповідно до зазначеної Заяви-приєднання, Споживач, погодившись з цією заявою-приєднанням (акцептувавши її), засвідчує вільне волевиявлення щодо приєднання до умов Договору в повному обсязі. З моменту акцептування цієї заяви-приєднання в установленому ПРРЕЕ (Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312) порядку Споживач та Постачальник набувають всіх прав та обов`язків за Договором і несуть відповідальність за їх невиконання (неналежне виконання) згідно з умовами Договору та чинним законодавством України. Оператором, з яким Споживачем укладено договір розподілу/передачі електричної енергії є АТ Харківобленерго. Початок постачання електричної енергії з 01.03.2023.

Згідно з персоніфікованими даними Споживача - Борівською селищною радою, перелік та інформація про об`єкти Споживача, до яких поставляється електрична енергія на підставі Договору, визначаються в Додатку до Заяви-приєднання до договору про постачання електричної енергії від 24.02.2023.

Згідно з умовами п. 1.1, 1.2 Договору, цей договір встановлює порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції Споживачу постачальником електричної енергії та укладається сторонами з урахуванням ст. 633, 634, 641, 642 ЦК України. Умови цього Договору розроблені відповідно до Закону України Про ринок електричної енергії та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312 (ділі по тексту - ПРРЕЕ), та Закону України Про публічні закупівлі».

Згідно з п. 2.1 Договору, Постачальник продає електричну енергію для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Ціна договору згідно з обсягами місцевого бюджетного фінансування становить 390258,66 грн, з урахуванням ПДВ - 65043,11 грн (п. 5.1 Договору).

Пунктом 5.3 Договору визначено, що вартість 1 кВт/год. електричної енергії визначається, як договірна ціна та зазначається у Додатку № 2 «Комерційна пропозиція». На момент укладання Договору вартість 1 кВт/год становить 4.941672 грн (з урахуванням ПДВ).

Пунктом 5.6 Договору встановлено, що розрахунковий період за цим договором зазначений у комерційній пропозиції та, як правило, становить календарний місяць, і відповідає розрахунковому періоду за договором споживача з оператором системи розподілу/передачі.

Згідно з п. 5.7 Договору, оплата вартості електричної енергії за цим Договором здійснюється Споживачем виключно шляхом перерахування коштів на поточний рахунок із спеціальним режимом використання Постачальника. При цьому, Споживач не обмежується у праві здійснювати оплату за цим Договором через банківську платіжну систему, он-лайн переказ, поштовий переказ та в інший не заборонений законодавством спосіб. Оплата вважається здійсненою після того, як на поточний рахунок із спеціальним режимом використання Постачальника надійшла вся сума коштів, що підлягає сплаті за куповану електричну енергію відповідно до умов цього Договору. Поточний рахунок із спеціальним режимом використання Постачальника зазначається у платіжних документах Постачальника, у тому числі у разі його зміни.

Оплата рахунка постачальника за цим Договором має бути здійснена Споживачем у строк, визначений в комерційній пропозиції, яка є Додатком № 2 до цього Договору (п. 5.8 Договору).

За умовами абз. 2 п. 5.9 Договору, в разі порушення Споживачем строків оплати за цим Договором, Постачальник має право вимагати сплату пені, 3% річних та інфляційних в терміни та в розмірах, встановлених в комерційній пропозиції, яка є Додатком № 2 до цього Договору.

Згідно з п. 5.11 Договору, споживач здійснює плату за послугу з розподілу (передачі) електричної енергії або через Постачальника, або безпосередньо оператору системи. Спосіб оплати за послугу з розподілу (передачі) електричної енергії зазначається в комерційній пропозиції, яка є Додатком № 2 до цього Договору.

Згідно з п. 4 Комерційної пропозиції № 1/23 Ф-Р/, яка є Додатком № 2 до Договору (далі по тексту Комерційна пропозиція), розрахунковим періодом є календарний місяць. Оплата електричної енергії здійснюється Споживачем один раз за фактичний обсяг спожитої електричної енергії, визначений за показами розрахункових засобів обліку (або розрахунковим шляхом), на підставі виставленого рахунка Споживачу, в якому зазначаються суми до сплати за спожиту електричну енергію.

За змістом п. 5 Комерційної пропозиції, рахунок, акт прийому-передачі електричної енергії за спожиту електричну енергію надається Споживачу до 12 числа (включно) місяця, наступного за розрахунковим. Рахунок, акт прийому-передачі електричної енергії за спожиту електричну енергію має бути оплачений протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка Споживачем. Рахунки, акт прийому-передачі електричної енергії на оплату надаються Споживачу у відповідних структурних підрозділах Постачальника, або направляються через систему електронного документообігу у разі укладання відповідної додаткової угоди до Договору. В разі неотримання Споживачем рахунків, актів прийому-передачі електричної енергії у відповідних структурних підрозділах за відсутності укладеної додаткової угоди щодо електронного документообігу, Постачальник направляє рахунки, акти прийому-передачі електричної енергії Споживачу поштовим зв`язком. У такому випадку рахунки вважаються отриманими Споживачем з дня їх відправлення.

Згідно з п. 6 Комерційної пропозиції, звіряння фактичного обсягу спожитої електричної енергії здійснюється шляхом оформлення між Споживачем та Постачальником Акту прийому-передачі електричної енергії, сформованого згідно з даними адміністратора комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку на останній день розрахункового періоду споживача. Постачальник надає Споживачу 2 примірника Акту прийому-передачі електричної енергії, які Споживач протягом 3-х робочих днів з дати отримання підписує, скріплює печаткою (за наявності) та передає 1 з них Постачальнику особисто або надсилає на адресу його місцезнаходження, визначеному у Договорі. Акти прийому-передачі електричної енергії надаються Споживачу у відповідних структурних підрозділах Постачальника, або направляються через систему електронного документообігу у разі укладання відповідної додаткової угоди до Договору. В разі неотримання Споживачем Актів прийому-передачі електричної енергії у відповідних структурних підрозділах Постачальника за відсутності укладеної додаткової угоди щодо електронного документообігу, Постачальник направляє Акти прийому-передачі електричної енергії Споживачу поштовим зв`язком рекомендованим або цінним листом. У разі неповернення Споживачем Акту прийому-передачі електричної енергії протягом 3-х робочих днів з дати отримання, він вважається погодженим сторонами та вважається підписаним.

Умовами п. 8 Комерційної пропозиції передбачено, що в разі порушення Споживачем строків оплати електричної енергії, передбачених п. 5 цієї комерційної пропозиції, Постачальник нараховує за весь час прострочення, в т.ч. за день оплати: пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який здійснюються нарахування, від суми боргу, за кожен день прострочення платежу; 3% річних з простроченої суми. При цьому сума грошового зобов`язання за договором повинна бути оплачена Споживачем з урахуванням встановленого індексу інфляції. Суми пені, 3% річних, інфляційних зазначаються у окремому розрахунковому документі окремими рядками та повинні бути сплачені протягом 5 робочих днів від дня його отримання Споживачем. Суми пені, 3% річних та інфляційних оплачуються Споживачем на поточний рахунок Постачальника.

Відповідно до пп. 1 п. 6.2 Договору, Споживач зобов`язаний забезпечити своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов Договору.

Постачальник має право отримувати від споживача плату за поставлену електричну енергію (пп. 1 п. 7.1 Договору).

Згідно з п. 13.2.1 Договору, цей Договір набуває чинності з моменту його підписання його сторонами і діє до 20.05.2023, а в частині розрахунків - до їх повного виконання.

Під час дії Договору Сторонами укладено Додаткову угоду № 1 від 11.04.2023, якою внесено зміни до зазначеного Договору.

Пунктом 1 зазначеної Додаткової угоди сторони зменшили ціну договору до 390254,87 грн, в т.ч. ПДВ - 65042,48 грн. Тобто ціну договору зменшено на 3,79 грн.

Згідно з пунктом 2 вказаної Додаткової угоди, Сторони дійшли згоди п. 5.3 розділу 5 Договору доповнити п. 5.3.1 та викласти його в наступній редакції: «З 01.04.2023 вартість 1 кВт/год становить 5,001636 гривень (з урахуванням ПДВ)».

Пунктом 3 зазначеної Додаткової угоди сторони вирішили Додаток № 3 до Договору викласти в новій редакції, згідно з якою визначено обсяги та вартість електричної енергії, яка має бути поставлена в 2023 році, а саме: загальний обсяг електричної енергії - 78505 кВт/год, з яких: на березень - 40000 кВт/год вартістю 4,941672 грн за 1 кВт/год (з урахуванням ПДВ); на квітень - 20000 кВт/год вартістю 5,001636 грн за 1 кВт/год (з урахуванням ПДВ); на травень - 18505 кВт/год вартістю 5,001636 грн за 1 кВт/год (з урахуванням ПДВ).

З матеріалів справи вбачається, що позивачем - ПрАТ Харківенергозбут на виконання умов Договору в період квітень-травень 2023 року було поставлено до об`єктыв споживання відповідача - Борівської селищної ради (особовий рахунок 66093, ЕІС-коди: 62Z789, 62Z498, 62Z451, 62Z618, 62Z461, 62Z355, 62Z973) електричну енергію обсягом 7154 кВт/год на загальну суму 35781,70 грн, та, відповідно до отриманих від АТ Харківобленерго даних про фактичні обсяги спожитої електричної енергії (арк.спр. 30, зворотний бік аркуша), були виставлені відповідачу рахунки на оплату за електричну енергію за вказаний період, а саме:

- за квітень 2023 року - за спожиту електроенергію обсягом 3265 кВт/год на суму 16330,34 грн, в т.ч. ПДВ; рахунок за квітень 2023 року та акт прийому-передачі електричної енергії за квітень 2023 року були відправлені засобами поштового зв`язку відповідачу 12.05.2023, строк оплати рахунку до 25.05.2023 (арк.спр. 31);

- за травень 2023 року - за спожиту електроенергію обсягом 3889 кВт/год на суму 19451,36 грн, в т.ч. ПДВ; рахунок за травень 2023 року та акт прийому-передачі електричної енергії за травень 2023 року отримано 09.06.2023 особисто уповноваженою особою відповідача (згідно розпорядження від 12.01.2023 № 2/1-од на призначення відповідальної особи на отримання рахунків); строк оплати рахунку до 23.06.2023 (арк.спр. 33-34).

Втім, відповідачем - Борівською селищною радою свої зобов`язання за Договором щодо оплати за спожиту електричну енергію за період з квітня 2023 року по травень 2023 року не виконано, що стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Надаючи правову кваліфікацію вищевказаним обставинам, що стали предметом спору між сторонами у даній справі, суд виходить з такого.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, а також інші юридичні факти.

Господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать, а також як наслідок подій, з якими закон пов`язує настання правових наслідків у сфері господарювання (ст. 174 ГК України).

Згідно з ч. 1-3 ст. 180 ГК України, зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Частиною 1 ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ст. 638 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Статтею 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

За приписами положень ч. 1 ст. 265 ГК України, ч. 1 ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник) зобов`язується передати у встановлений строк товар у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 2 ст. 712 ЦК України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з положеннями ст. 655 ЦК України, за договором купівлі продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За змістом ст. 4 Закону України Про ринок електричної енергії (далі Закон), учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах.

На підставі викладеного, проаналізувавши правовідносини, які склались між позивачем - ПрАТ Харківенергозбут та відповідачем - Борівською селищною радою на підставі укладеного між ними договору про закупівлю (постачання) електричної енергії від 24.02.2023 № 763-056, суд дійшов висновку, що вказаний договір за своєю суттю є договором постачання електричної енергії та відповідає вимогам чинного законодавства України, сторонами досягнуто всіх суттєвих умов відносно вказаного виду договору, а тому, з огляду на положення ст. 629 ЦК України, зазначений договір є обов`язковим для виконання обома сторонами.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем - ПрАТ Харківенергозбут на підставі вказаного Договору в період квітень-травень 2023 року було поставлено на об`єкти споживання відповідача - Борівської селищної ради (особовий рахунок 66093, ЕІС-коди: 62Z789, 62Z498, 62Z451, 62Z618, 62Z461, 62Z355, 62Z973) електричну енергію обсягом 7154 кВт/год на загальну суму 35781,70 грн, що підтверджується наданим до позову Витягом з Реєстру фактичних обсяги спожитої електричної енергії Споживачу - Борівській селищній раді (арк.спр. 30, зворотний бік аркуша), та виставленими відповідачу рахунками на оплату за спожиту електричну енергію за вказаний період (арк.спр. 31, 33-34).

Докази сплати заборгованості відповідачем за спожиту електричну енергію за період квітень-травень 2023 року по особовому рахунку НОМЕР_1 на загальну суму 35781,70 грн станом на момент ухвалення судом даного рішення в матеріалах справи відсутні.

Відповідач - Борівська селищна рада у відзиві на позов заперечує проти наявності у нього обов`язку зі сплати вказаної заборгованості по договору про закупівлю (постачання) електричної енергії від 24.02.2023 № 763-056 за квітень-травень 2023 року на загальну суму 35781,70 грн, з посиланням на те, що відповідачем вже виконано зазначений договір, сплачено всю вартість електроенергії в розмірі, передбаченому п. 5.1 зазначеного договору на загальну суму 390257,66 грн та надає до відзиву 7 копій платіжних інструкцій за 21.04.2023 та за 22.05.2023 про сплату електричної енергії за договором, а саме:

1) платіжна інструкція № 2 від 21.04.2023 (арк.спр. 76) на суму 156098,49 грн, в т.ч. ПДВ 26016,42 грн; згідно з вказаним у цій платіжній інструкції призначенням платежу, зазначена сума була внесена в рахунок часткової оплати за спожиту електроенергію згідно акту № 66097 від 21.04.2023 за березень 2023 року згідно Додаткової угоди № 1 до Договору від 24.02.2023 № 763-056;

2) платіжна інструкція № 37 від 21.04.2023 (арк.спр. 77) на суму 16360,93 грн, в т.ч. ПДВ 2726,82 грн; згідно з вказаним у цій платіжній інструкції призначенням платежу, зазначена сума була внесена в рахунок часткової оплати за спожиту електроенергію згідно акту № 66097 від 21.04.2023 за березень 2023 року згідно Додаткової угоди № 1 до Договору від 24.02.2023 № 763-056;

3) платіжна інструкція № 38 від 21.04.2023 (арк.спр. 78) на суму 8346,48 грн, в т.ч. ПДВ 1391,08 грн; згідно з вказаним у цій платіжній інструкції призначенням платежу, зазначена сума була внесена в рахунок оплати за спожиту електроенергію згідно акту № 66095 від 21.04.2023 за березень 2023 року згідно Додаткової угоди № 1 до Договору від 24.02.2023 № 763-056;

4) платіжна інструкція № 39 від 21.04.2023 (арк.спр. 79) на суму 647,36 грн, в т.ч. ПДВ 107,89 грн; згідно з вказаним у цій платіжній інструкції призначенням платежу, зазначена сума була внесена в рахунок оплати за спожиту електроенергію згідно акту № 66100 від 21.04.2023 за березень 2023 року згідно Додаткової угоди № 1 до Договору від 24.02.2023 № 763-056;

5) платіжна інструкція № 40 від 21.04.2023 (арк.спр. 80) на суму 206715,08 грн, в т.ч. ПДВ 34452,51 грн; згідно з вказаним у цій платіжній інструкції призначенням платежу, зазначена сума була внесена в рахунок оплати за спожиту електроенергію згідно акту № 66093 від 21.04.2023 за березень 2023 року згідно Додаткової угоди № 1 до Договору від 24.02.2023 № 763-056;

6) платіжна інструкція № 69 від 22.05.2023 (арк.спр. 81) на суму 675,22 грн, в т.ч. ПДВ 112,54 грн; згідно з вказаним у цій платіжній інструкції призначенням платежу, зазначена сума була внесена в рахунок оплати за спожиту електроенергію згідно акту № 66092 від 11.05.2023 за квітень 2023 року згідно Договору від 24.02.2023 № 763-056;

7) платіжна інструкція № 70 від 22.05.2023 (арк.спр. 82) на суму 1410,46 грн, в т.ч. ПДВ 235,08 грн; згідно з вказаним у цій платіжній інструкції призначенням платежу, зазначена сума була внесена в рахунок оплати за спожиту електроенергію згідно акту № 66096 від 11.05.2023 за квітень 2023 року згідно Договору від 24.02.2023 № 763-056.

Отже, жодна з вказаних платіжних інструкцій не стосується спірних у даній справі правовідносин щодо сплати заборгованості за електричну енергію по договору про закупівлю (постачання) електричної енергії від 24.02.2023 № 763-056 за період квітень-травень 2023 року по особовому рахунку НОМЕР_1 , оскільки:

4 з цих платіжних інструкцій свідчать про сплату заборгованості за електричну енергію за березень 2023 року, тобто за інший період, а також за інші об`єкти споживання, тобто по іншим особовим рахункам, зокрема по особовим рахункам: № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 (а саме платіжні інструкції: № 2 від 21.04.2023 на суму 156098,49 грн, № 37 від 21.04.2023 на суму 16360,93 грн, № 38 від 21.04.2023 на суму 8346,48 грн та № 39 від 21.04.2023 на суму 647,36 грн);

1 з цих платіжних інструкцій свідчить про сплату заборгованості за електричну енергію за спірний об`єкт споживання (особовий рахунок НОМЕР_1 ), однак за інший період, зокрема за березень 2023 року (платіжна інструкція № 40 від 21.04.2023 на суму 206715,08 грн);

2 з цих платіжних інструкцій свідчать про сплату заборгованості за електричну енергію за квітень 2023 року, тобто за період, який входить до спірного періоду, проте за інші об`єкти споживання, тобто по іншим особовим рахункам, зокрема по особовим рахункам: № НОМЕР_5 та № НОМЕР_6 (а саме платіжні інструкції: № 69 від 22.05.2023 на суму 675,22 грн та № 70 від 22.05.2023 на суму 1410,46 грн).

Будь-яких інших доказів, які б свідчили про сплату відповідачем вартості спожитої електричної енергії по договору про закупівлю (постачання) електричної енергії від 24.02.2023 № 763-056 за період квітень-травень 2023 року по особовому рахунку НОМЕР_1 на загальну суму 35781,70 грн ні відповідачем, ні позивачем до матеріалів справи не надано, а тому відповідач - Борівська селищна рада безпідставно посилається на відсутність у нього обов`язку зі сплати вказаної заборгованості на загальну суму 35781,70 грн.

Стосовно заявленого відповідачем у відзиві на позов та у запереченні на відповідь на відзив клопотання відповідача про залишення позову без розгляду в порядку п. 3 ст. 226 ГПК України, з посиланням на наявність у провадженні Господарського суду Харківської області ще 3-х інших справ за поданими ПрАТ Харківенергозбут позовами до Борівської селищної ради про стягнення заборгованості за електричну енергію за договором № 763-056 від 24.02.2023 (справа № 922/487/24, справа № 922/542/24, справа № 922/1311/24), тобто до одного й того самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав, суд зазначає таке.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 226 ГПК України, суд залишає позов без розгляду, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Суд зазначає, що під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, а підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу або, інакше кажучи, правові (юридичні) підстави позову - це зазначена у позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а фактичні підстави позову це обставини, якими обґрунтовані позовні вимоги.

Перевіривши надані відповідачем до відзиву копі ухвал Господарського суду Харківської області у справах № 922/487/24, № 922/542/24 та № 922/1311/24 та копії позовних заяв по зазначеним справам, судом було встановлено, предметом позовних вимог у вищезазначених справах, а також у справі, що розглядається (№ 922/1503/24), є стягнення з відповідача заборгованості з оплати спожитої електричної енергії по укладеному між сторонами ПрАТ Харківенергозбут (позивачем) та Борівською селищною радою (відповідачем) договору від 24.02.2023 № 763-056 про закупівлю (постачання) електричної енергії, а також нарахувань за порушення грошового зобов`язання.

Водночас, у кожній з вкзаних 4-х справ стягується заборгованість за різними об`єктами Споживання (за різними Особовими рахунками та різними ЕІС-кодами точки комерційного обліку), номер яких зазначається в рахунках за електричну енергію, розрахунках суму боргу, рахунках на оплату пені, 3% річних, інфляційних втрат, акту звіряння, та відповідно до яких здійснювалось нарахування обсягів споживання електричної енергії, а саме:

- у даній справі № 922/1503/24, як вже зазначалося вище, - заборгованість за О/р 66093 за ЕІС-код точками комерційного обліку: 62Z789, 62Z498, 62Z451, 62Z618, 62Z461, 62Z355, 62Z973 за період квітень-травень 2023 року;

- у справі № 922/542/24 - заборгованість за О/с 66092 за ЕІС-код точками комерційного обліку: 62Z500, 62Z600, 62Z725, 62Z615, 62Z330, 62Z429, 62Z152, 62Z398, 62Z228, 62Z871, 62Z891, 62Z471 за період березень та травень 2023 року;

- у справі № 922/487/24 - заборгованість за О/с 66097 за ЕІС-код точками комерційного обліку: 62Z185, 62Z106, 62Z76Т, 62Z22Q, 62Z58А, 62Z12В, 62Z405, 62Z623, 62Z55N, 62Z647, 62Z298, 62Z011, 62Z881, 62Z628, 62Z407 за період квітень-травень 2023 року;

- у справі № 922/1311/24 - заборгованість за О/с 66096 за ЕІС-код точками комерційного обліку: 62Z073, 62Z745, 62Z29К, 62Z794, 62Z40А, 62Z06Р, 62Z774, 62Z746, 62Z138, 62Z048, 62Z599, 62Z298, 62Z228, 62Z210, 62Z939, 62Z984 за період березень та травень 2023 року;

Отже, дана справа № 922/1503/24 не є тотожною справам № 922/487/24, № 922/542/24, № 922/1311/24, а відтак, підстави для залишення позову у справі № 922/1503/24 без розгляду в порядку п. 3 ст. 226 ГПК України відсутні, у зв`язку з чим клопотання відповідача про залишення позову без розгляду в порядку п. 3 ст. 226 ГПК України задоволенню не підлягає.

За приписами ст. 525-526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 57 Закону України Про ринок електричної енергії, електропостачальник має право на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію та послуги з постачання електричної енергії відповідно до укладених договорів.

Споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів (п. 1 ч. 3 ст. 58 Закону України Про ринок електричної енергії).

На підставі викладеного, враховуючи, що в матеріалах справи відсутні, а відповідачем - Борівською селищною радою не надані докази погашення заборгованості перед позивачем за спожиту електричну енергію за період квітень-травень 2023 року по особовому рахунку НОМЕР_1 на загальну суму 35781,70 грн, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення основного боргу в сумі 35781,70 грн є обґрунтованими та доведеними належними і допустимими доказами, тому задовольняє позовні вимоги в цій частині в повному обсязі.

Також у зв`язку порушенням відповідачем виконання грошового зобов`язання позивач просить стягнути з відповідача 3% річних в сумі 691,54 грн та інфляційні втрати в сумі 1025,18 грн.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно з ч. 1 ст. 610 та п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - сплата неустойки.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його в строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Початком відліку періоду прострочення зобов`язання (моментом прострочення) у відповідності до ст. 253 ЦК України, є день, наступний після визначеної (кінцевої) дати виконання цього зобов`язання.

Порядок нарахування 3% річних та інфляційних регулюється ст. 625 ЦК України.

Частиною 1 ст. 625 ЦК визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, з аналізу ст. 625 ЦК України вбачається, що право на звернення з позовними вимогами про стягнення коштів на підставі ч. 2 зазначеної статті виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання.

За змістом ч. 3 ст. 11, ч. 1 ст. 13 ЦК України, цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Цивільні права особа здійснює в межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

Частиною 2 ст. 4 ЦК України передбачено, що цей Кодекс є основним актом цивільного законодавства України.

Відповідно до правового висновку, сформульованого Великою Палатою Верховного Суду, зокрема в постановах: від 09.02.2021 у справі № 520/17342/18, від 07.07.2020 у справі № 296/10217/15-ц та від 19.06.2019 у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц, від 13.11.2019 у справі № 922/3095/18, від 18.03.2020 у справі № 902/417/18, передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних не мають характеру штрафних санкцій і є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Отже, кредитор вправі вимагати, в тому числі в судовому порядку, сплати боржником сум інфляційних нарахувань та процентів річних, навіть, якщо умовами договору не передбачено стягнення інфляційних та річних.

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та проценти річних відповідно до ст. 625 ЦК України входять до складу грошового зобов`язання та є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки носять компенсаційний характер та виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання.

За умовами абз. 2 п. 5.9 договору про закупівлю (постачання) електричної енергії від 24.02.2023 № 763-056, в разі порушення Споживачем строків оплати за цим Договором, Постачальник має право вимагати сплату пені, 3% річних та інфляційних в терміни та в розмірах, встановлених в комерційній пропозиції, яка є Додатком № 2 до цього Договору.

Умовами п. 8 Комерційної пропозиції до зазначеного Договору передбачено, що в разі порушення Споживачем строків оплати електричної енергії, передбачених п. 5 цієї комерційної пропозиції, Постачальник нараховує за весь час прострочення, в т.ч. за день оплати: пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який здійснюються нарахування, від суми боргу, за кожен день прострочення платежу; 3% річних з простроченої суми. При цьому сума грошового зобов`язання за договором повинна бути оплачена Споживачем з урахуванням встановленого індексу інфляції. Суми пені, 3% річних, інфляційних зазначаються у окремому розрахунковому документі окремими рядками та повинні бути сплачені протягом 5 робочих днів від дня його отримання Споживачем. Суми пені, 3% річних та інфляційних оплачуються Споживачем на поточний рахунок Постачальника.

З урахуванням зазначеного, оскільки відповідачем - Борівською селищною радою порушено строки оплати за спожиту електричну енергію, з огляду на умови п. 5.9 Договору та п. 8 Комерційної пропозиції до зазначеного Договору, а також на вимоги ст. 625 ЦК України, у позивача - ПрАТ "Харківенергозбут" виникло право вимагати сплати відповідачем 3% річних та інфляційних втрат.

На підставі викладеного, перевіривши наданий позивачем до позовної заяви розрахунок 3% річних шляхом здійснення власного розрахунку, суд дійшов висновку, що вказаний розрахунок є вірним, у зв`язку з чим позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 3% річних у сумі 691,54 грн за загальний період з 26.05.2023 по 31.01.2024 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, тому суд задовольняє позовні вимоги в цій частині в повному обсязі.

Стосовно вимог позивача про стягнення з відповідача інфляційних втрат в сумі 1025,18 грн за період з липня 2023 року по січень 2024 року, суд зазначає таке.

Як вбачається з тексту позовної заяви та наданого позивачем до позовної заяви розрахунку заборгованості індексу інфляції, позивачем вказано, що періодом нарахування інфляційних втрат є період з липня 2023 року по січень 2024 року. Проте, перевіривши вищезазначений розрахунок, судом було встановлено, що фактично позивачем нараховано до стягнення з відповідача інфляційні втрати за загальний період з червня 2023 року по січень 2024 року, а саме: червень 2023 року (індекс інфляції становив 100,80), вересень 2023 року (індекс інфляції становив 100,50), жовтень 2023 року (індекс інфляції становив 100,80), листопад 2023 року (індекс інфляції становив 100,50), грудень 2023 року (індекс інфляції становив 100,70) та січень 2024 року (індекс інфляції становив 100,40).

Тобто, позивачем до зазначеного рахунку не включено періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція), зокрема: липень 2023 року (індекс інфляції становив 99,40) та серпень 2023 року (індекс інфляції становив 98,60).

Інфляція - це зростання загального рівня споживчих цін у країні впродовж певного періоду часу, що супроводжується знеціненням національної грошової одиниці.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України, визначені Законом України «Про індексацію грошових доходів населення».

Відповідно до ст. 1 зазначеного Закону, індекс споживчих цін (індекс інфляції) - показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання; індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

З метою реалізації зазначеного Закону Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 було затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення, пунктом 1 якого передбачено, що цей Порядок визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення. Індекс споживчих цін обчислюється Держкомстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків (пункти 1-1, 4 Порядку).

Відповідно до наказу Держкомстату «Про затвердження Методики розрахунку базового індексу споживчих цін» від 27.07.2007 № 265, індекс інфляції споживчих цін - показник, що характеризує зміни у часі загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. Він є показником зміни вартості фіксованого набору споживчих товарів та послуг у поточному періоді порівняно з базисним. Інформація про індекси споживчих цін (індекси інфляції») за відповідні періоди розміщена на сайті Державної служби статистики України за адресою https://www.ukrstat.gov.ua/.

Найменший період визначення індекс інфляції складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Таким чином, базою для нарахування інфляційних є сума основного боргу не обтяжена додатковими нарахуваннями, що існує на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений. Періодом, за який розраховуються інфляційні втрати, є час прострочення з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція (дефляція).

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 09.11.2022 у справі № 904/5899/21 та від 08.11.2022 у справі № 910/21124/20.

За змістом рекомендацій, викладених в листі Верховного Суду України від 03.04.1997 № 62-97р "Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ", сукупний коефіцієнт інфляції за певний період визначається шляхом перемноження місячних індексів інфляції цього періоду.

Кількість місячних індексів інфляційної індексації в межах визначеного з урахуванням пп. а) та б) проміжку часу (перемноження яких між собою утворюють сукупний коефіцієнт - другий множник), визначається кількістю цілих місяців, впродовж яких існувала непогашеним відповідна сума грошового зобов`язання тобто починаючи з наступного, за місяцем дати початку відліку періоду, і завершуючи місяцем, що передує місяцю, в якому відбулося погашення. При цьому, принциповим є врахування індексів виключно за цілі місяця існування прострочення певної суми, оскільки зі змісту п. 6 Методики, затвердженої Наказом Державного комітету статистики № 265 від 27.07.2007, однозначно випливає, що мінімальний період застосування індексу є саме повний місяць, за який він розрахований, оскільки відсутні будь-які підстави стверджувати про знецінення коштів на відповідний коефіцієнт індексу за частину такого місяця. Означений висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеного в постанові № 910/9938/17 від 10.10.2018.

На підставі зазначеного, перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат, шляхом здійснення власного перерахунку, враховуючи, що позивачем у вказаному розрахунку фактично нараховано до стягнення з відповідача інфляційні втрати за загальний період з червня 2023 року по січень 2024 року без врахування місяців у вказаному періоді, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція), суд дійшов висновку, що вказаний розрахунок є невірним, оскільки загальний розмір інфляційних втрат за прострочення сплати заборгованості за електричну енергію, спожиту в квітні 2023 року на суму 16330,34 грн та за електричну енергію, спожиту в травні 2023 року на суму 19451,36 грн, нарахованих за період з червня 2023 року по січень 2024 року, з урахуванням періодів, в які індекс інфляції становив менше одиниці, складає 598,91 грн, у зв`язку з чим позовні вимоги в частині стягнення інфляційних втрат в сумі 426,27 грн (1025,18 грн - 598,91 грн = 426,27 грн) є безпідставними та не підлягають задоволенню, тому суд задовольняє позовні вимоги в частині стягнення з відповідача інфляційних втрат в розмірі 598,91 грн та відмовляє у стягненні інфляційних втрат в розмірі 426,27 грн.

Згідно зі ст. 129 Конституції України, до основних засад судочинства відносяться, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Здійснюючи розподіл судових витрат суд зазначає наступне.

За приписами п. 5 ч. 1 ст. 237 ГПК України передбачено, що при ухваленні рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно зі ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір, що складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. При поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік", прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2024 встановлено у розмірі 3028,00 грн.

Позивачем у позовній заяві, поданій через підсистему Електронний суд ЄСІТС заявлено позовні вимоги майнового характеру на загальну суму 37498,42 грн, отже за подання до суду зазначеної позовної заяви справляється судовий збір у мінімальному розмірі, встановленому ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (з урахуванням подання її в електронній формі, внаслідок чого має застосовуватись коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору), а саме: у розмірі 2422,40 грн. Позивачем при поданні позовної заяви надано суду належні докази про сплату судового збору.

З огляду на зазначене, враховуючи, що позовні вимоги судом задоволені частково на суму 37072,15 грн (основна заборгованість в сумі 35781,70 грн; 3% річних в сумі 691,54 грн та інфляційні втрати в сумі 598,91 грн), у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України на відповідача покладаються витрати щодо сплати судового збору в розмірі 2394,86 грн, тобто пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 129 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, ст. 2, ч. 3 ст. 13, ст. 73-74, 76-79, 86, п. 2 ч. 1 ст. 129, ст. 236-242, 252 ГПК України, ст. 4 Закону України Про судовий збір, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Борівської селищної ради (63801, Харківська обл., Ізюмський р-н, смт Борова, вул. Центральна, буд. 1, ) на користь Приватного акціонерного товариства Харківенергозбут (61057, м.Харків, вул. Гоголя, буд. 10, ) заборгованість за спожиту електричну енергію за договором про закупівлю (постачання) електричної енергії від 24.02.2023 № 763-056 в сумі 35781,70 грн на п/р із спеціальним режимом використання НОМЕР_7 в Фiлiї - ХОУ АТ Ощадбанк, МФО 351823, .

3. Стягнути з Борівської селищної ради (63801, Харківська обл., Ізюмський р-н, смт Борова, вул. Центральна, буд. 1, ) на користь Приватного акціонерного товариства Харківенергозбут (61057, м.Харків, вул. Гоголя, буд. 10, ) 3% річних в сумі 691,54 грн та інфляційні втрати в сумі 598,91 грн за договором про закупівлю (постачання) електричної енергії від 24.02.2023 № 763-056 на п/р НОМЕР_8 в Фiлiї - Харківське обласне управління АТ Державний ощадний банк України, МФО 351823, .

4. Стягнути з Борівської селищної ради (63801, Харківська обл., Ізюмський р-н, смт Борова, вул. Центральна, буд. 1, ) на користь Приватного акціонерного товариства Харківенергозбут (61057, м.Харків, вул. Гоголя, буд. 10, ) судовий збір у сумі 2394,86 грн на п/р НОМЕР_8 в Фiлiї - Харківське обласне управління АТ Державний ощадний банк України, МФО 351823, .

5. Відмовити у стягненні інфляційних втрат в сумі 426,27 грн.

6. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається в строки та в порядку визначеному ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено і підписано 05.07.2024.

Суддя Н.А. Новікова