ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"03" липня 2024 р. м. Київ Справа № 911/1613/24

Господарський суд Київської області у складі судді Колесника Р.М., розглянувши матеріали позовної заяви

Комунального некомерційного підприємства Київської обласної ради «Київська обласна дитяча лікарня» (08150, Київська обл., Фастівський р-н, місто Боярка, вул. Хрещатик, будинок 83, код: 01994451)

до

Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтелекс» (02094, м. Київ, вул. Магнітогорська, буд. 1, код: 31392783)

про зобов`язання повернути орендоване майно,

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Київської області 24.06.2024 надійшла позовна заява Комунального некомерційного підприємства Київської обласної ради «Київська обласна дитяча лікарня», яка підписана Слєповим Євгеном, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтелекс» в якій останній просить суд зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтелекс» повернути КНП КОР «Київська обласна дитяча лікарня» майно спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Київської області - нежитлові приміщення, загальною площею 36 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Боярка, вулиця Хрещатик, 83, шляхом підписання акту приймання-передачі відповідно до умов договору оренди нерухомого майна, що перебуває в спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст Київської області № 61/08 від 24.11.2008.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на думку позивача укладений між ним та відповідачем договір оренди нерухомого майна, що перебуває в спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст Київської області від 24.11.2008 № 61/08 є припиненим, проте відповідач ухиляється від обов`язку повернути об`єкт оренди, внаслідок чого позивач звернувся до суду з розглядуваним позовом.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про залишення її без руху з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Згідно ч. 5 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Статтею 16 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Представником у суді може бути адвокат або законний представник (ч. 1 ст. 58 Господарського процесуального кодексу України).

Пунктом 1 частини 1 та частиною 2 статті 60 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи. Довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або у визначених законом випадках іншою особою.

Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами (ч. 3).

Згідно ст. 92 Цивільного кодексу України юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

Таким чином, документи від імені юридичної особи підписує уповноважена посадова особа, повноваження якої ґрунтуються на установчих документах.

Згідно зі ст. 56 Господарського процесуального кодексу України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника. Юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника. Держава, територіальна громада бере участь у справі через відповідний орган державної влади, орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник або представник.

Отже, наведені вище положення законодавства передбачають можливість здійснення процесуального представництва юридичної особи, як в порядку самопредставництва, так й іншими особами, як представниками юридичної особи.

Самопредставництво юридичної особи - це право одноосібного виконавчого органу (керівника) чи голови (уповноваженого члена) колегіального виконавчого органу безпосередньо діяти від імені такої особи без довіреності, представляючи її інтереси в силу закону, статуту, положення.

У порядку самопредставництва юридичну особу може представляти за посадою її керівник або інші особи, повноваження яких підтверджуються відповідно до частини 3 статті 56 ГПК України.

Аналіз наведених вище законодавчих положень дає підстави для висновку, що визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, статуті, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи (суб`єкта владних повноважень без права юридичної особи) без додаткового уповноваження (довіреності).

З метою забезпечення державних органів достовірною інформацією створено Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Обов`язковому відображенню (реєстрації) в Єдиному державному реєстрі, серед інших перелічених у цій статті відомостей, належать: відомості щодо керівників державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб та осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (частина третя статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань»).

Статус документів та відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру, закріплений статтею 10 вказаного Закону, яка, зокрема, визначає, що якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою Якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не внесені до нього, вони не можуть бути використані у спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.

Отже, відсутність відповідного запису у реєстрі є належним і достатнім (достовірним) підтвердженням відсутності таких відомостей (інформації) для будь-якого державного органу, яким є і суд.

Аналогічна позиція наведена у постанові Верховного Суду у постанові від 23.11.2020 у справі № 908/592/19.

Як вже зазначалось позовна заява від імені Комунального некомерційного підприємства Київської обласної ради «Київська обласна дитяча лікарня» підписана ОСОБА_1 .

Однак, посадового становища особи, якою подано позовну заяву від імені позивача, не вказано.

Разом з тим, документи, які додані до позовної заяви, засвідченні Слєповим Є. як в.о. генерального директора.

Суд зазначає, що до позовної заяви не надано належних доказів того, що на Слєпова Є. покладено функції виконуючого обов`язки генерального директора, як-то рішення, статут, наказ, протокол, тощо, яким надано повноваження та підтверджено право останнього діяти від імені позивача в якості виконуючого обов`язки генерального директора позивача, а також доказів на підтвердження того, що названа особа наділена повноваженнями на самопредставництво у суді у розумінні частини 3 статті 56 Господарського процесуального кодексу України.

Водночас, суд зазначає, що з наявних у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомостей, інформація щодо віднесення на Слєпова Є. функцій виконуючого обов`язки генерального директора.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами» від 29.06.2023, який набрав чинності 21.07.2023 та введений в дію 18.10.2023, яким внесено зміни законодавчих актів України, зокрема Господарського процесуального кодексу України.

Так, згідно приписів ч. 6 ст. 6 Господарського процесуального кодексу України адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Пунктом 2 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта (для фізичних осіб - громадян України), якщо такі відомості відомі позивачу, вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), відомі номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Згідно абзацу 2 частини 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху також у разі, якщо позовну заяву подано особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його.

Так, звертаючись до суду із позовною заявою, позивачем у позовній заяві вказано про наявність електронного кабінету у підсистемі «Електронний суд», однак за результатами здійсненої судом перевірки, судом встановлено, що всупереч встановленому ч. 6 ст. 6 Господарського процесуального кодексу України обов`язку, Комунальне некомерційне підприємство Київської обласної ради «Київська обласна дитяча лікарня» не зареєструвало електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що підтверджується відповіддю від 03.07.2024 № 2044228.

Відтак, суд дійшов висновку про те, що позовна заява подана без додержання вимог, викладених у статтях 6, 162 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують направлення іншим учасникам справи копій позовної заяви і доданих до неї документів з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 Господарського процесуального кодексу України позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копію та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення. Таке надсилання може здійснюватися в електронній формі через електронний кабінет з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

Частиною 7 статті 42 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що якщо цим Кодексом передбачено обов`язок учасника справи щодо надсилання копій документів іншим учасникам справи, такі документи в електронній формі можуть направлятися з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а в разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.

Таким чином, належним доказом відправлення учасникам справи позовної заяви та доданих до неї документів є опис вкладення в лист з відповідним переліком додатків або довідка про доставку документів до зареєстрованого електронного кабінету іншого учасника справи.

При цьому, зі змісту опису вкладення має бути наявною можливість встановлення тотожності пакету документів, що було направлено на адресу відповідача та пакету документів, що було направлено на адресу суду.

Перевіривши дотримання позивачем норм Господарського процесуального кодексу України, суд встановив, що позивачем будь-яких доказів надсилання на адресу відповідача копії позовної заяви з доданими до неї документами до суду не надано.

Отже, суд доходить висновку, що позивачем при зверненні до суду порушено приписи ст. 164 Господарського процесуального кодексу України.

Зважаючи на викладене вище у сукупності, суд дійшов висновку про те, що позовна заява подана без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 Господарського процесуального кодексу України, а тому суд вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху.

Згідно з ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.ст. 162, 164, 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Комунального некомерційного підприємства Київської обласної ради «Київська обласна дитяча лікарня» залишити без руху.

2. Зобов`язати позивача усунути виявлені недоліки позовної заяви протягом 10-ти днів з дня вручення цієї ухвали шляхом подання до суду:

- документів, що підтверджують повноваження особи, яка підписала позовну заяву;

- доказів реєстрації позивачем електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі);

- доказів надсилання на адресу відповідача позовної заяви з переліком документів, доданих до позовної заяви.

3. Зобов`язати позивача подати докази надсилання на адресу відповідача додатково поданих до суду доказів та письмових пояснень, поданих на виконання цієї ухвали (ч. 9 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України).

4. Попередити позивача про те, що у разі якщо виявлені недоліки позовної заяви не будуть усунені у строк, встановлений судом, заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачу.

Ухвала складена та підписана 03.07.2024, набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Суддя Р.М. Колесник