номер провадження справи 14/27/24
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

02.07.2024 Справа № 908/1146/24

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Сушко Л.М. розглянувши заяву Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремлений підрозділ ДПС, 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19

до банкрута - Товариства з обмеженою відповідальністю Охоронна компанія Преміум Охорона, 69063, м. Запоріжжя, вул. Покровська, 23А,

розпорядник майна Мірошник Ігор Вікторович, свідоцтво № 820 від 17.04.2013 року, поштова адреса: 69005, м. Запоріжжя, а/с 1176

про визнання грошових вимог в розмірі 2 870 382,93 грн.

УСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 01.05.2024. відкрито провадження у справі №908/1146/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Охоронна компанія Преміум Охорона, 69063, м. Запоріжжя, вул. Покровська, 23А, . Визнані грошові вимоги кредитора - Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Фінуніверсал, 01054, м. Київ, вул. Хмельницького Богдана, 64, офіс 101 до боржника на суму 30 280, 00 грн. - 1 черга задоволення вимог кредиторів, на суму 4 234 000,00 грн. - 4 черга задоволення вимог кредиторів. Введений мораторій на задоволення вимог кредиторів. Введено процедуру розпорядження майном, розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Мірошника Ігоря Вікторовича. Зобов`язано розпорядника майна у строк до 25.06.2024. надати господарському суду відомості про результати розгляду вимог кредиторів, письмовий звіт про надіслання всім кредиторам боржника повідомлення про результати розгляду грошових вимог та їх отримання кредиторами в порядку ч. 5 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, скласти реєстр вимог кредиторів та подати господарському суду реєстр вимог кредиторів до 25.06.2024. Попереднє засідання суду призначено на 25.06.2024. о/об 10-00.

06.05.2024. за №73139 у встановленому законодавством порядку оприлюднено повідомлення про відкриття справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Охоронна компанія Преміум Охорона, 69063, м. Запоріжжя, вул. Покровська, 23А, .

27.06.2024. до господарського суду в порядку статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства надійшла заява Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремлений підрозділ ДПС з грошовими вимогами до боржника в загальному розмірі 2 870 382,93 грн.

Статтею 45 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що до заяви кредитора в обов`язковому порядку додаються докази сплати судового збору.

Пунктом 10 частини 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір передбачено, що розмір ставки судового збору за подання до господарського суду заяви кредиторів, які звертаються з грошовими вимогами до боржника після оголошення відкриття провадження у справі про банкрутство, а також після повідомлення про визнання боржника банкрутом становить 2 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" станом на 01.01.2024 прожитковий мінімум на одну особу для працездатних осіб становить 3 028,00 грн.

Cума судового збору за подання до господарського суду заяви про визнання грошових вимог Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків до боржника має складати 2 розміри прожиткового мінімуму, а саме 6056,00 грн.

Заявником Головним управління ДПС у м. Києві до заяви з грошовими вимогами до боржника доказів сплати судового збору не додано.

За таких обставин господарський суд приходить до висновку, що Головним управлінням ДПС у м. Києві була подана до суду заява без додержання вимог, викладених у ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства.

В той же час, у поданій заяві заявник просив суд продовжити управлінню строк для сплати судового збору до розгляду заяви по суті, тобто, фактично заявник просить суд відстрочити йому сплату судового збору, посилаючись на те, що Головне управління ДПС у м. Києві є бюджетною установою та оплата судового збору здійснюється шляхом звернення до головного розпорядника бюджетних коштів, який у свою чергу надсилає запит до Державної казначейської служби України, що є триваючим процесом.

Так, відповідно до ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Даною статтею передбачено право суду, а не обов`язок щодо відстрочки, розстрочки або звільнення від сплати судового збору.

Суд вважає за доцільне вказати, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Проаналізувавши вказані положення, слід зазначити, що дії суду при розгляді клопотання заявника про відстрочення сплати судового збору повинні здійснюватися з дотриманням принципів рівності та збалансованості інтересів сторін. Окрім того, господарському суду надано лише право, а не покладено обов`язок у будь-якому випадку задовольняти клопотання учасників судового процесу про відстрочення сплати ними судового збору. Тобто, вказана норма є суб`єктивною та застосовується лише у випадку, коли заявник надасть суду дійсно переконливі докази скрутного матеріального становища, яке перешкоджає йому вчинити необхідні дії по сплаті судового збору.

Як вбачається з вищевикладеного єдиною підставою для вчинення судом зазначених у статті 8 Закону України "Про судовий збір" дій є врахування ним майнового стану сторони.

Отже, приписи ст. 8 Закону України "Про судовий збір" наділяють суд правом на відстрочення сплати судового збору лише за наявності виняткових обставин, а саме з урахуванням того, що в майбутньому, але не довше ніж до ухвалення судового рішення, позивач матиме фінансову можливість сплатити розмір судового збору.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Вищого господарського суду у справах № 910/12806/15 від 02.12.2015, № 911/1372/15 від 25.12.2015.

Крім того, суд звертає увагу, що у разі відстрочення або розстрочення сплати судового збору господарський суд повинен зазначити в ухвалі (про прийняття заяви чи скарги до провадження або в іншій) конкретний строк (строки) сплати судового збору, який (які) не може бути пізнішим за дату, на яку судом призначено розгляд заяви чи скарги. У разі перенесення цієї дати (в зв`язку з відкладенням розгляду справи або з інших причин) відповідно може бути продовжено й строк (строки), на які відстрочено або розстрочено сплату судового збору, про що господарським судом зазначається у відповідній ухвалі.

Таким чином, заявляючи клопотання про відстрочення сплати судового збору, заявник повинен вказати конкретну дату, до якої він просить відстрочити сплату судового збору, та у випадку задоволення судом клопотання про відстрочення сплати судового збору, суд повинен зазначити в ухвалі (про порушення провадження у справі, про відкладення розгляду справи, тощо) конкретний строк, до якої заявник повинен сплатити судовий збір, та такий строк не може бути пізнішим за дату, на яку судом призначено розгляд заяви, з огляду на що суд вважає клопотання заявника про відстрочення сплати судового збору до розгляду заяви по суті необґрунтованим.

Статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, в тому числі й органів державної влади. Отже, самі лише обставини, пов`язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

Враховуючи даний принцип, а також положення статті 8 Закону України "Про судовий збір" господарський суд позбавлений права надавати перевагу будь-якій стороні в тому числі й у питанні відстрочки сплати судового збору.

При цьому, суд вказує, що заявником не наведено обставин, які мали б виключний характер та свідчили б про наявність належних підстав для відстрочки сплати судового збору.

У свою чергу, особа, яка заявляє відповідне клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати повинна навести доводи того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі, а також надати докази, які б свідчили про вжиття ним всіх необхідних заходів для своєчасної сплати судового збору.

Разом з тим, суд зазначає, що заявником не долучено до матеріалів справи жодних доказів на підтвердження можливості його у майбутньому, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у даній справі, сплатити судовий збір у встановленому законодавством розмірі, і не вказано, до якої конкретної дати заявник просить суд відстрочити сплату судового збору.

Згідно ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пункт 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України", від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України", зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Тим не менш, обмеження, що застосовуються, не повинні обмежувати доступ, що залишається для особи, у такий спосіб або такою мірою, щоб сама суть права була порушена. Більш того, обмеження не відповідає п. 1 ст. 6 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимну ціль та якщо немає розумного співвідношення між засобами, що застосовуються та ціллю, якої прагнуть досягти (п. 31 рішення Європейського суду з прав людини від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України").

Таким чином, обмеженням права на доступ до суду, зокрема, є визначений в ГПК України обов`язок заявника при зверненні до суду сплачувати судовий збір.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі Креуз проти Польщі, no. 28249/95, від 19.06.2001 зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

З огляду на викладене вище, розглянувши клопотання про відстрочення сплати судового збору, суд дійшов висновку про недоведеність заявником обставин, які перешкоджають сплаті судового збору в розумінні ст. 8 Закону України "Про судовий збір", а відтак, вказане клопотання не підлягає задоволенню.

Частиною 1 ст. 46 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що господарський суд не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви конкурсного кредитора здійснює перевірку її відповідності вимогам цього Кодексу. У разі якщо заяву конкурсного кредитора подано без дотримання вимог цього Кодексу, господарський суд постановляє ухвалу про залишення заяви без руху. В ухвалі про залишення заяви без руху суд повідомляє заявнику про недоліки заяви та строк, протягом якого він зобов`язаний їх усунути, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Враховуючи наявність недоліків заяви про визнання грошових вимог, якими є відсутність доказів сплати судового збору, суд повідомляє про них заявника та зобов`язує Головне управління ДПС у м. Києві їх усунути у п`ятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 46 Кодексу України з процедур банкрутства якщо конкурсний кредитор усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до суду. В іншому разі господарський суд постановляє ухвалу про повернення заяви.

Керуючись ст. ст. 45, 46 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Головному управлінню ДПС у м. Києві, як відокремленому підрозділу ДПС у відстроченні сплати судового збору.

Заяву Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремлений підрозділ ДПС, 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19 з грошовими вимогами до боржника залишити без руху.

Повідомити Головне управління ДПС у м. Києві, як відокремлений підрозділ ДПС, 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19 про недоліки заяви з грошовими вимогами до боржника.

Заявнику - Головному управлінню ДПС у м. Києві, як відокремлений підрозділ ДПС, 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19 у п`ятиденний строк з дня вручення цієї ухвали усунути недоліки, надати суду докази сплати судового збору у сумі 6056,00 грн.

Копію ухвали направити заявнику, розпоряднику майна.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строк, передбачені ст. 235 ГПК України.

Ухвала підписана 02.07.2024.

Суддя Л.М. Сушко