ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" липня 2024 р.м. ХарківСправа № 922/1492/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавренюк Т.А.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" (61037, м. Харків, вул. Георгія Тарасенка, 126, адреса для листування: 61057, м. Харків, вул. Гоголя, 10, )
до Радіоастрономічного інституту Національної академії наук України (61002, м. Харків, вул. Мистецтв, 4, )
про стягнення 21 003,30грн
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача суму основного боргу в розмірі 18 052,61грн, збитки від інфляції в розмірі 2 451,57грн, 3% річних в розмірі 499,12грн. Судові витрати зі сплати судового збору позивач просить суд покласти на відповідача.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем договору про постачання електричної енергії № 06-375/21 від 06.01.2021 в частині здійснення своєчасної оплати за спожиту електричну енергію за період з грудня 2021 року по лютий 2022 року. В якості правових підстав, позивач посилається на норми Цивільного та Господарського кодексів України.

Ухвалою суду від 30.04.2024 позовну заяву Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними матеріалами.

Відповідач у відзиві на позов позовні вимоги визнає частково в частині суми основного боргу в розмірі 18 052,61грн, проти позовних вимог в частині стягнення 3% річних та збитків від інфляції заперечує, посилаючись на приписи п.16 постанови НКРЕКП № 332 від 25.02.2022, якою надано настанову про зупинення нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії", між учасниками ринку електричної енергії.

Позивач у відповіді на відзив проти доводів відповідача заперечує, посилаючись на те, що положення вказаної постанови НКРЕКП стосуються виключно нарахування та стягнення штрафних санкцій, тобто пені.

Будь-яких інших заяв або клопотань від учасників справи не надходило.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

З 01.01.2019, у зв`язку з відокремленням функції з розподілу електричної енергії від функції постачання електричної енергії, що визначено положеннями Закону України "Про ринок електричної енергії" від 13.04.2017, у відповідності до Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 26.10.2018 № 1268 "Про затвердження Методичних рекомендацій щодо передачі даних побутових та малих непобутових споживачів постачальнику електричної енергії, на якого відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" покладається виконання функції універсальної послуги на закріпленій території" Приватне акціонерне товариство "Харківенергозбут" є постачальником універсальних послуг на території Харківської області.

Позивач, як постачальник універсальних послуг, здійснює постачання електричної енергії з 01.01.2019 у порядку, визначеному "Правилами роздрібного ринку електричної енергії", затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312 та на умовах постачання універсальних послуг.

На виконання п.13 розділу ХVІІ Закону України "Про ринок електричної енергії" під час здійснення заходів з відокремлення було створено електропостачальника - Приватне акціонерне товариство "Харківенергозбут", а Акціонерна компанія "Харківобленерго" виконує функції з розподілу електричної енергії на території Харківської області та є оператором системи розподілу.

Відповідно до абзацу 5 п.13 р. ХVІІ Закону України "Про ринок електричної енергії" фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема, надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальних послуг та/або факт споживання електричної енергії.

Разом з тим, у відповідності до п.13 Перехідних положень Закону України "Про ринок електричної енергії" передача постачальнику універсальних послуг персональних даних побутових та малих непобутових споживачів під час здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу не потребує отримання згоди та повідомлення таких споживачів про передачу персональних даних і вважається такою, що здійснена в загальносуспільних інтересах з метою забезпечення постачання електричної енергії споживачам.

Публічний договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг розміщений на офіційному сайті позивача.

06.01.2021 між Приватним акціонерним товариством Харківенергозбут (позивач) та Радіоастрономічним інститутом Національної академії наук України (відповідач) укладено та двосторонньо підписано договір на постачання електричної енергії № 06-375/21 на умовах Комерційної пропозиції № 1Ф-П для споживачів з запланованим обсягом споживання до 50 000 кВт*год на місяць та запланованими обсягами електричної енергії, які містяться в додатку № 1 до договору та до додаткової угоди № 9-3, шляхом підписання даного договору та заяви-приєднання до нього.

Відповідно до п.1.1 договору позивач зобов`язався забезпечити постачання електричної енергії лот № 5 - постачання електричної енергії на Радіотелескоп, (код за ДК 021:2015-09310000-5 Електрична енергія) для забезпечення потреб відповідача, а відповідач сплачувати позивачу вартість спожитої електричної енергії.

У п.3.1 договору сторони погодили, що ціна договору на період з 01.01.2021 по 31.12.2021, згідно з обсягами державного бюджетного фінансування становить: 51 000,00грн.

10.02.2021 сторони уклали Додаткову угоду № 1 до договору про постачання електричної енергії № 06-375/21, якою внесли зміни до п.3.1 та п.3.3, та погодили, що ціна договору на період з 01.01.2021 по 31.12.2021, згідно з обсягами державного бюджетного фінансування становить: 50 999,98грн, вартість 1 кВт*год електричної енергії визначається як договірна ціна та зазначається у додатку № 2 "Комерційна пропозиція. На момент укладання договору вартість 1 кВт*год становить 2,07317грн.

За умовами п.4.1 договору розрахунки відповідача за електричну енергію здійснюються на підставі виставленого позивачем рахунка та акта приймання-передачі електричної енергії.

Розрахунковим періодом є календарний місяць (п.4.3 договору).

Звіряння фактичного обсягу спожитої електричної енергії, відповідно до 4.6 договору, здійснюється шляхом оформлення між сторонами акту прийому-передачі електричної енергії, сформованого згідно з даними на останній день розрахункового періоду відповідача.

Сторони у п.5.1 договору погодили строк (термін) постачання електричної енергії з 01.01.2021 по 31.12.2021 з урахуванням п.2 додаткової угоди № 9-3 до 28.02.2022.

Місце поставки (передачі) товару та надання послуг: 65011, Україна, Одеська область, с. Маяки, Біляївського району, Радіотелескоп (адреса замовника) (п.5.2 договору).

Відповідач за умовами п.6.1.1 договору взяв на себе зобов`язання своєчасно та в повному обсязі сплачувати позивачу вартість електричної енергії відповідно до державного бюджетного фінансування.

Відповідно до п.2 додаткової угоди № 9-3 до договору цей договір діє до 28.02.2022 в обсязі 10 200,00грн.

16.03.2021 між сторонами укладено додаткову угоду до договору про постачання електричної енергії № 06-375/21 від 06.01.2021 щодо використання системи електронного документообігу для віддаленого обслуговування споживачів (Система ЕДО).

За умовами п.5 комерційної пропозиції № 1Ф-П рахунок за спожиту електричну енергію та акт прийому-передачі електричної енергії за спожиту електричну енергію надається відповідачу до 12 числа (включно) місяця, наступного за розрахунковим. Рахунок за спожиту електричну енергію та акт приймання-передачі електричної енергії має бути оплачений протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка відповідачем. Рахунки на оплату надаються відповідачу у відповідних структурних підрозділах позивача. В разі неотримання відповідачем рахунків, позивач направляє рахунки відповідачу поштовим зв`язком. У такому випадку рахунки вважаються отриманими відповідачем з дня її відправлення.

Розрахунковим періодом є календарний місяць. Оплата електричної енергії та послуги з розподілу електричної енергії здійснюється відповідачем один раз за фактичний обсяг спожитої електричної енергії, визначений за показами розрахункових засобів обліку (або розрахунковим шляхом), на підставі виставленого рахунка відповідачу, в якому зазначаються суми до сплати за спожиту електричну енергію (п.4 комерційної пропозиції № 1Ф-П).

Звіряння фактичного обсягу спожитої електричної енергії, відповідно до п.6 комерційної пропозиції № 1Ф-П, здійснюється шляхом оформлення між відповідачем та учасником акту прийому-передачі електричної енергії, сформованого згідно з даними на останній день розрахункового періоду відповідача.

За умовами п.7 Комерційної пропозиції № 1Ф-П відповідач зобов`язався здійснювати оплату за послугу з розподілу електричної енергії через учасника з наступним переведенням цієї оплати учаснику оператору системи розподілу.

На підставі переданих даних від АТ "ДТЕК Одеські електромережі" відповідачу проведено нарахування та за результатами розрахункового періоду сформовано та виставлено рахунки за спожиту електричну енергію за жовтень 2021 року - лютий 2022 року. Рахунки за вказаний період містяться в матеріалах справи.

Акти приймання-передачі та рахунки за вказаний період надсилались позивачем на адресу відповідача засобами поштового зв`язку та через Систему ЕДО, відповідно до додаткової угоди від 16.03.2021, що підтверджується відповідними доказами, наявними у справі.

Відповідач за спожиту електричну енергію в повному обсязі не розрахувався, у зв`язку з чим у нього перед позивачем за період з грудня 2021 року по лютий 2022 року утворилась заборгованість в розмірі 18 052,61грн, яка до теперішнього часу є не сплаченою.

Також позивачем на суму основного боргу було здійснено нарахування 3% річних в розмірі 499,12грн та збитків від інфляції в розмірі 2 451,57грн, виставлені відповідні рахунки, які відповідачем не оплачені.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Що стосується позовних вимог в частині стягнення суми основного боргу в розмірі 18 052,61грн, суд керується наступним.

Відповідач позовні вимоги в цій частині визнає в повному обсязі, про що суду надано відповідну заяву, викладену відповідачем у відзиві на позов.

За приписами п.1 ч.2 ст.46 Господарського процесуального кодексу України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу.

Аналогічна правова норма викладена в ч.1 ст.191 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої відповідач має право визнати позов - на будь-якій стадії судового процесу, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Суд зазначає, що визнання відповідачем позову частково це безумовне погодження задовольнити матеріально-правову вимогу позивача в тому вигляді, в якому вона міститься у позовній заяві.

Частиною 1 ст.75 Господарського процесуального кодексу України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

За таких обставин позовні вимоги в частині стягнення суми основного боргу в розмірі 18 052,61грн підлягають задоволенню в повному обсязі.

Що стосується позовних вимог в частині стягнення 3% річних за період з 01.12.2021 по 31.01.2024 у сумі 499,12грн та збитків від інфляції за період з січня 2022 року по січень 2024 року у розмірі 2 451,57грн, суд керується положеннями ст.625 Цивільного кодексу України, відповідно до якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом зазначеної норми закону нарахування трьох процентів річних та збитків від інфляції входить до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінених грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов`язання.

Перевіривши правомірність нарахування 3% річних за період з 01.12.2021 по 31.01.2024 у сумі 499,12грн та збитків від інфляції за період з січня 2022 року по січень 2024 року у розмірі 2 451,57грн, суд дійшов висновку, що таке нарахування здійснено позивачем арифметично правильно, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині також є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідач заперечуючи проти стягнення 3% річних та збитків від інфляції посилається на приписи п.16 постанови НКРЕКП № 332 від 25.02.2022, якою надано настанову про зупинення нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії", між учасниками ринку електричної енергії.

Суд не приймає ці заперечення, оскільки нарахування 3% річних та інфляційних втрат не є штрафними санкціями у розумінні ст.549 Цивільного кодексу України та ст.230 Господарського кодексу України, носять компенсаційний характер, в той час як положення постанови НКРЕКП № 332 від 25.02.2022 стосуються виключно нарахування та стягнення штрафних санкцій (пені та штрафу), а тому заперечення відповідача в цій частині є безпідставними та необгрунтованими.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст.77 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідач не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про відсутність у нього обов`язку сплатити заявлену до стягнення суму заборгованості.

Враховуючи те, що позовні вимоги підтверджені належними та допустимими доказами, наявними в матеріалах справи, а відповідач на момент прийняття рішення не надав документів на підтвердження сплати позивачу спірної суми заборгованості, суд дійшов висновку, що позов є цілком обґрунтованим, доведеним, у зв`язку з чим він підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору суд покладає на відповідача у повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись статтями 4, 20, 73, 74, 86, 129, 233, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Радіоастрономічного інституту Національної академії наук України (61002, м. Харків, вул. Мистецтв, 4, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" (61037, м. Харків, вул. Георгія Тарасенка, 126, адреса для листування: 61057, м. Харків, вул. Гоголя, 10, ) - 18 052,61грн заборгованості за спожиту електричну енергію, 499,12грн 3% річних, 2 451,57грн збитків від інфляції, 2 422,40грн судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дане рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення шляхом подання апеляційної скарги до Східного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено "01" липня 2024 р.

Суддя Т.А. Лавренюк