ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

03.07.2024м. ДніпроСправа № 904/11028/15

за заявою Фізичної особи - підприємця Петренко Валерія Миколайовича, с.Бережинка, Кіровоградська область

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "МіК", с.Надеждівка, Криворізький район, Дніпропетровської області, ().

про визнання банкрутом

Суддя Первушин Ю.Ю.

за участю секретаря судового засідання (помічник за дорученням) Рустамової З.Р.

Від представників учасників справи:

від кредитора: Васюта Крістіна Сергіївна, довіреність №ДП24701/23-0053 від 09.02.2023.

від кредитора: Харитончук Ольга Геннадіївна, довіреність №ДП24701/24-0124 від 03.04.2024.

від боржника: Меркулова Олена Анатоліївна, керівник, витяг з ЄДРПОУ.

розпорядник майна: Носенко Тетяна Сергіївна.

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду Дніпропетровської області перебуває справа №904/11028/15 за заявою Фізичної особи-підприємця Петренко Валерія Миколайовича про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "МіК" (53000, Дніпропетровська область, Криворізький район, село Надеждівка, вулиця Шевченка, будинок 36, ).

Справа перебуває на стадії розпорядження майном, повноваження розпорядника майна згідно ухвали суду від 04.09.2023 покладено на арбітражну керуючу Носенко Тетяну Сергіївну (свідоцтво №1387 від 23.07.2013).

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 25.06.2024 відкладено розгляд справи на 03.07.2024 о 10:00 год.

До зали судового засідання №3-304 для участі в судовому засіданні, яке призначене на 03.07.2024 з`явився представник АТ "Укрексімбанк" - адвокат Васюта Крістіна Сергіївна, також в режимі відеоконференції в судовому засіданні приймали участь: керівник ТОВ "МІК" - Меркулова Олена Анатоліївна, розпорядник майна Носенко Тетяна Сергіївна, та представник кредитора АТ "Укрексімбанк" - адвокат Харитончук Ольга Геннадіївна.

У судовому засіданні 03.07.2024 учасникам справи судом було поставлено питання щодо визначення порядку розгляду заяв та клопотань, які надійшли на адресу суду.

На запитання суду з приводу порядку розгляду заяв та клопотань заявлених у справі учасники справи висловили свої пропозиції. Заслухавши представників сторін суд встановив порядок розгляду заяв та клопотань в хронологічному порядку (в порядку їх надходження їх до суду): заява забезпеченого кредитора АТ "Укрексімбанк" про надання дозволу на звернення стягнення на заставне майно боржника; заява представника ТОВ "В.К. "Натхнення" про відсторонення арбітражної керуючої Тетяни Носенко від виконання обов`язків через бездіяльність; клопотання кредитора АТ "Укрексімбанк" та розпорядника майна Тетяни Носенко про припинення повноважень директора ТОВ "Мік" - Олени Меркулової та заява розпорядника майна про скасування арешту майна (грошових коштів боржника).

Однак, під час слухання справи в режимі відеоконференції зв`язок із представником боржника ТОВ "Мік" - Оленою Меркуловою неодноразово переривався.

Суд в свою чергу неодноразово зупиняв виступи представників учасників та намагався відновити зв`язок із представником боржника - Меркуловою О.А. Також в судовому засіданні судом оголошувалась перерва до 13 години 20 хвилин, задля надання можливості представнику боржника відновити відеоконференцзв`язок.

Представники учасників справи не заперечували щодо оголошення перерви, задля забезпечення можливості відновити зв`язок із керівником ТОВ "Мік", проте заперечували проти відкладення слухання справи на іншу дату.

Після оголошеної перерви відеоконференцзв`язок із представником боржника - Оленою Меркуловою відновити не вдалось.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог частини 5 статті 197 ГПК України ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву.

Також ухвалою суду від 27.06.2024 було роз`яснено учаснику відеоконференції (Меркуловій О.А.), що ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву.

Керівник боржника Меркулова О.А. надала пояснення та заперечення з приводу заяви забезпеченого кредитора про надання дозволу на звернення стягнення на заставне майно боржника та клопотання про відсторонення арбітражної керуючої Носенко Т.С. від виконання обов`язків через бездіяльність.

Відтак, суд не знайшов правових підстав для відкладання слухання справи та продовжив розгляд заяви забезпеченого кредитора про надання дозволу на звернення стягнення на заставне майно боржника та заяви про відсторонення арбітражної керуючої Носенко Т.С. від виконання обов`язків через бездіяльність.

Розглянувши заяву забезпеченого кредитора АТ "Укрексімбанк" з урахуванням уточнень, суд встановив наступне.

09.06.2020 до відділу канцелярії суду надійшла заява забезпеченого кредитора АТ "Державний Експортно-імпортний банк України" (АТ "Укрексімбанк") від 05.06.2020 про звернення стягнення на заставне майно (том-34, арк.с. 167-169, вх. суду №24997/20).

В обґрунтування заяви забезпечений кредитор АТ "Укрексімбанк" посилався до вимог частин 5, 6, 8 статті 41 КУзПБ та у зв`язку із спливом строку дії мораторію у даній справи просив суд постановити ухвалу про звернення стягнення на заставне майно, навів перелік майна яким забезпечено вимоги кредитора. Також в заяві АТ "Укрексімбанк" зазначив, що порядок проведення реалізації активів банкрута прописано в Кодексі України з процедур банкрутства, а саме через електронні аукціони за принципами системи ProZorro.

02.08.2023 через відділ канцелярії суду АТ "Укрексімбанк" подав клопотання від 01.08.2023 про уточнення вимог заяви забезпеченого кредитора від 05.06.2020 (том-53, арк.с. 119-125, вх. суду №38507/23).

За змістом уточненої заяви представник забезпеченого кредитора вказував, що заява від 05.06.2020 знаходиться на розгляді суду тривалий час достатній для встановлення всіх необхідних обставин та прийняття судом відповідного рішення. Строк процедури розпорядження майном боржника триває понад сім років, заставне майно втрачає своєї цінності та не використовується. Для недопущення знецінення майна та за для забезпечення вимог заставного кредитора є необхідність просити суд надати дозвіл на реалізацію заставного майна. Також в заяві заставний кредитор навів посилання на перелік договорів іпотеки та застави, навів перелік заставного майна та просив суд постановити відповідну ухвалу визначити спосіб звернення стягнення на заставне майно, належне ТОВ "Мік" шляхом продажу в процедурі виконавчого провадження на підставі ухвали господарського суду з визначенням початкової ціни продажу в межах виконавчого провадження на підставі оцінки майна проведеної суб`єктом оціночної діяльності. Ухвал суду заявник просив оформити у відповідності до вимог статті 4 Закону України "Про виконавче провадження".

15.04.2024 через систему "Електронний суд" представник кредитора - АТ "Укрексімбанк" уточнену заяву про звернення стягнення на заставне майно (вх. суду №18617/24). У поданій заяві заставний кредитор повідомляє, що представниками АТ «Укрексімбанк» і арбітражним керуючим на виконання ухвали суду відвідувалися приміщення ТОВ «Мік» для проведення інвентаризації майна у м. Трускавець, але засновники ТОВ «Мік» не надають вільного доступу арбітражному керуючому до майна банкрута для проведення дій по інвентаризації майна банкрута, що підтверджує нанесення шкоди заставному кредитору, яка випливає із затягування розгляду справи і не можливості задовольнити свої кредиторські вимоги. Наголошував, що саме на 22.04.2024 призначено до розгляду заяву АТ «Укрексімбанк» стосовно надання дозволу на продаж заставного майна як і заява арбітражного керуючого про внесення змін до реєстру вимог кредиторів, а отже суд у одне судове засідання може дані питання розглянути для досягнення основної мети судочинства, а саме проведення вчасного розгляду справи. Звертав увагу суду, що справа триває на розгляді з 2016 року, а заява кредитора перебуває на розгляді із 2020 року і за весь цей час жодних змін у стані банкрота не відбулося.

18.04.2024 через систему "Електронний суд" представник кредитора - ТОВ "Артур" надіслав заперечення (вх. суду №19318/24), за змістом яких просить заяву забезпеченого кредитора АТ "Державний експортно-імпортний банк України" вих. №0501301/13045-20 від 05.06.2020, клопотання АТ "Державний експортно-імпортний банк України" про уточнення вимог заяви забезпеченого кредитора від 05.06.2020 про звернення стягнення на заставне майно від 01.08.2023, заяву АТ "Державний експортно-імпортний банк України" від 15.04.2024 - залишити без задоволення. На думку кредитора Банк невірно обрав спосіб звернення стягнення на заставне майно Боржника і хибно зробив висновок про можливість звернення стягнення на майно ТОВ "Мік", яке є предметом забезпечення вимог AT "Укрексімбанк", протягом процедури розпорядження майном ТОВ "Мік". Представник кредитора - ТОВ "Артур" зазначив, що реалізація майна Боржника можлива лише після визнання Боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури, призначення ліквідатора, який уповноважений організувати продаж майна банкрута через електронну торгову систему. Реалізація майна Боржника у межах процедури розпорядження майном не передбачена Кодексом банкрутства. Більше того, розпорядник майна не

наділений повноваженнями щодо продажу майна Боржника відповідно до частини 3 статті 44 Кодексу банкрутства. Тому, звернення стягнення на заставне майно Боржника шляхом його реалізації на стадії розпорядження майном є незаконним.

З приводу заяви забезпеченого кредитора про надання дозволу на звернення стягнення на заставне майно боржника суд встановив наступне.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 27.01.2016 порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ "Мік", введено мораторій на задоволення вимог кредиторів в порядку передбаченому статтею 19 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 22.06.2016 по справі №904/11028/15 суд визнав грошові вимоги ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» у сумі 2 756,00 грн (1 черга задоволення); 3 030 130,16 грн (4 черга задоволення); 12 922 096,91 грн (6 черга задоволення). Окремо було внесено до реєстру грошові вимоги кредитора ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України», які забезпечені заставою у розмірі 27 906 900,00 грн. Даною ухвалою також визначено розмір та перелік усіх визнаних судом вимог кредиторів, що підлягають внесенню розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів.

Цією ж ухвалою признано підсумкове засідання суду, для вирішення питання про санацію боржника, чи про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, чи припинення провадження у справі про банкрутство.

Станом на день розгляду заяви забезпеченого кредитора, справа перебуває на стадії розпорядження майном з 2016 року, протягом цього часу комітетом кредиторів рішення щодо наступної судової процедури (перехід до ліквідаційної процедури або введення процедури санації) не прийнято.

До матеріалів справи аналіз фінансово-господарського стану боржника не подано, Інвентаризація майна боржника до теперішнього часу розпорядником майна не завершена.

Згідно абзацу 11 статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника.

Як вбачається з матеріалів справи, АТ "Укрексімбанк", є іпотекодержателем (заставодержателем) майна боржника на підставі Іпотечного договору №5711Z1 від 02.02.2011, Договору застави №5711Z22 від 02.02.2011, Договору застави №5711Z25 від 27.05.2011, Договору застави №5711Z49 від 25.10.2011, Договору застави №5712Z13 від 12.04.2012 та Договору застави №5712Z30 від 18.06.2012.

Відтак, АТ "Укрексімбанк" є забезпеченим кредитором Боржника в розумінні статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства.

За приписами частини 1 статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства, провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Як зазначено у частині 1 статті 3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Отже, Кодекс України з процедур банкрутства містить спеціальні норми, які мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України. Водночас, провадження у справах про банкрутство регулюється і Господарським процесуальним кодексом України у випадках, коли його норми безпосередньо визначають правила даного провадження або мають універсальний характер для будь-якої стадії судового процесу або процесуальної дії, з урахуванням встановлених Кодексом України з процедур банкрутства особливостей.

Згідно статті 169 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань. Заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених цим Кодексом, або на вимогу суду заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі. Заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

Згідно частини 1 статті 546 Цивільного кодексу України, частини 1 статті 1 Закону України «Про заставу», застава - це спосіб забезпечення зобов`язань, якщо інше не встановлено законом.

В силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, а також в інших випадках, встановлених законом, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (стаття 572 Цивільного кодексу України, частина 2 статті 1 Закону України «Про заставу»).

У відповідності до частини 2 статті 589 Цивільного кодексу України, частини 1 статті 20 Закону України «Про заставу», частини 2 статті 22 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», за рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

За приписами частини 1 статті 589, частини 2 статті 590 Цивільного кодексу України, частини 1 статті 20 Закону України «Про заставу», заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.

Аналогічні по суті положення містяться і в частині 1 статті 23 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень».

Звернення стягнення на предмет обтяження - вжиття обтяжувачем передбачених законом заходів щодо предмета обтяження для задоволення своїх прав чи вимог, які випливають із змісту обтяження (абзац 9 статті 2 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»).

Приймаючи до уваги наведені положення законодавства України, оскільки Боржник не виконав своїх грошових зобов`язань перед АТ "Укрексімбанк" за Генеральною угодою від 02.02.2011, а також ураховуючи факт відкриття ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 27.01.2016 провадження у справі №904/11028/15 про банкрутство боржника - ТОВ "Мік", у АТ "Укрексімбанк" виникло право на звернення стягнення на Предмет застави в порядку, передбаченому Іпотечним договором №5711Z1 від 02.02.2011, Договором застави №5711Z22 від 02.02.2011, Договором застави №5711Z25 від 27.05.2011, Договором застави №5711Z49 від 25.10.2011, Договором застави №5712Z13 від 12.04.2012 та Договором застави №5712Z30 від 18.06.2012.

Водночас, згідно частини 14 статті 39 Кодексу України з процедур банкрутства з моменту відкриття провадження у справі пред`явлення забезпеченими кредиторами вимог до боржника та їх задоволення можуть здійснюватися лише у порядку, передбаченому цим Кодексом, та в межах провадження у справі.

Більш того, за змістом статті 41 Кодексу України з процедур банкрутства мораторій на задоволення вимог кредиторів - це зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), строк виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію.

Мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з відкриттям провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду.

Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів:

- забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі виконання рішень у немайнових спорах;

- забороняється виконання вимог, на які поширюється мораторій;

- не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій;

- зупиняється перебіг позовної давності на період дії мораторію;

- не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання, три проценти річних від простроченої суми тощо.

Звернення стягнення на майно боржника за вимогами, на які не поширюється дія мораторію, здійснюється виключно за ухвалою господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство боржника, крім випадків, передбачених статтею 94 цього Кодексу.

Під час процедури розпорядження майном боржник має право задовольняти лише ті вимоги кредиторів, на які згідно з частиною п`ятою цієї статті не поширюється дія мораторію.

Задоволення забезпечених вимог кредиторів за рахунок майна боржника, яке є предметом забезпечення, здійснюється лише в межах провадження у справі про банкрутство.

Дія мораторію припиняється з дня закриття провадження у справі про банкрутство.

Щодо задоволення забезпечених вимог кредиторів за рахунок майна боржника, яке є предметом забезпечення, дія мораторію припиняється автоматично після спливу 170 календарних днів з дня введення процедури розпорядження майном, якщо господарським судом протягом цього часу не було винесено постанову про визнання боржника банкрутом або ухвалу про введення процедури санації.

Отже, з моменту відкриття провадження у справі банкрутство боржник перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника (аналогічний за змістом правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 року у справі №918/420/16 та в низці постанов Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справах про банкрутство).

Таким чином, положення Кодексу України з процедур банкрутства визначають правовий режим та відповідні обмеження з розпорядження майном боржника, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство та застосовані відповідні процедури.

З наведених положень статтями 39, 41 Кодексу України з процедур банкрутства вбачаються підстави для висновку, що з моменту відкриття провадження у справі про банкрутство боржника, процедура задоволення вимог забезпечених кредиторів щодо звернення стягнення на заставне майно може відбуватися виключно в межах справи про банкрутство згідно ухвали господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, у тому числі і у разі встановлення факту спливу строку, передбаченого частиною 8 статті 41 цього Кодексу.

Як зазначено вище, ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 27.01.2016 було відкрито провадження у справі про банкрутство ТОВ «Мік» введено мораторій на задоволення вимог кредиторів та відкрито процедуру розпорядження майном боржника.

Станом на 03.07.2024 (день розгляду заяви судом) сплинуло 170 днів і господарським судом у справі № 904/11028/15 не винесено постанову про визнання Боржника банкрутом або ухвалу про введення процедури санації Боржника, є всі підстави стверджувати, що дія мораторію, введеного ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 27.01.2016 на задоволення забезпечених вимог кредиторів - АТ "Укрексімбанк" за рахунок майна боржника, яке є предметом забезпечення (іпотеки, застави), автоматично припинилася на підставі частини 8 статті 41 Кодексу України з процедур банкрутства.

Таким чином, наявність забезпечення виконання грошового зобов`язання у вигляді застави/іпотеки надає такому кредитору певні особливості у статусі і обсязі протягом процедур банкрутства порівняно з іншими кредиторами боржника.

З огляду на наведені обставини, суд дійшов висновку, що мораторій на задоволення вимог кредиторів відносно майна, яке є предметом забезпечення за Іпотечним договором №5711Z1 від 02.02.2011, Договором застави №5711Z22 від 02.02.2011, Договором застави №5711Z25 від 27.05.2011, Договором застави №5711Z49 від 25.10.2011, Договором застави №5712Z13 від 12.04.2012 та Договором застави №5712Z30 від 18.06.2012, з огляду на положення частини 8 статті 41 Кодексу України з процедур банкрутства, не поширюється.

Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду в постанові від 22.09.2021 у справі №905/1923/15 сформулював наступні висновки щодо застосування норм права: "Відповідно до частини восьмої статті 41 КУзПБ дія мораторію припиняється з дня закриття провадження у справі про банкрутство; щодо задоволення забезпечених вимог кредиторів за рахунок майна боржника, яке є предметом забезпечення, дія мораторію припиняється автоматично після спливу 170 календарних днів з дня введення процедури розпорядження майном, якщо господарським судом протягом цього часу не було винесено постанову про визнання боржника банкрутом або ухвалу про введення процедури санації. В частині шостій статті 41 КУзПБ закріплено, що задоволення забезпечених вимог кредиторів за рахунок майна боржника, яке є предметом забезпечення, здійснюється лише в межах провадження у справі про банкрутство. Таким чином, після спливу 170 днів з дня введення процедури розпорядження майном, якщо господарським судом протягом цього часу не було винесено постанову про визнання боржника банкрутом або ухвалу про введення процедури санації, задоволення забезпечених вимог кредиторів за рахунок майна боржника, яке є предметом забезпечення, має здійснюватися за ухвалою суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, постановленою господарським судом за результатом розгляду заяви кредитора, вимоги якого є забезпеченими.".

Враховуючи вищевикладене, зокрема те, що провадження у даній справі про банкрутство було відкрите 27.01.2016, процедуру розпорядження майном боржника та мораторій на задоволення вимог кредиторів введено 27.01.2016, строк дії мораторію на задоволення вимог забезпеченого кредитора сплив на підставі частини 8 статті 41 КУзПБ, суд дійшов висновку, що АТ "Укрексімбанк", має право на погашення своїх вимог за рахунок майна боржника ТОВ «Мік», що є предметом забезпечення (звернення стягнення на майно боржника за вимогами, на які не поширюється дія мораторію в розумінні статті 41 КУзПБ).

З приводу визначення способу звернення стягнення на майно, суд звертає увагу на наступне.

Заявник - АТ "Укрексімбанк" у заяві просить суд визначити спосіб звернення стягнення на майно, належне Товариству з обмеженою відповідальність "Мік" (), яке є предметом забезпечення вимог Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України», - шляхом продажу в процедурі виконавчого провадження з визначенням початкової ціни продажу в межах виконавчого провадження на підставі оцінки майна, проведеної суб`єктом оціночної діяльності. Оформити ухвалу про надання згоди Акціонерному товариству «Державний експортно-імпортний банк України» про звернення стягнення на майно боржника у відповідності до вимог статті 4 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до положень пункту 2 частини 6 статті 41 КУзПБ задоволення забезпечених вимог кредиторів за рахунок майна боржника, яке є предметом забезпечення, здійснюється лише в межах провадження у справі про банкрутство.

Звернення стягнення на майно боржника за вимогами, на які не поширюється дія мораторію, здійснюється виключно за ухвалою господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (частина 5 статі 41 КУзПБ).

На думку заставного кредитора - АТ "Укрексімбанк" способом звернення стягнення на майно повинно відбуватися в порядку передбаченому Законом України "Про виконавче провадження" на підставі ухвали суду, яка повинна бути оформлена у відповідності до вимог статті 4 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, заставний кредитор - АТ "Укрексімбанк" просить суд видати виконавчий документ, який заявник має пред`явити до виконання в межах справи про банкрутство.

Проте, Кодекс України з процедур банкрутства (далі за текстом - Кодекс) не містить приписів які б впорядковували окремий порядок звернення стягнення на майно боржника, саме в межах справи, ніж продаж майна в провадженні у справі про банкрутство (неплатоспроможність) відокремлений у загальному підрозділі Книги третьої Кодексу в розділі V.

За структурою Кодексу України з процедур банкрутства порядок продажу майна боржника врегульовано статтями 68-89 та віднесено до окремого розділу. При цьому Розділ V не містить обмежень які б вказували на реалізацію процедур продажу майна боржника в лише процедурі ліквідації або санації та не може бути застосований у процедурі розпорядження майном боржника.

Структура розділів книги третьої Кодексу не підпорядковує розділ V лише до процедури ліквідації або санації боржника (розділи III та IV).

За змістом статей розділу V продаж майна боржника здійснюється за участю арбітражного керуючого.

Згідно приписів статті 1 Кодексу арбітражний керуючий в процедурі банкрутства може виконувати функції (обов`язки) розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією.

Але, на відміну від ліквідатора або керуючого санацією Кодекс не надав розпоряднику майна права здійснювати продаж майна боржника. Таким чином, розпорядник майна не має можливості застосовувати порядок продажу майна боржника визначений нормами розділу V Книги третьої Кодексу.

З огляду на наведене, цілком логічним є бажання кредитора АТ "Укрексімбанк", як заставодержателя, отримати виконавчий документ який має бути підставою для звернення стягнення на заставне майно.

У справах про банкрутство поряд з іншими принципами правового регулювання відносин неплатоспроможності суттєве значення має принцип судового контролю у відносинах неплатоспроможності та банкрутства.

Аналізуючи приписи Кодексу за процедур банкрутства та норми Господарського процесуального кодексу України, суд не вбачає підстав для надання дозволу на звернення стягнення на заставне майно в межах справи про банкрутствов формі виконавчого документу.

Оскільки ні статтею 41 Кодексу ні іншими процесуальними нормами, що регулюють процедуру розгляду справи про банкрутство, не передбачено відповідних повноважень суду на видачу саме виконавчого документу.

Розглядаючи питання надання дозволу на звернення стягнення на заставне майно в процедурі розпорядження майном боржника суд здійснює контролюючу функцію, а саме з`ясовує питання припинення дії мораторію (чи сплив строк у 170 календарних днів від дня введення процедури розпорядження майном боржника) та з`ясовує чи є підстави для закінчення процедури розпорядження майном боржника (стаття 49 Кодексу). У разі виявлення обставин встановлених частинами 6, 8 статті 41 Кодексу суд надає дозвіл на задоволення вимог кредиторів забезпечених заставою.

На підставі наданого судом дозволу на звернення стягнення на заставлене майно заставний кредитор АТ "Укрексімбанк" не позбавлений права звернутися до нотаріуса із відповідним договором застави/іпотеки для отримання виконавчого напису за для подальшого звернення до державного або приватного виконавця в порядку передбаченому Законом України "Про виконавче провадження" на підставі відповідної ухвали суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство боржника, про надання дозволу на звернення стягнення на майно боржника для задоволення забезпечених вимог.

В частині 1 статті 20 Закону України "Про заставу" визначено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Статтею 33 Закону України "Про іпотеку" унормовано, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

У разі відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) іпотекодавця або визнання його банкрутом, або при ліквідації юридичної особи-іпотекодавця, іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки незалежно від настання строку виконання основного зобов`язання, якщо іпотекодержатель і правонаступник іпотекодавця не досягнуть згоди про інше.

У разі схвалення судом відповідно до законодавства про банкрутство плану санації чи реструктуризації боргів боржника за основним зобов`язанням, якщо він відмінний від іпотекодавця, іпотекодержатель, який голосував проти схвалення плану санації юридичної особи чи плану реструктуризації боргів боржника - фізичної особи, набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки незалежно від настання строку виконання зобов`язання, забезпеченого іпотекою.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

З огляду на наведене, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання заставного кредитора в частині оформлення ухвали про надання згоди АТ «Державний експортно-імпортний банк України» про звернення стягнення на майно боржника у відповідності до вимог статті 4 Закону України «Про виконавче провадження».

Розглянувши клопотання представника кредитора ТОВ «В.К.Натхнення» про відсторонення арбітражної керуючої Носенко Т.С. від виконання обов`язків розпорядника майна у справі №904/11028/15, суд зазначає наступне.

22.03.2024 через систему "Електронний суд" представник ТОВ «В.К.Натхнення» - Олена Меркулова надіслала клопотання (вх. суду №14297/24) про відсторонення арбітражної керуючої Носенко Т.С. від виконання обов`язків через бездіяльність стосовно організації захисту майна в м. Кривий Ріг за адресою Коломойцевська 3, Фабрична 3а, Бикова 10 на суму понад 70 млн. грн. , яка проводить дії на користь заінтересованих осіб, в тому числі покриття їх неправомірних (злочинних) дій.

22.03.2024 через систему "Електронний суд" кредитор АТ "Державний експортно-імпортний банк України" надіслав заперечення на заяву ТОВ «В.К.Натхнення» від 21.03.2024 подану у рамках справи №904/11028/15 про відсторонення арбітражної керуючої Носенко Т.С. (вх. суду №14498/24).

19.04.2024 через систему "Електронний суд" розпорядник майна - арбітражна керуюча Тетяна Носенко надіслала заперечення на заяву ТОВ «В.К.Натхнення» від 21.03.2024 про відсторонення арбітражної керуючої Носенко Т.С. (вх. суду №19740/24).

У поданому клопотанні представник ТОВ «В.К.Натхнення» посилається на те, що Господарський суд Дніпропетровської області при постановленні ухвали допустив грубе порушення норм процесуального права, оскільки здійснив відсторонення арбітражного керуючого Христенка Вадима Васильовича від виконання повноважень розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Мік" та від виконання обов`язків директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Мік", а також призначення арбітражної керуючої Носенко Тетяни Сергіївни розпорядником майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Мік" та тимчасово виконуючою обов`язки директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Мік" всупереч імперативним нормам Кодексу України з процедур банкрутства і Господарського процесуального кодексу України.

З даного приводу суд зазначає, що незгода представника ТОВ «В.К.Натхнення» з діями (бездіяльністю) арбітражного керуючого Христенко В.В., який виконував до 04.09.2023 повноваження розпорядника майна та з процесуальними рішеннями судді (в даному випадку заміни розпорядника майна у справі №904/11028/15) не може бути підставою для відсторонення арбітражної керуючої Тетяни Носенко, оскільки не стосується дій чи бездіяльності арбітражної керуючої Носенко Т.С.

Окрім того, суд констатує, що представник ТОВ «В.К.Натхнення» скористався своїм процесуальним правом на оскарження даної ухвали в апеляційному порядку, перегляд якої було здійснено Центральним апеляційним господарським судом, про що винесено постанову від 17.01.2024, якою встановлено законність ухвали суду від 04.09.2023 про відсторонення арбітражного керуючого Христенка В.В. та призначення арбітражної керуючої Носенко Т.С.

Щодо посилань представника кредитора ТОВ «В.К.Натхнення», що збори кредиторів не мали повноважень на прийняття рішення щодо обрання кандидатури арбітражного керуючого для виконання повноважень розпорядника майна та звернення до господарського суду з відповідним клопотанням та тверджень, що арбітражна керуюча Тетяна Носенко не є повноважним розпорядником майна ТОВ "Мік", суд вважає за необхідне зазначити, що дані обставини вже досліджувалися під час судового розгляду справи, оцінка яка надана судом в ухвалі Господарського суду Дніпропетровської області від 04.09.2023, законність якої підтверджено постановою Центральним апеляційним господарським судом від 17.04.2024, а відтак не потребують повторного встановлення та доказування в межах розгляду даної заяви.

Отже, станом на 03.07.2024 ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 04.09.2023 по справі №904/11028/15, якою призначено розпорядником майна ТОВ «Мік» арбітражну керуючу Носенко Тетяну Сергіївну набрала законної сили, а твердження представника ТОВ В.К.Натхнення", що арбітражна керуюча Носенко Т.С. не є повноважним розпорядником майна боржника не відповідають дійсності.

Також клопотання обґрунтоване тим, що після отримання від ОСОБА_1 всіх документів розпорядник майна Носенко Т.С. продовжила роботу ОСОБА_1 по доведенню ТОВ «Мік» до повної втрати майна розташованого в м.Кривий Ріг. Розпорядник майна Носенко Т.С. не дослідила ознак доведення до банкрутства ТОВ "Мік", яке опинилося в процедурі розпорядження майном у зв`язку з серією протиправних посягань на майно товариства, здійснених та/або організованих посадовими особами ТОВ "Дніпроолія" за сприяння АТ "Укрексімбанк", ПАТ "БМ Банк", державних виконавців, слідчих та прокурорів; не приступила до розроблення плану санації ТОВ "Мік", хоча засновники ТОВ "Мік" надали проект плану санації для розгляду і спільного доопрацювання, а також економічне обґрунтування перспективних шляхів фінансового оздоровлення ТОВ "Мік"; не провела інвентаризацію майна ТОВ "Мік" в м. Кривий Ріг, де майно під контролем третіх осіб, що відмовляються від його зберігання. Представник ТОВ «В.К.Натхнення» вказує на те, що ОСОБА_2 не має наміру організації захисту майна ТОВ «МіК», оцінки його дійсної вартості, в результаті чого майно ТОВ "МІК" продовжує знаходиться під контролем невідомих осіб у різних приміщеннях в місті Кривому Розі в умовах безхазяйного зберігання і систематичного розкрадання; т. в. о. директора Носенко Т.С. ігноруючи звернення про рішення засновників щодо організації та негайного опису, перевезення майна ТОВ «МіК» на безпечне зберігання з міста Кривий Ріг, вирішила без врахування терміновості захисту майна, розпочати інвентаризацію з м.Трускавець, де майно постійно інвентаризується посадовими особами ТОВ «МіК» та АТ «Укрексімбанк». Жодної загрози майну не існує.

Розпорядник майна Тетяна Носенко у своїх запереченнях на заяву ТОВ «В.К.Натхнення» (вх. №19740/24 від 19.04.2024) вважає вказану заяву необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню з підстав, зазначених у запереченнях. Зокрема, розпорядник майна зазначає таке.

Майно боржника, знаходиться у місті Кривий Ріг з 2014 року і як підтверджується матеріалами справи, засновники ТОВ «Мік» та директор ОСОБА_3 не допускали розпорядників майна до майна, яке знаходилося там, не надавали документів і не повідомляли нікому яке саме майно там знаходиться з 2014 до 19.04.2021 року і що воно взагалі там знаходиться.

На сьогоднішній день і розпоряднику майна ТОВ «Мік» Носенко Т.С. не надано ними належних, допустимих, достовірних бухгалтерських та первинних документів, які б вказували про те, яке майно по бухгалтерському обліку належить ТОВ «Мік» на праві власності, яке майно та на яких підставах знаходиться за тією чи іншою адресою, його стан та інше.

Твердження ТОВ «В.К.Натхнення» що ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 всі документи, не заслуговує на увагу, виходячи з наступного. Так, дійсно ОСОБА_1 передав розпоряднику майна ТОВ «Мік» - арбітражній керуючій Носенко Т.С. документи, натомість документи про рухоме майно ТОВ «Мік» не передано розпоряднику майна в такому обсязі, який би дозволив у повній мірі встановити належність цього майна ТОВ «Мік» та його місце знаходження. Жодного підтвердженого і належного повного переліку майна, яке належить на праві власності ТОВ «Мік» і документи, які це підтверджують та яке розміщене у АДРЕСА_1 від попередніх власників (користувачів, засновників ТОВ «Мік» та інших осіб) не передано.

Тому на виконання вимог Кодексу, для належного виконання обов`язків розпорядника майна з метою здійснення в повному обсязі дій в процедурі розпорядження майном, що слугуватиме найближчим часом для прийняття обгрунтовного рішення про перехід до наступної процедури, розпорядник майна здійснювала та продовжує здійснювати всі можливі заходи для пошуку і відновлення документації, зокрема і про рухоме майно ТОВ «Мік», що надасть вичерпну відповідь про майно ТОВ «Мік» для його повної, належної та достовірної інвентаризації.

Саме з причині відсутності підтверджуючих первинних документів про майно та його стан) у кримінальному провадженні №0000172 від 31.01.2022, орган досудового розслідування відмовляє у визнанні потерпілим ТОВ «Мік», про що ОСОБА_4 достеменно відомо, оскільки вона як представник ТОВ «Мік» подає такі клопотання і отримує постанови про відмову. В тому числі нею було отримано без відома розпорядника майна і постанову від 22.03.2024 про відмову у визнання потерпілим ТОВ «Мік» за клопотанням ОСОБА_2 Власне протягом всієї процедури банкрутства ТОВ «Мік», всі питання та претензії зводяться до встановлення майна боржника, його ідентифікації, місцезнаходження та його стану.

Розпорядник майна наголошує, що вона має не лише отримати і вивчити документи та будь-яку іншу інформацію, а й надати належну оцінку цій інформації з співвставленням їх відповідності з офіційними даними. Також представник ТОВ «В.К.Натхнення» стверджує, що ОСОБА_2 не повинна проводити інвентаризацію майна в м.Трускавець, оскільки це майно постійно інвентаризується посадовими особами ТОВ «Мік» і АТ «Укрексімбанк», хоча на підтвердження цього ТОВ «В.К.Натхнення» документів не надає. При цьому інвентаризації підлягає все майно, і розпорядник майна має провести інвентаризацію всього майна в незалежності від того інвентаризує його хтось чи ні, а не лише те яке хочуть інші особи, які не надають при цьому всіх документів бухгалтерського обліку та первинних документів, хоча засновники стверджують, що вони контролюють ТОВ «Мік», і це також підтверджується і словами ОСОБА_3 (керівника ТОВ «Мік» з 01.05.2014 до 20.11.2020). Так, ОСОБА_3 у своїх Запереченнях від 21.12.2016 (том-7, арк. 110) на клопотання ПАТ «Укрексімбанк», вказує що він звітується і несе відповідальність виключно перед Меркуловими Оленою та Олександром, і ніколи не отримував печаток і бухгалтерію, і не був розпорядником рахунків ТОВ «Мік». Те саме він підтверджував у клопотанні від 16.06.2021 (том-40, арк. 78). Власне запланована інвентаризація майна ТОВ «Мік» на 21.03.2024 у м. Трускавець і стала підставою для висловлення ТОВ «В.К.Натхнення» (фактично засновниками ТОВ «Мік») незадоволення і звернення до суду з цим клопотанням.

Суд дослідивши заяву представника ТОВ «В.К.Натхнення» про відсторонення арбітражної керуючої Носенко Т.С., заслухавши пояснення розпорядника майна та представника кредитора АТ «Укрексімбанк» не знаходить правих підстав для її задоволення, з наступних підстав.

У відповідності до частин 1, 3 статті 12 Кодексу України з процедур банкрутства, арбітражний керуючий користується усіма правами розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією, ліквідатора відповідно до законодавства. Під час реалізації своїх прав та обов`язків арбітражний керуючий зобов`язаний діяти добросовісно, розсудливо та з метою, з якою ці права та обов`язки надано (покладено).

Здійснюючи комплексний підхід до положень Кодексу України з процедур банкрутства, сталої практики Верховного суду у судових процедурах банкрутства, зважаючи на принципи та мету судових процедур банкрутства і задачі арбітражного керуючого під час виконання відповідних повноважень у справі про банкрутство, можна впевнено стверджувати, що арбітражний керуючий під час виконання відповідних повноважень у справі про банкрутство має діяти й в інтересах як самого боржника, так і в інтересах його кредиторів.

Відповідно частин 2 пункту 4 статті 28 Кодексу України з процедур банкрутства, відсторонення арбітражного керуючого від виконання повноважень здійснюється господарським судом за клопотанням учасника провадження у справі або за власною ініціативою у разі:

1) невиконання або неналежного виконання обов`язків, покладених на арбітражного керуючого;

2) зловживання правами арбітражного керуючого;

3) подання до суду неправдивих відомостей;

4) відмови арбітражному керуючому в наданні допуску до державної таємниці або скасування раніше наданого допуску, якщо такий допуск є необхідним для виконання обов`язків, визначених цим Кодексом;

5) припинення діяльності арбітражного керуючого;

6) наявності реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Суд констатує, що безпідставне відсторонення арбітражного керуючого неможливе, оскільки це порушує принцип його незалежності, є втручанням в його роботу та може призвести до зловживання кредиторами таким правом. Клопотання відсторонення арбітражного керуючого повинно бути обґрунтованим та мотивованим.

Зі змісту клопотання вбачається, що представник кредитора ТОВ «В.К.Натхнення» не погоджується із визначеним розпорядником майна порядком та черговістю проведення інвентаризації майна боржника у м.Трускавець, а не у м. Кривому Розі, що на його думку є підставою для відсторонення арбітражної керуючої Тетяни Носенко від виконання повноважень розпорядника майна.

Так, дійсно з наявних в матеріалах справи документах вбачається, що майно підприємства ТОВ "Мік" знаходиться у різних населених пунктах (м.Трускавець та м. Кривий Ріг).

Проте, суд звертає увагу, що інвентаризації підлягає все майно, і розпорядник майна має провести інвентаризацію всього майна боржника в незалежності від розташування майна.

Суд зазначає, що факт того, що арбітражний керуючий з причин розташування майна у різних містах обирає на власний розсуд першочерговість відвідування майна боржника у м. Трускавець для проведення його інвентаризації не свідчить про неналежне виконання обов`язків, покладених на арбітражного керуючого повноважень та не може бути підставою для відсторонення від виконання повноважень розпорядника майна.

Стосовно того, що станом на день розгляду даного клопотання, не завершено проведення інвентаризації майна, розпорядник майна вказала на обставини, що призводить до більш тривалішого здійснення дій та вжиття заходів направлених на виконання вимог Кодексу України з процедур банкрутства, а саме вказувала на значний обсяг майнових активів боржника, відстань від м.Трускавець до м.Кривого Рогу, де знаходиться майно, не надання всіх документів бухгалтерського обліку та первинних документів, недопуску розпорядника майна до проведення інвентаризації майна, про що представником кредитора "В.К.Натхнення" зазначено в поданому до суду клопотанні, що і перешкоджає виконання ухвали суду від 18.03.2024, якою було зобов`язано арбітражного керуючого провести інвентаризацію майна.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням пояснень розпорядника майна, суд дійшов висновку про те, що доводи, викладені у клопотанні представник кредитора ТОВ «В.К.Натхнення» (вх. суду №14297/24 від 22.03.2024) про відсторонення арбітражної керуючої Тетяни Носенко від виконання повноважень розпорядника майна у справі №904/11028/15 не знайшли свого підтвердження, а тому відсутні правові підстави для його задоволення.

Керуючись статтями 234, 235, 255 Господарського процесуального кодексу України, статтями 9, 28, 41, 44, господарський суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання ТОВ "В.К."Натхнення" (вх. суду №14297/24 від 22.03.2024) про відсторонення арбітражного керуючого Носенко Т.С. від виконання обов`язків через бездіяльність стосовно організації захисту майна в м.Кривий Ріг за адресою Коломойцевська 3, Фабрична 3а, Бикова 10 на суму понад 70 млн. грн., яка проводить дії на користь заінтересованих осіб, в тому числі покриття їх неправомірних (злочинних) дій - відмовити.

Заяву забезпеченого кредитора Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" (за вх. №24997/20 від 09.06.2020) з урахуванням уточнень (вх. суду 38507/23 від 02.08.2023) про звернення стягнення на заставне майно у справі №904/11028/15 - задовольнити частково.

Надати дозвіл Акціонерному товариству "Державний експортно-імпортний банк України" (вулиця Антоновича, 127, місто Київ, 03125; ідентифікаційний код: 00032112) в рахунок погашення визнаних судом грошових вимог кредитора у справі про банкрутство №904/11028/15 забезпечених заставою за Генеральною угодою №5711N1 від 02.02.2011, Іпотечним договором №5711Z1 від 02.02.2011, Договором застави №5711Z22 від 02.02.2011, Договором застави №5711Z25 від 27.05.2011, Договором застави №5711Z49 від 25.10.2011, Договір застави №5712Z13 від 12.04.2012, Договором застави №5712Z30 від 18.06.2012 визнаних ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 22.06.2017 по справі №904/11028/15, на звернення стягнення на заставне майно, що належить боржнику Товариству з обмеженою відповідальністю "МіК", с.Надеждівка, Криворізький район, Дніпропетровської області, (), а саме:

- нежитлові будівлі, площею 2 820,2 кв.м. (котельня 1Г - 157,6 кв.м., адміністративно - побутовий корпус 3А - 525,6 кв.м., головний виробничий корпус 1Б -2061,2 кв.м, насосна станція протипожежного використання 1Д - 45,8 кв. м, прохідна 1В - 30,0 кв.м.) та земельна ділянка площею 0,7294 Га, державний акт на право власності на земельну ділянку ЯА №206393 від 28.01.2005, кадастровий номер земельної ділянки :07:004:0020, що знаходиться за адресою: місто Трускавець, вулиця Стебницького будинок 73;

- виробниче обладнання в кількості 26 одиниць, а саме: Автомат для фасовки в стаканчики, Вакуум-випарна установка «Виганд»-2000, Вакуумний кристалізатор "Виганд»-2000, Гомогенізатор А 1-ОГ2М, Двухконтурна станція безрозбірної мийки, Кліпсатор КН-26, Кліпсатор КН-26 (2), Котел водогрійний ТНР 940 IN с армат., Котел паровий середнього тиску тип ТНS 32 з арматурою, Котел паровий середнього тиску тип -ТНS 32 з арматурою, Пакувальний автомат BLK 95, Пастеризаційно-охолоджувальна установка ПО У10, Пастеризаційно-охолоджувальна установка ПО У5, Резервуар для нагріву та охолодження молока, V10000, Резервуар для нагріву та охолодження молока, V10000, Резервуар для нагріву та охолодження молока, V10000, Резервуар для нагріву та охолодження молока, V10000, Резервуар для нагріву та охолодження молока, V3000. Резервуар для нагріву та охолодження молока, V3000, Резервуар для нагріву та охолодження молока, V4000, Резервуар для нагріву та охолодження молока, V4000. Резервуар для нагріву та охолодження молока, V4000, Резервуар для нагріву та охолодження молока, V4000, Резервуар для нагріву та охолодження молока, V4000, Сепаратор - вершковіддільник Ж5 - ОСЦП-10, Машина пакувальна Виско Филлек 5000, що знаходяться за адресою: місто Трускавець, вулиця Стебницька будинок 73;

- виробнича лінія для виробництва хлібобулочних та кондитерських виробів Tromp uniline Т-600, інвентарний номер 00000507, що знаходяться за адресою: місто Кривий Ріг, вулиця Коломійцівська, 3;

- виробниче обладнання, а саме: ламінатор 3SU-600, що складається з: конвейєр - 6шт.; мукопосипаючий пристрій М6-9 шт.; трьохвалковий екструдер 2М600 - 1 шт.; дозатор БПС - 4 (для масла/маргарина) - 1 шт.; система згортання тіста (з приводом) - 1 шт.; вал для придавлювання тіста (з приводом) - 3 шт.; міді мульті - рол 12 - 2 шт.; ніж, що обертається - 1 шт.; станція листкування методом нарізання та укладання черепичним засобом - 1 шт.; поперечний ролик - 1 шт.; двох валовий пристрій 200 - 2 шт.; двох валовий пристрій 120 - 1 шт.; панель керування 25,3 см. - 2 шт.; система для поливання жовтком та посипки насінням - 1 шт.; електрошафа - 1 шт.; деталі для збирання та кріплення обладнання, що знаходиться за адресою: місто Кривий Ріг, вулиця Коломійцівська, 3;

- Обладнення для виробництва хлібобулочних виробів: «Спондж кейк систем» -1 шт., що складається з наступних частин: преміксер, без рубашки - 1 шт.; накопичувальний бункер, без рубашки - 1 шт.; аератор, що керується через ПЛК - 1 шт.; СІР системи для очищення - 1 шт.; сенсор постійного контролю - 1 шт.; електрошафа - 1 шт., що знаходиться за адресою: місто Кривий Ріг, вулиця Коломійцівська, 3 (згідно договору застави, але на даний час місцезнаходження невідоме);

- обладнення для виробництва хлібобулочних виробів: пневматичний дозатор PDSM 8 - 1 шт.; головний конвейєр - 1 шт.; електрична шафа - 1 шт., що знаходиться за адресою : місто Кривий Ріг, вул. Коломійцівська, 3;

- машини для навантажування та переміщення продуктів; система для укладання продуктів на противні «автоукладач» -1 шт. (що складається з: автоукладач-1 шт.; конвеєр для транспортування противнів - 1 шт.; електрична шафа з пультом керування - 1 шт.), що знаходиться за адресою: місто Кривий Ріг, вулиця Коломійцівська, 3;

- обладнення для автоматичного виробництва круассанів «Круассан 800», яке складається з: проміжних конвеєр - 1 шт.; двовілкова розкочувальна станція 200 - 1 шт.; завантажувальний конвеєр - 1 шт.; дозуючий пристрій для борошна - 1 шт.; щітка для чищення, що обертається - 1 шт.; комплект різального пристрою з дисковим ножем - 1 шт.; система розкладання - 1 шт.; різальний пристрій круассанів - 1 шт.; відокремлюючий конвеєр - 1 шт.; прикутний пристрій для перевертання - 1 шт.; пристрій для вирівнювання - 1 шт.; пристрій для розбрискування - 1 шт.; двовалікова вимірювальна станція - 1 шт.; роликова частина - 1 шт.; система здвоювання - 1 шт.; формовочний конвеєр - 1 шт.; шлагбаум з пневматичним приводом - 1 шт.; електрошафа - 1 шт. що знаходиться за адресою: місто Кривий Ріг, вулиця Коломійцівська, 3;

- Обладнення для оформлення бісквітних тортів автоматичним засобом «ТОRТ-2R, яке складається з: система різки для розрізання бісквітного коржа - 1 шт.; головний конвеєр - 1 шт.; система остановки для бісквітного коржа в позиції перед дозатором сиропу - 1 шт.; дозатор сиропу - 1 шт.; дозатор для нанесення крему -1 шт.; система остановки бісквітного коржа перед дозатором для нанесення крему - 1 шт.; система для притиснення бісквітного коржа - 1 шт.; дозатор для нанесення крему - 1 шт.; конвеєр для пересування бісквітного коржа - 1 шт.; апарат для декорації бісквітного коржа - 1 шт.; дозатор для нанесення крему - 1 шт.; повертальна система залишків декорації - 1 шт., що знаходиться за адресою: місто Кривий Ріг, вулиця Коломійцівська, 3;

- Аератор для вершків, включаючи систему для вводу желатину, що складається з: преміксер з рубашкою - 1 шт.; накопичувальний бункер з рубашкою - 1 шт.; аератор, що керується через плк - 1 шт.; сір насоси для очищення - 2 шт.; сенсор постійного контроля - 1 шт.; електрошафа - 1 шт.; бункер з рубашкою та насосом для інжектування желатину - 1 шт.; апарат для нагрівання та охолодження - 1 шт., що знаходиться за адресою: місто Кривий Ріг, вулиця Коломійцівська, 3;

- Аератор для масляного крему, що складається з: преміксер з рубашкою - 1шт.; накопичувальний бункер з рубашкою - 1 шт.; аератор, що керується через плк - 1 шт.; сір насоси для очищення - 2 шт.; сенсор постійного контроля - 1 шт.; електрошафа - 1 шт.; апарат для нагрівання та охолодження - 1 шт., що знаходиться за адресою: місто Кривий Ріг, вулиця Коломійцівська, 3.

В іншій частині заяви Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" - відмовити.

Ухвала набирає законної сили 03.07.2024 та може бути оскаржена до Центрального апеляційного господарського суду у строк, визначений статтею 255, 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано 08.07.2024.

Суддя Ю.Ю. Первушин