ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А

01.07.2024р. Справа № 5/119б

Господарський суд Донецької області у складі судді Зекунова Е.В., за участю секретаря судового засідання Кухтик С.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за заявою кредитора (заявника) Управління Пенсійного фонду України в м. Шахтарську до боржника Вугледобувного підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма» Карбон» () м.Шахтарськ про банкрутство,-

Представники сторін участь в засіданні суду не приймали

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Донецької області від 26.06.06 за заявою УПФУ в м. Шахтарську господарським судом Донецької області порушена справа про банкрутство Вугледобувного підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю „Фірма „Карбон" м.Шахтарськ (далі - ТОВ "Фірма"Карбон") внаслідок його фінансової неспроможності; введена процедура розпорядження майном та призначений розпорядник майна - арбітражний керуючий Попов І.П.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 27.07.06 у справі № 5/119б введений мораторій на задоволення вимог кредиторів ТОВ „Фірма „Карбон".

Ухвалою суду від 14.11.2006 за результатами попереднього засідання затверджений реєстр вимог кредиторів.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 22.12.2010 затверджений план санації ТОВ „Фірма „Карбон" м.Шахтарськ, схвалений комітетом кредиторів, строк процедури санації продовжений.

Постановою господарського суду Донецької області від 14.08.2013 боржник визнаний банкрутом, відкрита ліквідаційна процедура строком на 6 місяців до 14.02.2014, ліквідатором призначений арбітражний керуючий Лєсніков Є.Є.

У зв`язку з проведенням на території міста Донецька антитерористичної операції матеріали справи №5/119б втрачені.

Розпорядженням голови Вищого господарського суду України №21р від 24.04.2015, відповідно до частини першої статті 3 Закону України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції", Указу Президента України від 12.11.2014 № 868/2014 "Про внесення змін до мережі господарських судів України" та на підставі подання Державної судової адміністрації України від 22.04.2015 № 8-8141/15 про можливість відновлення роботи господарського суду Донецької області, відновлено роботу господарського суду Донецької області з 27.04.2015р. за адресою: м. Харків, пр. Науки, 5.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 27.07.2017 відновлено втрачену справу №5/119б про банкрутство Вугледобувного підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю „Фірма „Карбон, м. Шахтарськ на стадії ліквідаційної процедури частково за наявними документами.

Ухвалою суду від 05.12.2018 зобов`язав ліквідатора надати суду звіт ліквідатора про проведену роботу та документи в підтвердження вжитих протягом ліквідаційної процедури заходів, реєстр вимог кредиторів, проміжний ліквідаційний баланс банкрута.

Кредиторами у справі, згідно з реєстром вимог кредиторів, який затверджений на попередньому судовому засіданні визнані:

ПАТ «Промінвестбанк» в м. Шахтарську - сума вимог 5977668,00 грн. основного борту.

ФСС HBB та ПЗ у м. Шахтарську - сума вимог 2188098,84 грн. основного боргу та 629,96 грн. штрафних санкцій, пені.

ОСОБА_1 - сума вимог 6 472,85 грн. основного боргу.

ОСОБА_2 - сyмa вимог 5 943,35 грн. основного боргу.

ФСС TBП у м. Шахтарську - сума вимог 34 729,45 грн. основного боргу.

ТОВ «Лідер» м. Донецьк - сума вимог 12 211,20 грн. основного боргу та 610,56 грн. штрафних санкцій, пені; 85,00 грн. витрати з оплати держмига.

ТОВ «Шахтерскнефтепродукт» в м. Шахтарську - сума вимог 34 690,74 грн. основного боргу.

BAT «Донецькобленерго» в особі Харцизьких електричних мереж м.Харцизьк - сума вимог 730 510,14 грн. основного боргу.

УПФУ у м.Шахтарську - сума вимог 6701734,14 грн. основного боргу та 123 953,98 грн. штрафних санкцій, пені.

Шахтарське ОДПІ - сума вимог 537742,41 грн. основного боргу та 36 717,79 грн. штрафних санкцій, пені.

BAT «MMK ім. Ілліча»- сума вимог 5 359 876,40 грн. основного боргу.

ДП «Вугілля України» м. Київ - сума вимог 1549545,24 грн. основного боргу та 117 720,29 грн. штрафних санкцій, пені.

KП «Донецькоблводоканал» м.Донецьк - сума вимог 2273,31 грн.

ТОВ «Технол» м.Донецьк - сума вимог 11 912,58 грн. основного боргу та 170,18 грн. штрафних санкцій, пені.

ДП «Шахтарськантрацит» м. Донецьк - сума вимог 60 899,07 грн. основного боргу .

Протоколом повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 24.09.2018 справа №5/119б про банкрутство Вугледобувного підприємства ТОВ „Фірма „Карбон, м.Шахтарськ передана до провадження судді Тарапаті С.С.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 26.10.2018 справа №5/119б про банкрутство Вугледобувного підприємства ТОВ „Фірма „Карбон, м.Шахтарськ прийнята до провадження суддею господарського суду Донецької області Тарапатою С.С.; замінено кредитора у справі Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Червоноград Львівської області () на його правонаступника Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області ().

Ухвалою господарського суду Донецької області від 15.01.2019 відмовлено у задоволенні заяви ліквідатора - арбітражного керуючого Лєснікова Є.Є. без номера і дати про звільнення від виконання повноважень ліквідатора; зобов`язано ліквідатора - арбітражного керуючого Лєснікова Є.Є. направити господарському суду Донецької області звіт ліквідатора, ліквідаційний баланс банкрута, та інші документи в підтвердження проведеної роботи відповідно до вимог Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 09.09.2019 замінено кредитора у справі №5/119б про банкрутство Вугледобувного підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма» Карбон» () м.Шахтарськ - Шахтарську податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Донецькій області () на його правонаступника Головне управління ДФС у Донецькій області ().

Ухвалою господарського суду Донецької області від 06.11.2020 замінено кредитора у справі - Головне управління ДФС у Донецькій області () на його правонаступника Головне управління ДПС у Донецькій області ().

Розпорядженням Господарського суду Донецької області 28.10.2020 у зв`язку з відрахуванням судді Тарапати С.С. зі штату суддів Господарського суду Донецької області справа №5/119б передана на повторний автоматичний розподіл справ.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.10.2020 справу №5/119б про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма» Карбон» передано на розгляд судді Зекунова Е.В.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 11.11.2020 прийнято до провадження суддею Зекуновим Е.В. справу №5/119б про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма» Карбон» ().

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 25.10.2021 задоволено клопотання Головного управління ДПС у Донецькій області б/н від 06.10.2021 про заміну сторони її правонаступником у справі №5/119б. Замінено сторону (кредитора) у справі №5/119б Головне управління Державної податкової служби у Донецькій області () на його правонаступника Головне управління ДПС у Донецькій області (ЄДРПОУ ВП: 44070187).

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 22.03.2023 задоволено заяву ліквідатора арбітражного керуючого Лєснікова Є. від 10.03.2023 про залишення його заяви про дострокове припинення повноважень ліквідатора у справі №5/119б без розгляду.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 10.05.2023 замінено кредитора у справі №5/119б Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Львівській області на його правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України в Львівській області (79016, м.Львів, вул.Митрополита Андрея, 10, ідентифікаційний код юридичної особи - 13814885).

21 жовтня 2019 року введено в дію Кодекс України з процедур банкрутства, відповідно до п.2 Прикінцевих та перехідних положень якого, з дня введення його в дію визнано таким, що втратив чинність Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства, встановлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

З огляду на зазначене, подальший розгляд справи №5/119б здійснюється відповідно до норм Кодексу України з процедур банкрутства.

Ухвалою Господарського суду Донецької області 19.02.2024 припинено повноваження ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю „Фірма «Карбон» арбітражного керуючого Лєснікова Є.Є. згідно з пунктом 8 частини 1 статті 12 Кодексу України з процедур банкрутства, на підставі його заяви №1 від 12.01.2024.; розгляд справи відкладено на 18.03.2024; зобов`язано комітет кредиторів вирішити на засіданні комітету кредиторів питання щодо визначення кандидатури арбітражного керуючого для призначення ліквідатором у справі.

Судом здійснено електронний запит на автоматичне визначення кандидатури арбітражного керуючого.

26.02.2024 отримана довідка щодо кандидатури арбітражного керуючого, якою визначено для участі у справі №5/119б арбітражного керуючого Маглиш Ладу Сергіївну (свідоцтво №2019 від 10.11.2021).

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 18.03.2024 запропоновано арбітражній керуючій Маглиш Ладі Сергіївні надати суду заяву про участь у справі про банкрутство Вугледобувного підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма» Карбон» (у разі наявності згоди на участь) з повідомленням про те, що він не належить до осіб, зазначених у п. 3 ст. 28 Кодексу України з процедур банкрутства; судове засідання у справі №5/119б відкладено на 22.04.2024; зобов`язано кредиторів вирішити питання щодо визначення кандидатури арбітражного керуючого для призначення ліквідатором у справ, відповідне клопотання із заявою арбітражного керуючого про згоду на участь у справі надати суду; зобов`язано кредитора повідомити суд про порядок, спосіб та джерела оплати послуг арбітражного керуючого за виконання послуг ліквідатора Вугледобувного підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма» Карбон».

22.04.2024 до суду надійшли пояснення від ГУ ДПС У ДОНЕЦЬКІЙ ОБЛАСТІ зі змісту яких вбачається наступне:

-ГУ ДПС у Донецькій області не має конкретної кандидатури арбітражного керуючого для призначення ліквідатором у даній справі. У зв`язку з відсутністю відповідної кандидатури арбітражного керуючого у податкового органу та з метою вирішення питання щодо кандидатури арбітражного керуючого для призначення ліквідатором у справі № 5/119б, ГУ ДПС у Донецькій області вважає за можливе здійснити судом запит на автоматичне визначення кандидатури арбітражного керуючого для призначення ліквідатором у даній справі, зокрема у разі відсутності кандидатури арбітражного керуючого запропонованої іншими кредиторами по справі;

-щодо порядку, способу та джерела оплати послуг арбітражного керуючого за виконання послуг ліквідатора податкова вважає, що за доцільне розглядати звіти про нарахування і виплату грошової винагороди ліквідатору зборами комітету кредиторів виходячи з розміру, передбаченому КУзПБ та затверджувати звіти про нарахування та виплату основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень ліквідатора лише за фактично виконану ним роботу у ліквідаційній процедурі. Питання оплати праці арбітражного керуючого за виконання ним повноважень ліквідатора, а також питання щодо можливості створення фонду авансування грошової винагороди ліквідатору у справі про банкрутство, мають детально розглядатись на зборах комітету кредиторів.

Ухвалою Господарського суду Донецької області 22.04.2024 суд здійснив електронний запит на автоматичне визначення кандидатури арбітражного керуючого, відкладено розгляд справи на 20.05.2024.

22.04.2024 отримана довідка щодо кандидатури арбітражного керуючого, якою визначено для участі у справі №5/119б арбітражного керуючого Носань Н.С.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 26.04.2024 запропоновано арбітражній керуючій Носань Н.С. надати суду заяву про участь у справі про банкрутство Вугледобувного підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма» Карбон» (у разі наявності згоди на участь) з повідомленням про те, що він не належить до осіб, зазначених у п. 3 ст. 28 Кодексу України з процедур банкрутства; судове засідання у справі №5/119б відкладено на 20.05.2024 року; зобов`язано кредиторів вирішити питання щодо визначення кандидатури арбітражного керуючого для призначення ліквідатором у справі; відповідне клопотання із заявою арбітражного керуючого про згоду на участь у справі надати суду.

Станом на 20.05.2024 до суду від ГУ ДПС у Донецькій області надійшли пояснення, якими повідомлено, що у ГУ ДПС у Донецькій області не має конкретної кандидатури арбітражного керуючого для призначення ліквідатором у даній справі.

Представники сторін участь у судовому засіданні 20.05.2024 не приймали.

Від кандидатур арбітражних керуючих які були раніше визначені системою у відповідь на здійснений судом запит:

- (довідка від 26.02.2024) - Маглиш Лади Сергіївни заява про участь у справі або відмови, до суду не надходило

- (довідка від 22.04.2024) - Носань Н.С. заява про участь у справі або відмови, до суду не надходило

Інших пропозицій щодо кандидатури арбітражного керуючого для участі у справі №5/119б, станом на дату судового засідання, кредиторами не надано.

У зв`язку з тим, що кредитори не виконали вимоги попередніх ухвал суду - не надали кандидатуру арбітражного керуючого, ухвалою Господарського суду Донецької області від 20.05.2024 відкладено розгляд справи №5/119б на 10.06.2024, та 22.05.2024 здійснено повторний електронний запит на автоматичне визначення кандидатури арбітражного керуючого для призначення ліквідатором у даній справі.

Автоматизованою системою з відбору кандидатів на призначення арбітражного керуючого у справах про банкрутство з числа осіб, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), визначено Ванжула Ярослава Володимировича (свідоцтво АВ600577 від 02.04.2013, поштова адреса: вул. Богомольця, 4, оф. 17-б, м.Київ, Україна, 01024).

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 22.05.2024 Арбітражному керуючому Ванжула Ярославу Володимировичу запропоновано до 07.06.2024 надати Господарському суду Донецької області заяву про згоду на участь у даній справі з повідомленням щодо неналежності до жодної з категорії осіб, зазначених у частині другій ст.11 Кодексу України з процедур банкрутства.

30.05.2024 року від Арбітражного керуючого Ванжула Ярослава Володимировича до суду надійшла заява про відмову від участі у справі.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 10.06.2024 відкладено розгляд справи №5/119б на 01.07.2024 року об 11:30 год. та вирішено здійснити електронний запит на автоматичне визначення кандидатури арбітражного керуючого для призначення ліквідатором у даній справі.

11.06.2024 судом здійснено повторний запит та отримано довідку щодо кандидатури арбітражного керуючого, згідно якої автоматизованою системою з відбору кандидатів на призначення арбітражного керуючого у справах про банкрутство з числа осіб, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), визначено Гонта Оксану Анатоліївну (свідоцтво №4 від 01.02.2013, поштова адреса: Хмельницьке шосе, 82, офіс 4.1, м.Вінниця, Україна, 21036; ІНФОРМАЦІЯ_1 ; телефон - НОМЕР_2, НОМЕР_1 ).

20.06.2024 року від Арбітражного керуючого Гонта Оксани Анатоліївні до суду надійшла про неможливість участі у справі №5/119б.

Вказане повідомлення прийнято судом до відома та враховане при розгляді справи у судовому засіданні 01.07.2024.

Представники сторін участь у засіданні суду 01.07.2024 не приймали.

Станом на 01.07.2024 вимоги ухвал Господарського суду Донецької області кредиторами не виконані, кандидатура арбітражного керуючого для призначення його ліквідатором у справі №5/119б суду не надана.

Заяв від арбітражних керуючих про згоду на призначення ліквідатором у справі 5/119б до суду не надходило.

Щодо повідомлення учасників справи про її розгляд.

Як вбачається з матеріалів справи, з метою повідомлення про дату та час судових засідань, судом було направлено ухвали на адреси кредиторів, розміщено відповідне оголошення на офіційній сторінці Господарського суду Донецької області веб-порталу «Судова влада України».

За приписами ч.1 ст.7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Відповідно до статей 9, 14, 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" на підставі поданих юридичною особою документів у Єдиному державному реєстрі зазначаються відомості про її місцезнаходження.

Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає (ч.7 ст.120 ГПК України).

Відтак, повна відповідальність за достовірність інформації про місцезнаходження, а також щодо наслідків неотримання поштових відправлень за своїм офіційним місцезнаходженням покладається саме на юридичну особу.

Адреси кредиторів встановлені судом на підставі даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Заяв про зміну місцезнаходження чи місця проживання від кредиторів до суду не надходило.

Суд звертає увагу на те, що направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у даному випадку суду.

Судом на підстави даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань встановлено, що частина кредиторів є припиненими.

Також судом враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно із частинами 1, 2 статті 3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Практика ЄСПЛ визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі "Пономарьов проти України" від 03.04.2008р., сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Також суд зазначає, що судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (частина 1 статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Враховуючи вищевикладене, судом було вжито всіх можливих заходів для належного повідомлення сторін у справі №5/119б, а тому виходячи з принципу "презумпції обізнаності", суд приходить до висновку, що кредитори були належним чином повідомлений про розгляд справи.

Згідно із ст.2 Господарського процесуального кодексу України однією із засад господарського судочинства є розумність строків розгляду справи.

З огляду на те, що під час розгляду справи судом було створено сторонам необхідні умови для доведення фактичних обставин справи, зокрема, було надано достатньо часу для реалізації кожним учасником спору своїх процесуальних прав, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників сторін та за наявними в ній матеріалами.

Джерела права, акти їх застосування та мотиви, з яких виходить господарський суд при прийнятті рішення.

Суд зазначає, що з 21.10.2019 року введено в дію Кодекс України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ). Зазначений Кодекс встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника-юридичної особи або визнання його банкрутом та застосування ліквідаційної процедури з метою повного або часткового задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

Пунктом 4 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства установлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

З урахуванням приписів Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства подальший розгляд справи №5/119б про банкрутство ТОВ «Фірма» Карбон» судом здійснюється відповідно до положень Кодексу України з процедур банкрутства.

Провадження у справі №5/119б про банкрутство ТОВ «Фірма» Карбон» перебуває на стадії ліквідації з 14.08.2013.

Згідно з частинами 1, 2 статті 59 Кодексу України з процедур банкрутства з дня ухвали господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури:

господарська діяльність банкрута завершується закінченням технологічного циклу з виготовлення продукції у разі можливості її продажу, крім укладення та виконання договорів, що мають на меті захист майна банкрута або забезпечення його збереження (підтримання) у належному стані, договорів оренди майна, яке тимчасово не використовується, на період до його продажу у процедурі ліквідації тощо;

строк виконання всіх грошових зобов`язань банкрута вважається таким, що настав;

у банкрута не виникає жодних додаткових зобов`язань, у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури;

припиняється нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших економічних санкцій за всіма видами заборгованості банкрута;

відомості про фінансове становище банкрута перестають бути конфіденційними чи становити комерційну таємницю;

продаж майна банкрута допускається в порядку, передбаченому цим Кодексом;

скасовуються арешт, накладений на майно боржника, визнаного банкрутом, та інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника. Накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута не допускається;

припиняються повноваження органів управління банкрута щодо управління банкрутом та розпорядження його майном, якщо цього не було зроблено раніше, члени виконавчого органу (керівник) банкрута звільняються з роботи у зв`язку з банкрутством підприємства, а також припиняються повноваження власника (органу, уповноваженого управляти майном) майна банкрута (ч.1).

Протягом 15 днів з дня призначення ліквідатора відповідні посадові особи банкрута зобов`язані передати бухгалтерську та іншу документацію, печатки і штампи, матеріальні та інші цінності банкрута ліквідатору. У разі ухилення від виконання зазначених обов`язків відповідні посадові особи банкрута несуть зобов`язання щодо відшкодування збитків, завданих таким ухиленням. Ліквідатор має право замовити виготовлення дублікатів печатки та штампів у разі їх втрати (ч.2).

У відповідності до ст. 10 КУзПБ, арбітражний керуючий є суб`єктом незалежної професійної діяльності. Арбітражний керуючий з моменту постановлення ухвали (постанови) про призначення його керуючим санацією або ліквідатором до моменту припинення здійснення ним повноважень прирівнюється до службової особи підприємства-боржника.

Статтею 28 КУзПБ встановлено, що арбітражний керуючий для виконання повноважень ліквідатора призначається господарським судом за клопотанням комітету кредиторів.

Законодавством передбачено певну сукупність дій, яку необхідно вчинити ліквідатору в ході ліквідаційної процедури. Так, частинами 1, 2 статті 61 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження:

приймає у своє відання майно боржника, забезпечує його збереження;

виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута;

проводить інвентаризацію та визначає початкову вартість майна банкрута;

аналізує фінансовий стан банкрута;

виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута;

формує ліквідаційну масу;

заявляє до третіх осіб вимоги щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості;

має право отримувати кредит для виплати вихідної допомоги працівникам, які звільняються внаслідок ліквідації банкрута, який відшкодовується згідно з цим Кодексом позачергово за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута;

з дня визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури повідомляє працівників банкрута про звільнення та здійснює його відповідно до законодавства України про працю. Виплата вихідної допомоги звільненим працівникам банкрута провадиться ліквідатором у першу чергу за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута, або отриманого для цієї мети кредиту;

заявляє в установленому порядку заперечення щодо заявлених до боржника вимог поточних кредиторів за зобов`язаннями, які виникли під час провадження у справі про банкрутство і є неоплаченими;

подає до суду заяви про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника;

вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб;

передає в установленому порядку на зберігання документи банкрута, які відповідно до нормативно-правових актів підлягають обов`язковому зберіганню;

продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Кодексом;

подає відомості (інформацію), необхідні для ведення Єдиного реєстру боржників, відносно яких відкрито провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), у порядку, встановленому державним органом з питань банкрутства;

у разі провадження банкрутом діяльності, пов`язаної з державною таємницею, вживає заходів з ліквідації режимно-секретного органу;

веде реєстр вимог кредиторів;

подає в установленому порядку та у випадках, передбачених Законом України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення", інформацію до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення;

здійснює дії щодо скасування реєстрації випуску акцій, передбачені законодавством, якщо організаційно-правовою формою юридичної особи - банкрута є акціонерне товариство;

здійснює інші повноваження, передбачені цим Кодексом (ч.1).

Під час здійснення своїх повноважень ліквідатор має право заявити вимоги до третіх осіб, які відповідно до законодавства несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства (ч.2).

Частиною 1 ст.60 КУзПБ передбачено, що у постанові про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури господарський суд призначає ліквідатора банкрута з урахуванням вимог, установлених цим Кодексом, з числа арбітражних керуючих, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України

У разі відсторонення арбітражного керуючого, визначеного Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою, від виконання повноважень до компетенції зборів кредиторів належить прийняття рішення про обрання арбітражного керуючого (Пункт 5 частина 5 ст.48 КУзПБ.).

Також, прийняття рішення про звернення до господарського суду з клопотанням про призначення арбітражного керуючого, припинення повноважень арбітражного керуючого та про призначення іншого арбітражного керуючого належить до компетенції комітету кредиторів (пункт 4 частина 8 ст.48 КУзПБ).

Редакцією Закону про банкрутство, чинною до 21.10.2019 (ст.115), та Кодексом України з процедур банкрутства (ст.30) встановлено, що арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) виконує повноваження за грошову винагороду та визначено порядок і умови оплати діяльності арбітражного керуючого.

Отже виконання арбітражним керуючим повноважень ліквідатора у справі про банкрутство обумовлюється тим, що надання таких послуг є оплатним, у тому числі за рахунок кредиторів у справі про банкрутство.

Джерелами сплати грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень ліквідатора у справі про банкрутство можуть бути як кошти, отримані від виробничої діяльності підприємства боржника, так і кошти, що сплачуються кредиторами у встановленому Законом про банкрутство і Кодексом порядку.

Як вже було вище зазначено, суд неодноразово зобов`язував кредиторів у справі визначитись стосовно кандидатури арбітражного керуючого для призначення ліквідатором ТОВ «Фірма» Карбон» на підставі ст. 28 КУзПБ.

Враховуючи невиконання кредиторами у справі вимог суду, господарським судом був здійснений відповідний запит щодо автоматизованого визначення кандидатури ліквідатора, однак за наслідком цього запиту, визначена кандидатура арбітражного керуючого надала відмову від призначення його ліквідатором у справі №5/119б.

Матеріали справи також не містять будь-яких пропозицій кредиторів у період після з 19.02.2024 (з дати відсторонення арбітражного керуючого Лєснікова Є.Є. від виконання повноважень ліквідатора ТОВ „Фірма «Карбон») щодо порядку здійснення подальшого провадження у цій справі про банкрутство, у тому числі щодо погодження кандидатури ліквідатора та визначення джерел оплати послуг ліквідатора.

Приписи КУзПБ передбачають, що участь кредитора у справі про банкрутство не може бути формальною. Будучи учасником такого провадження кредитор наділений широким обсягом прав та повноважень, в тому рахунку правом на звернення до суду в межах провадження у справі про банкрутство із заявою про визнання недійсними правочинів боржника (стаття 42 КУзПБ), прийняття рішення про обрання арбітражного керуючого у разі відсторонення арбітражного керуючого (п.5.ч.5ст.48 КУзПБ), звернення до господарського суду з клопотанням про призначення іншого арбітражного керуючого (п.4.ч.8 ст.48 КУзПБ), звернення зі скаргою на дії (бездіяльність) ліквідатора (ч.6 ст. 61 КУзПБ), визнання недійсним правочину, вчиненого з порушенням порядку підготовки та проведення аукціону (стаття 73 КУзПБ), реалізуючи які він має діяти своєчасно та у належний спосіб.

Як особа зацікавлена у задоволені наявних в нього грошових вимог до боржника у повному обсязі, кредитор має діяти розсудливо та проявляти уважність щодо стану ведення справи про банкрутство, зокрема цікавитися вжитими ліквідатором діями у ліквідаційній процедурі та заходами направленими на виявлення, розшук та повернення майна банкрута, ефективністю таких заходів та вчиняти відповідні дії, передбачені його обсягом прав та повноважень, тощо.

Саме від таких дій кредитора залежить досягнення основної мети його участі у справі про банкрутство - задоволення (погашення) його вимог.

Процедури банкрутства за вимогами КУзПБ мають строковий характер. Зокрема, у відповідності до частини 1 статті 58 КУзПБ у ліквідаційній процедурі ліквідатор зобов`язаний здійснити ліквідацію боржника. у строк що не перевищує 12 місяців

У судовому засіданні встановлено що процедура ліквідації у справі №5/119б про банкрутство ТОВ „Фірма «Карбон» відкрита постановою господарського суду Донецької області від 14.08.2013 року.

Не зважаючи на те, що процедура ліквідації банкрута - ТОВ „Фірма «Карбон» в межах справи №5/119б триває вже майже 11 років, до теперішнього часу ця процедура є незавершеною.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції, учасником якої є Україна, визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Сюрмелі проти Німеччини" від 08.06.2006 визнав порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції тривалість судового провадження, яке продовжувалося у судах понад 16 років та відсутність ефективних засобів оскарження затяжного характеру триваючого розгляду цивільної справи в національному законодавстві Німеччини.

Отже, у разі тривалого здійснення провадження у справі про банкрутство через неможливість його завершення із застосуванням спеціальних норм законодавства про банкрутство суд має право застосувати загальні процесуальні норми з метою забезпечення права на справедливий суд в розумінні строків розгляду справи і забезпечення балансу інтересів кредиторів та боржника під час судового провадження.

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється залежно від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України", від 27.04.2000 у справі "Фрідлендер проти Франції"). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").

Водночас на державні органи покладено обов`язок щодо дотримання принципу ''належного урядування'' і ті з них, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливості отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (рішення ЄСПЛ від 20.11.2011 у справі ''Рисовський проти України'').

Предметом провадження у справі про банкрутство є досягнення легітимної мети визначеної Законом про банкрутство і Кодексом України з процедур банкрутства, якими встановлено умови та порядок відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом та застосування ліквідаційної процедури з метою повного або часткового задоволення вимог кредиторів.

Приймаючи до уваги, що провадження у справі №5/119б про банкрутство ТОВ „Фірма «Карбон» на стадії ліквідації триває понад 10 років, проте протягом тривалого часу ліквідаційна процедура об`єктивно не здійснюється у зв`язку з відсутністю ліквідатора, пасивною поведінкою кредиторів у справі щодо погодження кандидатури ліквідатора та визначення джерел оплати послуг ліквідатора, безрезультатністю вжитих судом дій щодо визначення кандидатури арбітражного керуючого для участі у даній справі в якості ліквідатора, суд вважає, що вказані вище обставини в їх сукупності унеможливлюють успішне завершення процедури банкрутства Боржника та позбавляють можливості досягнення легітимної мети Закону про банкрутство і Кодексу України з процедур банкрутства.

Порядок та підстави закриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) встановлені статтею 90 КУзПБ.

Оскільки неприйняття внаслідок бездіяльності зборами кредиторів рішення про обрання арбітражного керуючого у разі відсторонення арбітражного керуючого та відсутність звернення комітету кредиторів до господарського суду з клопотанням про призначення іншого арбітражного керуючого, та як наслідок - відсутність арбітражного керуючого-ліквідатора у справі про банкрутство, унеможливлює подальше провадження цієї справі, а Кодекс України з процедур банкрутства не встановлює відповідної підстави для закриття провадження у справі про банкрутство в такому випадку, проте не визначає й вичерпного переліку підстав для закриття провадження, суд вбачає наявність правових підстав для закриття провадження у справі про банкрутство ТОВ «Фірма`Карбон» керуючись пунктом 2 частини першої статті 231 Господарського процесуального кодексу України з причин відсутності предмету спору.

При цьому, судом прийняті до уваги правові позиції Верховного Суду викладені у постанові від 10.12.2019 року у справі №906/1290/15 та у постанові від 07.10.2020 року Верховного Суду у справі №917/1230/15, за змістом яких - "відсутність предмета спору" у розумінні пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України означає припинення існування спірних правовідносин внаслідок певних обставин.

Таким чином, для забезпечення принципів розгляду справи впродовж розумного строку незалежним та безстороннім судом, для правової певності кредиторів, вимоги яких є визнаними за судовими рішеннями та не можуть задовольнятися через існуючий мораторій у справі про банкрутство, суд вважає за необхідне прийняти у даній справі рішення про закриття провадження у справі про банкрутство, керуючись статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Україною 17.07.1997, зазначеною судовою практикою Європейського суду з прав людини, яка зобов`язує органи національної юрисдикції вживати належних заходів до бездіяльності та затягування розгляду справ, а також пунктом 2 частини 1 статті 231 ГПК України та ст. 90 Кодексу України з процедур банкрутства.

Подальше затягування процедури банкрутства ТОВ „Фірма «Карбон» на стадії ліквідації з діючим мораторієм на задоволення вимог кредиторів за відсутності реальної можливості завершення ліквідаційної процедури призведе лише до порушення прав кредиторів і Боржника та матиме наслідком збільшення додаткових витрат, пов`язаних з провадженням у справі, а тому закриття провадження у даній справі господарський суд вважає доцільним та обґрунтованим.

При цьому, слід зазначити, що статтею 30 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено що право вимоги основної грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень.

Статтями 42, 48, 61,73 цього Кодексу передбачено право кредиторів на звернення до суду із заявою про визнання недійсними правочинів боржника, звернення до господарського суду з клопотанням про призначення іншого арбітражного керуючого, звернення зі скаргою на дії (бездіяльність) ліквідатора, недійсним правочину, вчиненого з порушенням порядку підготовки та проведення аукціону.

Згідно до ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Станом на 01.07.2024 матеріали справи №5/119б не містять заяв (клопотань) чи інших доказів, які свідчать про наявність спору між арбітражним керуючим та кредиторами боржника з приводу сплата грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого у зв`язку з виконанням ним повноважень у справі про банкрутство, скарг кредиторів на дії (бездіяльність) ліквідатора.

Матеріали справи не містять доказів, які свідчать про наявність невирішених Господарським судом спорів, які підлягали розгляду в межах справи №5/119б на підставі ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства.

З огляду на вищезазначене, суд вважає обґрунтованим та правомірним закриття провадження у справі №5/119б про банкрутство Вугледобувного підприємстваВугледобувного підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма» Карбон» () на підставі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 28, 30, 90 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст. 231 ГПК України.

Аналогічна правова позиція щодо закриття провадження у справі про банкрутство у зв`язку із об`єктивною неможливістю здійснити розгляд справи упродовж розумного строку та неможливістю досягнення легітимної мети Закону про банкрутство та Кодексу України з процедур банкрутства викладена в постановах Верховного Суду у складі палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 10.12.2019 у справі №906/1290/15, від 17.04.2024 у справі №5006/27/116б/2012.

Зокрема, Верховний Суд у постанові від 17.04.2024 у справі №5006/27/116б/2012 зазначив наступне:

« 22. Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

23. Суд неодноразово встановлював порушення пункту 1 статті 6 Конвенції у справах, в яких порушувалися питання про тривалість провадження (рішення ЄСПЛ у справі "Фрідлендер проти Франції".

24. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється залежно від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України", від 27.04.2000 у справі "Фрідлендер проти Франції"). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").

25. Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Сюрмелі проти Німеччини" від 08.06.2006 визнав порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції тривалість судового провадження, яке продовжувалося у судах понад 16 років та відсутність ефективних засобів оскарження затяжного характеру триваючого розгляду цивільної справи в національному законодавстві Німеччини.

26. Близького за змістом висновку ЄСПЛ дійшов у рішенні від 10.12.2020 у справі "Парінов проти України", в якому суд визнав тривалість провадження у справі про банкрутство понад дев`ять років такою, що не відповідала вимозі "розумного строку", а отже порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції.

27. Отже, у разі тривалого здійснення провадження у справі про банкрутство через неможливість його завершення із застосуванням спеціальних норм законодавства про банкрутство суд має право застосувати загальні процесуальні норми з метою забезпечення права на справедливий суд в розумінні строків розгляду справи і забезпечення балансу інтересів кредиторів та боржника під час судового провадження.

28. Водночас на державні органи покладено обов`язок щодо дотримання принципу ''належного урядування'' і ті з них, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливості отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (рішення ЄСПЛ від 20.11.2011 у справі ''Рисовський проти України'').

29. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

30. Палата для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в постанові від 10.12.2019 у справі № 906/1290/15 зазначила, що «відсутність предмета спору» в розумінні пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України означає припинення існування спірних правовідносин внаслідок певних обставин (оплати боргу, знищення предмета спору, скасування оспорюваного акта).

31. Беручи до уваги, що провадження у справі № 5006/27/116б/2012 про банкрутство ПП "РІА "Гольфстрим" триває понад 11 років (з 10.10.2012); понад 9 років на стадії ліквідаційної процедури; ліквідаційна процедура об`єктивно не здійснюється у зв`язку з відсутністю ліквідатора; з огляду на пасивну поведінку кредиторів у справі щодо погодження кандидатури ліквідатора та визначення джерел оплати послуг ліквідатора та на безрезультатність вжитих судом дій щодо визначення кандидатури арбітражного керуючого для участі у цій справі в якості ліквідатора а також те, що чинний у справі про банкрутство мораторій упродовж тривалого часу забороняє задоволення вимог конкурсних кредиторів боржника, для забезпечення принципів розгляду справи впродовж розумного строку незалежним та безстороннім судом і гарантування правової певності кредиторів, вимоги яких визнані судом, включені до реєстру згідно з ухвалою попереднього засідання у справі про банкрутство і не можуть бути задоволені понад 11 років через дію мораторію у справі про банкрутство, для забезпечення принципів розгляду справи впродовж розумного строку незалежним та безстороннім судом та гарантування правової певності кредиторів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про закриття провадження у справі про банкрутство ПП "РІА "Гольфстрим", відповідно до загальних процесуальних норм (пункт 2 частини першої статті 231 ГПК України) та статті 6 Конвенції.

32. Вказані вище обставини в їх сукупності, а також відсутність встановлення обставин щодо наявності майна боржника, унеможливлюють успішне завершення процедури банкрутства боржника та позбавляють можливості досягнення легітимної мети Кодексу України з процедур банкрутства, що через призму судового контролю у цій категорії справ, не можуть бути залишені поза увагою господарського суду під час вирішення питання закриття провадження у справі про банкрутство боржника.

33. Також, слід наголосити, що з метою вирішення у майбутньому проблеми банкрутства підприємств, майно яких перебуває наразі на тимчасово окупованій території України, у КУзПБ впроваджено положення, яке передбачає можливість поновлення провадження у справі про банкрутство.

34. Так, у разі, якщо після закриття провадження у справі буде виявлено майно банкрута, достатнє для покриття витрат, пов`язаних з провадженням у справі, суд за клопотанням учасника справи може поновити провадження у справі. (абз. 2 ч. 3 ст. 65 КУзПБ).

35. Суд звертає увагу, що норми ст. 90 КУзПБ, які визначають порядок та підстави закриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), як і інші положення цього Кодексу, не містять окремого визначення такої підстави для закриття провадження у справі про банкрутство як-то «відсутність предмета спору» (знищення предмета спору), однак протилежний підхід, тобто продовження провадження у справі за цих умов, матиме наслідком порушення прав та інтересів боржника, його кредиторів та в цілому суперечитиме спрямованості законодавства про банкрутство.

36. У рішенні ЄСПЛ у справі "Лейла Шахін проти Туреччини" від 10.11.2005 зазначається, що згідно з практикою закон є чинним положенням, яке застосовується з урахуванням тлумачення, яке дають йому компетентні суди.

37. У своїй практиці ЄСПЛ неодноразово зазначав, що формулювання законів не завжди чіткі. Тому їх тлумачення та застосування залежить від практики. І роль розгляду справ у судах полягає саме у тому, щоб позбутися таких інтерпретаційних сумнівів з урахуванням змін у повсякденній практиці (рішення у справі "Кантоні проти Франції" від 11.11.1996; рішення у справі "Вєренцов проти України" від 11.04.2013).

38. З огляду на викладене, Суд вважає обґрунтованим та справедливим прийняття судами попередніх інстанцій рішення про закриття провадження у справі про банкрутство ПП "РІА "Гольфстрим", відповідно до загальних процесуальних норм та статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (аналогічної позиції дотримується Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 10.12.2019 у справі № 906/1290/15)».

Керуючись статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 28, 30, 90 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст. 231-235, 255, п. 17.5. розділу ХІ Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Закрити провадження у справі №5/119б про банкрутство Вугледобувного підприємства Товариство з обмеженою відповідальністю «Фірма» Карбон» ().

2. Скасувати дії мораторію у справі №5/119б про банкрутство Вугледобувного підприємства Товариство з обмеженою відповідальністю «Фірма» Карбон» () на задоволення вимог кредиторів.

3. Державному реєстратору внести до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запис про закриття провадження у справі №5/119б про банкрутство Вугледобувного підприємства Товариство з обмеженою відповідальністю «Фірма» Карбон» ().

4. Копію ухвали направити учасникам провадження у справі про банкрутство, державному органу з питань банкрутства, суб`єкту державної реєстрації для внесення відповідної інформації до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

5. Ухвала набрала законної сили 01.07.2024 та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Східного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строки передбачені ГПК України.

Суддя Е.В. Зекунов