ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2024 року Справа № 924/1236/23

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Маціщук А.В.

суддя Бучинська Г.Б.

суддя Василишин А.Р.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу позивача Хмельницької міської ради

на рішення Господарського суду Хмельницької області від 19.03.2024 р.

постановлене у м. Хмельницький, повний текст складено 28.03.2024 р.

у справі № 924/1236/23 (суддя Субботіна Л.О.)

за позовом Хмельницької міської ради

до відповідача ОСОБА_1

про стягнення 63320,47 грн. безпідставно збережених коштів

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до рішення від 19.03.2024 р. Господарський суд Хмельницької області частково задоволив позов Хмельницької міської ради у справі № 924/1236/23. Згідно з рішенням суду підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь Хмельницької міської ради 23514,22 грн. безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою. Суд відмовив у стягненні 39806,25 грн. безпідставно збережених коштів.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач Хмельницька міська рада звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, у якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задоволити повністю.

Вважає, що висновок суду першої інстанції про те, що відповідачем протягом періоду, за який стягуються кошти, використовувалася земельна ділянка площею 140 кв.м. зроблений без врахування вимог ст. 79-1 Земельного кодексу України та правових висновків Верховного Суду.

Доводить, що судом першої інстанції не враховано ту обставину, що ОСОБА_1 набула право власності на приміщення буфету з добудовою кухні та підсобних приміщень загальною площею 61 кв.м за договором дарування від 03.12.2021 р. № 5378 від ОСОБА_2 . При цьому ОСОБА_2 користувався спірною земельною ділянкою, починаючи з 22.04.2004 р., на підставі договорів оренди земельної ділянки № 102 від 22.04.2004 р. та № 63 від 01.04.2009 р., копії яких містяться в матеріалах справи, і згідно з умовами цих договорів в оренду була передана земельна ділянка площею 377 кв.м по АДРЕСА_1 . Тобто, починаючи з 2004 року площа спірної земельної ділянки не змінювалася.

Зауважує, що у період, за який стягуються кошти, тобто з 01.01.2022 р. по 01.11.2023 р., так і на сьогодні два основні критерії, які ідентифікують земельну ділянку: площа і кадастровий номер не змінювалися.

Вважає безпідставними посилання суду першої інстанції на обставини, встановлені рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 27.11.2023 р. у справі № 686/5681/22, як на преюдиційні, оскільки обставини по справі № 686/5681/22 були встановлені на підставі зібраних саме в тій справі доказів, в тому числі і висновку експерта, і вони стосувалися іншої особи - ОСОБА_2 , який використовував спірну земельну ділянку протягом іншого періоду, а саме - з 15.01.2019 р. по 30.11.2021 р., тому ці обставини не можуть вважатися преюдиційними у даній справі, і суд повинен самостійно на підставі наданих сторонами доказів встановити всі обставини, які мають значення для правильного вирішення даної справи, та надати їм самостійну правову оцінку.

Доводить, що виходячи з чисельних рішень Верховного Суду, які сформували єдину правову позицію щодо правильного вирішення такої категорії судових справ, найбільш очевидною і визнаною є судова практика щодо розрахунку суми безпідставно збережених коштів орендної плати виходячи із розміру земельної ділянки, яка є сформованою і зареєстрованою у Державному земельному кадастрі, тобто є об`єктом цивільних прав, з врахуванням вимог земельного законодавства.

Просить задовольнити апеляційну скаргу Хмельницької міської ради, скасувати рішення господарського суду Хмельницької області від 19.03.2024 р. у справі № 924/1236/23 та прийняти нове рішення, яким повністю задовольнити позовні вимоги Хмельницької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів.

Відповідач ОСОБА_1 подала відзив на апеляційну скаргу, у якому заперечила проти доводів скаржника.

Зазначає, що саме ОСОБА_2 відповідачці був відчужений буфет з прибудовою кухні та підсобних приміщень загальною площею 61 кв.м., які розташовані в будинку за адресою АДРЕСА_1 і знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :01:008:0017 площею 0,0377 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування будівель ринкової інфраструктури 03.10., тоді як експертом обстеження проведено в серпні 2023 р., коли власником цього об`єкту нерухомості була відповідачка (з грудня 2021 року).

Вважає, що суд першої інстанції у даній справі абсолютно законно та справедливо прийняв до уваги висновок експерта № 1068/023, складений 18.08.2023 р., а також враховано, що за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи, окрім приміщення буфету з добудовою кухні та підсобних приміщень загальною площею 61.0 кв.м., що розташовані по АДРЕСА_1 , на земельній ділянці з кадастровим номером :01:008:0017 знаходяться частини двох металевих тимчасових споруд, загальною площею 0,0010 га, які використовуються (можуть використовуватись) для провадження підприємницької діяльності (торгівлі), а також частина бетонних сходів площею 0,0004 га.

Просить апеляційну скаргу Хмельницької міської ради залишити без задоволення.

Відповідно до ст. 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження. Апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи те, що ціна позову у даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, і сторони не подавали клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, розгляд апеляційної скарги відбувся в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами згідно з ч.13 ст.8 ГПК України.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши оцінку обставин справи та повноту їх встановлення судом першої інстанції, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного судового рішення норм матеріального і процесуального права, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено наступне.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець /а.с. 11 у т.1/.

03.12.2021 р. ОСОБА_2 та ОСОБА_1 уклали договір дарування, відповідно до якого ОСОБА_2 подарував, а ОСОБА_1 прийняла в дар належне дарувальнику нежитлове приміщення - приміщення буфету з добудовою кухні та підсобних приміщень загальною площею 61,0 кв.м., яке розміщене в будинку за адресою: АДРЕСА_1 /а.с. 74 у т.1/.

На підставі договору дарування 03.12.2021 р. була проведена державна реєстрація права власності ОСОБА_1 на приміщення буфету з добудовою кухні та підсобних приміщень загальною площею 61,00 кв.м, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 288324877 від 03.12.2021 р. /а.с. 55 у т.1/ та інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 354216757 від 14.11.2023 р. /а.с. 13 у т.1/.

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-023 від 29.05.2023 р. земельна ділянка з кадастровим номером :01:008:0017 площею 0,0377 га, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , перебуває в комунальній власності, дата державної реєстрації земельної ділянки 18.09.2017 р., категорія земель - землі житлової та громадської забудови, вид цільового призначення: 03.10 Для будівництва та обслуговування адміністративних будинків, офісних будівель компаній, які займаються підприємницькою діяльністю, пов`язаною з отриманням прибутку /а.с. 50 - 54 у т.1/.

25.01.2022 р. ОСОБА_1 звернулась до Хмельницького міського голови із заявою, в якій повідомила, що для обслуговування належної їй нерухомості необхідна земельна ділянка площею 113 кв.м. Тому просила надати дозвіл на виготовлення проектної документації на земельну ділянку меншої площі - 113 кв.м для обслуговування буфету з добудовою кухні та підсобних приміщень загальною площею 61,0 кв.м. по АДРЕСА_1 /а.с. 73 у т.1/.

08.02.2022 р. листом № Д-400-22 Управління земельних ресурсів Хмельницької міської ради повідомило ОСОБА_1 про прийняте постійною комісією рішення від 03.02.2022 р. та вказало про необхідність здійснення відповідачем заходів щодо оформлення права користування земельною ділянкою площею 377 кв.м. по АДРЕСА_1 /а.с. 77 у т.1/.

В подальшому листом від 06.05.2022 р. Виконавчий комітет Хмельницької міської ради повідомив ОСОБА_1 , що при прийнятті рішення комісія керувалася ст. ст. 120, 116, 123 Земельного кодексу України та рекомендувала ОСОБА_1 отримати земельну ділянку в тих розмірах, які наразі внесені до відомостей Державного земельного кадастру та зареєстровані у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а саме площею 377 кв.м., кадастровий номер :01:008:0017 /а.с. 79 у т.1/.

В подадбшому листом № Д/1065-04-2023 від 10.08.2023 р. Управління земельних ресурсів Хмельницької міської ради повідомило ОСОБА_1 , що на засіданні постійної комісії з питань містобудування, земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища від 12.07.2023 р. прийнято рішення про відмову у наданні дозволу на поділ земельної ділянки. Також зазначено, що у зв`язку з розміщенням на даній земельній ділянці приміщення буфету з добудовою кухні та підсобних приміщень, яке належить відповідачу на праві власності, необхідно здійснити заходи щодо належного оформлення права користування земельною ділянкою кадастровий номер :01:008:0017 площею 377 кв.м. по АДРЕСА_1 /а.с. 83 у т.1/.

02.08.2023 р. Управління земельних ресурсів Хмельницької міської ради запросило ОСОБА_1 на засідання комісії для визначення збитків власникам землі та землекористувачам, яке відбудеться 18.08.2023 р., у зв`язку з розглядом питання щодо відшкодування збитків, заподіяних внаслідок використання відповідачем земельної ділянки по АДРЕСА_1 без правовстановлюючих документів /а.с. 82 у т.1/.

Відповідач заявою від 18.08.2023 р. надала пояснення комісії для визначення збитків власникам землі та землекористувачам Хмельницької міської ради, зазначивши, що майже два роки намагається оформити своє право користування земельною ділянкою, необхідною для обслуговування нерухомого майна, але отримала необґрунтовані відмови. А тому вважає, що не порушувала земельного законодавства, не спричиняла збитки та не повинна їх відшкодовувати /а.с. 100 - 101 у т.1/.

18.01.2023 р. відбулось засідання комісії для визначення збитків власникам землі та землекористувачам, за результатами якого складено акт щодо визначення та відшкодування розміру збитків власникам землі та землекористувачам № 4 від 18.08.2023 р., в якому зазначено, що розмір збитків, завданих ОСОБА_1 власнику землі за період з 01.01.2022 р. по 01.08.2023 р. становить 54025,42 грн. Додатком до акта оформлено розрахунок розміру збитків /а.с. 102 - 103 у т.1/. Рішенням Виконавчого комітету Хмельницької міської ради № 914 від 14.09.2023 р. було затверджено акти, подані комісією для визначення збитків власникам землі та землекористувачам, в тому числі акт № 4 від 18.08.2023 р. /а.с. 104 у т.1/.

Оскільки відповідачка добровільно не сплатила визначену комісією суму збитків, тому Хмельницька міська рада звернулась до суду.

При зверненні до суду із даним позовом позивач здійснив розрахунок розміру орендної плати за користування ОСОБА_1 земельною ділянкою по АДРЕСА_1 , площею 377 кв.м. за період з 01.01.2022 р. по 01.11.2023 р., відповідно до якого за період з 01.01.2022 р. по 31.12.2022 р. орендна плата становить 32336,97 грн із врахуванням нормативної грошової оцінки земельної ділянки в розмірі 1077899,00 грн та розміру орендної плати - 3% від НГО в рік; за період з 01.01.2023 р. по 01.11.2023 р. (10 місяців) орендна плата становить 30983,50 грн з врахуванням нормативної грошової оцінки земельної ділянки в розмірі 1239340,00 грн, розміру орендної плати в рік - 37180,20 грн (3% від НГО) та розміру орендної плати в місяць - 3098,35 грн. Загальна сума не одержаного доходу від орендної плати за землю за період з 01.01.2022 р. по 01.11.2023 р. становить 63320,47 грн. /а.с. 23 у т.1/.

Відповідач ОСОБА_1 заперечила проти позову, зазначивши наступне.

Згідно з рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27.11.2023 р. у справі № 686/5681/22, яке залишене без змін постановою Хмельницького апеляційного суду від 08.02.2024 р., частково задоволено позов Хмельницької міської ради до ОСОБА_2 про стягнення 91582,33 грн безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за земельну ділянку за період з 15.01.2019 р. по 30.11.2021 р. Згідно з рішенням суду стягнуто з ОСОБА_2 на користь Хмельницької міської ради безпідставно збережені кошти в сумі 34009,36 грн.

Ухвалюючи таке рішення, суд встановив, що ОСОБА_2 з 06.10.2010 р. по 03.12.2021 р. був власником нежитлового приміщення, буфету з добудовою кухні та підсобних приміщень, загальною площею 61,0 кв.м. по АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 права на землю не оформив, без правовстановлюючих документів користувався земельною ділянкою в період з 15.01.2019 р. по 30.11.2021 р. для обслуговування нерухомого майна, плату за користування даною земельною ділянкою не здійснював. При цьому суд врахував висновок судового експерта № 1068/023 від 18.08.2023 р., відповідно до якого визначена площа земельної ділянки, необхідна для обслуговування нерухомого майна приміщення буфету з добудовою кухні та підсобних приміщень, - 0,0140 га. Суди визначили, що стягнення безпідставно збережених коштів з відповідача необхідно проводити пропорційно площі земельної ділянки, яку використовує відповідач для обслуговування нерухомого майна, тобто - виходячи із площі земельної ділянки 0,0140 га /а.с. 36 - 38 у т.1/.

Відповідач ОСОБА_1 долучила до відзиву висновок експерта № 1068/023 з додатками, складений 18.08.2023 р. судовим експертом Власюком В.В. за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи, на вирішення якої були поставлені наступні запитання: 1. Яка частина земельної ділянки площею 0,0377 га з кадастровим номером :01:008:0017 використовується для обслуговування приміщення буфету з добудовою кухні та підсобних приміщень загальною площею 61,0 кв.м., що розташоване по АДРЕСА_1 ? Яке фактичне використання іншої частини даної ділянки? 2. Чи знаходяться на земельній ділянці з кадастровим номером :01:008:0017 будівлі та споруди, окрім приміщення буфету з добудовою кухні та підсобних приміщень загальною площею 61,0 кв.м., що розташоване по АДРЕСА_1 ? /а.с. 39 - 68 у т.1/.

Експертом визначено, що частина земельної ділянки з кадастровим номером :01:008:0017 загальною площею 0,0377 га, яка безпосередньо використовується для обслуговування приміщення буфету з добудовою кухні та підсобних приміщень загальною площею 61,0 кв.м., розташоване по АДРЕСА_1 , має площу 0,0140 га. Розміри та конфігурація даної частини ділянки показані на плані зіставлення, який є додатком до висновку. Ще частина ділянки площею 0,0143 га, яка знаходиться в межах огородженої території біля приміщення буфету з добудовою кухні та підсобних приміщень використовується для складання будівельного сміття та залишків будівельних матеріалів. Розміри та конфігурація даної частини ділянки показані на плані зіставлення. Інша частина ділянки площею 0,0094 га використовується як територія ринку під проходи загального користування та розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності (торгівлі), або зайнята густими деревними та чагарниковими насадженнями зі сторони суміжного домоволодіння АДРЕСА_2 .

З другого питання у висновку експерта вказано, що окрім приміщення буфету з добудовою кухні та підсобних приміщень загальною площею 61.0 кв.м., яке розташоване по АДРЕСА_1 , на земельній ділянці з кадастровим номером :01:008:0017 знаходяться частини двох металевих тимчасових споруд, загальною площею 0,0010 га, які використовуються (можуть використовуватись) для провадження підприємницької діяльності (торгівлі), а також частина бетонних сходів площею 0,0004 га. Також зазначено, що розташування меж земельної ділянки з кадастровим номером :01:008:0017 (ближче 1 м до стін нежитлової будівлі АДРЕСА_1 ) унеможливлює повноцінне обслуговування приміщень інших власників, які знаходяться в даній будівлі (окрім приміщення буфету з добудовою кухні та підсобних приміщень загальною площею 61.0 кв.м), з врахуванням вимог ДБН Б.2.2.-12:2019 (пункт 6.1.41).

Суд першої інстанції врахував обставини, доведені у справі № 686/5681/22, і зазначив, що в ході розгляду справи № 924/1236/23 позивач не спростував обставин, викладених у висновку експерта № 1068/023 від 18.08.2023, та не довів будь-якими належними та допустимими доказами факту використання відповідачем ОСОБА_1 всієї земельної ділянки площею 377 кв.м., в тому числі і неможливості використання даної ділянки іншими особами, окрім відповідача, тому виснував, що відповідачка зобов`язана сплачувати плату за користування земельною ділянкою у розмірі 140 кв.м, яка фактично використовується відповідачем для розміщення та обслуговування приміщення буфету з добудовою кухні та підсобних приміщень загальною площею 61,00 кв.м.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з урахуванням наступного.

Предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Відповідно до ч.1-2 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Норми ст.206 Земельного кодексу України визначають, що використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (п.п.14.1.136 п. 14.1. ст. 14 ПК України).

Норми ст. 90 Земельного кодексу України у випадку використання земельних ділянок, особами, що не є їх власниками, кореспондуються з нормами статті 96 цього ж Кодексу, відповідно до якої землекористувачі, зокрема зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

До моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав сплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі ч.1 ст.1212 ЦК України.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 р. у справі № 629/4628/16-ц, від 20.11.2018 р. у справі № 922/3412/17 та постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 28.02.2020 р. у справі № 913/169/18.

Такі висновки враховуються колегією суддів відповідно до ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», ч.4 ст. 236 ГПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 120 ЗК України (у редакції, чинній на час набуття відповідачем права власності на нежитлову будівлю, розташовану на спірній земельній ділянці) у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці, що перебуває в оренді, у користуванні на праві емфітевзису, суперфіцію у попереднього власника, до набувача одночасно переходить відповідно право оренди, емфітевзису, суперфіцію земельної ділянки, на якій розміщений такий об`єкт, в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього власника такого об`єкта, крім випадків, визначених частиною четвертою цієї статті.

Згідно зі ст. 377 ЦК України (у редакції, чинній на час набуття відповідачем права власності на нежитлову будівлю, розташовану на спірній земельній ділянці) до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, одночасно переходить право приватної власності, право користування земельною ділянкою, на якій розміщений об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), інша будівля або споруда), об`єкт незавершеного будівництва, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього власника такого об`єкта нерухомого майна, у порядку та на умовах, визначених Земельним кодексом України.

Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 03.12.2021 р., укладеного з ОСОБА_2 , набула у власність нежитлове приміщення - приміщення буфету з добудовою кухні та підсобних приміщень загальною площею 61,0 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 354216757 від 14.11.2023 р. /а.с. 13 у т.1/.

Одержане відповідачкою (обдарованою) у власність нерухоме майно знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :01:008:0017, яка відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-023 від 29.05.2023 перебуває в комунальній власності Хмельницької міської ради /а.с. 21-22 у т.1/ та використовувалась попереднім землекористувачем ОСОБА_2 (дарувальником) для обслуговування приміщення буфету з добудовою кухні та підсобних приміщень загальною площею 61,0 кв.м., розташованого по АДРЕСА_1 , частково - у розмірі 0,0140 га.

Як зазначено вище, рішеннями судів у справі № 686/5681/22 встановлено, що ОСОБА_2 в період з 06.10.2010 р. по 03.12.2021 р. був власником нежитлового приміщення, буфету з добудовою кухні та підсобних приміщень загальною площею 61,0 кв.м. по АДРЕСА_1 , та користувався земельною ділянкою для обслуговування зазначеного нерухомого майна в період з 15.01.2019 р. по 30.11.2021 р. без правовстановлюючих документів, плату за користування даною земельною ділянкою не здійснював. Судами у справі № 686/5681/22 встановлено, що правомірними були вимоги Хмельницької міської ради про стягнення з ОСОБА_2 безпідставно збережених коштів за користування без правовстановлювальних документів земельною ділянкою пропорційно площі земельної ділянки, яку використовує відповідач для обслуговування нерухомого майна, тобто виходячи із площі земельної ділянки 0,0140 га, а не загальної площі земельної ділянки кадастровий номер :01:008:0017 /а.с. 36 - 38 у т.1/.

Відповідно до норм ч.4 ст.75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській справі, яке набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій бере участь особа, стосовно якої встановлені ці обставини.

Отже, Хмельницька міська рада як позивач у даній справі та у справі № 686/5681/22 вже є обізнаною щодо обставин, які встановлені судом при визначенні суми безпідставно збережених коштів за користування без правовстановлювальних документів земельною ділянкою, на якій розміщене нежитлове приміщення буфету з добудовою кухні та підсобних приміщень загальною площею 61,0 кв.м. по АДРЕСА_1 , а саме - щодо визначення суми орендної плати пропорційно площі земельної ділянки, яку використовує власник цих приміщень для обслуговування нерухомого майна, тобто виходячи із площі земельної ділянки 0,0140 га, а не загальної площі земельної ділянки кадастровий номер :01:008:0017.

Хмельницька міська рада не спростувала вищезазначені обставини, встановлені у справі № 686/5681/22, не довела у даній справі будь-якими належними та допустимими доказами, що ОСОБА_1 користується всією земельною ділянкою площею 0,0377 га, а також не спростовала, що на земельній ділянці з кадастровим номером :01:008:0017 площею 0,0377 га розташовані інші об`єкти - частини двох металевих тимчасових споруд загальною площею 0,0010 га, які можуть використовуватися для провадження підприємницької діяльності (торгівлі), тощо.

Отже, із дня набуття права власності на об`єкт нерухомого майна відповідачка стала фактичним користувачем земельної ділянки, на якій розташовано це нерухоме майно, а тому саме із цієї дати у неї виник обов`язок сплачувати за користування земельною ділянкою, на якій таке майно розташовано. При цьому до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права на земельну ділянку, на якій розташований цей об`єкт, такі кошти є безпідставно збереженими.

Норми ст.120 Земельного кодексу України передбачають перехід права на земельну ділянку у разі набуття права на будівлю, споруду і закріплюють загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цією нормою визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість.

Колегія суддів враховує обставини, встановлені у справі № 686/5681/22, та зазначає, що з урахуванням норм ст. 377 ЦК України та ч. 120 ЗК України до ОСОБА_1 перейшло право користування земельною ділянкою, якою користувався попередній власник приміщень - ОСОБА_2 та яка встановлена у висновку експерта та в судовому рішенні у справі № 686/5681/22, а саме - 0,0140 га.

Відповідно до норм частини п`ятої статті 5, частини першої статті 13 Закону України "Про оренду земель" для визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності використовується нормативна грошова оцінка.

Відповідно до ч.2 ст.20 та ч.3 ст. 23 Закону України "Про оцінку земель" дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Технічна документація на конкретну земельну ділянку, яка виготовляється на замовлення землекористувача (власника), відповідно до ст.20 Закону України "Про оцінку земель", є джерелом інформації про нормативну грошову оцінку певної земельної ділянки.

Відповідно до наведених норм витягами із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки, сформованих 02.06.2023 р. (за 2022 рік) та 31.05.2023 р. (за 2023 рік) підтверджено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки кадастровий номер :01:008:0017 станом на 2022 рік становила 1077899,00 грн., а станом на 2023 рік становила 1239340,00 грн. /а.с. 19 - 20 у т.1/.

За встановлених обставин колегія суддів вважає, що до стягнення з відповідача підлягають безпідставно збережені кошти за користування земельною ділянкою з урахуванням розміру ділянки, який фактично використовується відповідачкою для розміщення та обслуговування належного їй нерухомого майна, що становить 140 кв.м. Тому є правильним розрахунок суду першої інстанції, а саме розмір безпідставно збережених коштів за 2022 рік буде становити 12008,42 грн, за 10 місяців 2023 року - 11505,80 грн. Загальна сума безпідставно збережених коштів коштів, які відповідачка зобов`язана сплатити позивачу становить 23514,22 грн.

За результатом перегляду рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що рішення Господарського суду Хмельницької області від 19.03.2024 р. у справі № 924/1236/23 відповідає матеріалам справи, ґрунтується на чинному законодавстві і немає підстав для його скасування чи зміни. Доводи апеляційної скарги не спростовують обґрунтованих висновків суду першої інстанції.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покладаються на скаржника згідно зі ст.129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 276, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу позивача Хмельницької міської ради залишити без задоволення, рішення Господарського суду Хмельницької області від 19.03.2024 р. у справі № 924/1236/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку визначеному Господарським процесуальним кодексом України.

Справу № 924/1236/23 повернути Господарському суду Хмельницької області.

Головуючий суддя Маціщук А.В.

Суддя Бучинська Г.Б.

Суддя Василишин А.Р.