ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" червня 2024 р.м. Одеса Справа № 916/1647/24

Господарський суд Одеської області у складі:

судді В.С. Петрова

при секретарі судового засідання В.О. Ващенко

за участю представників:

від позивача - Панчошак О.Д.,

від відповідача - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бахус ЛТД" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дорінвест" про стягнення заборгованості в загальному розмірі 644319,00 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Бахус ЛТД" звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дорінвест" про стягнення заборгованості за договором поставки № 09/23 від 21.09.2023 року в загальному розмірі 1004659,00 грн., посилаючись на наступне.

21.09.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Бахус ЛТД" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дорінвест" (покупець) укладено договір поставки № 09/23, відповідно до п. 1.1 якого постачальник зобов`язується в обумовлені строки передавати (поставляти) у власність покупця виноматеріали виноградні (надалі - товар), відповідно до замовлень покупця, а покупець зобов`язується приймати вказаний товар у власність і сплачувати за нього зумовлену даним договором грошову суму.

Як вказує позивач, відповідач зобов`язався прийняти товар та своєчасно оплачувати на умовах, передбачених в договорі поставки № 09/23 від 21.09.2023 р. та специфікації № 1 від 21.09.2023 р. При цьому позивач зазначає, що відвантаження товару окремими партіями здійснювалось протягом вересня-жовтня 2023 р. на загальну суму 1967340,00 грн., про що свідчать наступні видаткові накладні: №1 від 23.09.2023 р., за якою позивачем відвантажено виноматеріал столовий сухий сортовий Сапераві - 2325,3 дал. на суму 279036,00 грн.; № 2 від 26.09.2023 р., за якою позивачем відвантажено виноматеріал столовий сухий сортовий Каберне - 2325,3 дал. на суму 279036,00 грн.; № 3 від 26.09.2023 р., за якою позивачем відвантажено виноматеріал столовий сухий сортовий Каберне - 2325,3 дал. на суму 279036,00 грн.; № 4 від 28.09.2023 р., за якою позивачем відвантажено виноматеріал столовий сухий сортовий Каберне - 2325,3 дал. на суму 279036,00 грн.; № 5 від 29.09.2023 р., за якою позивачем відвантажено виноматеріал столовий сухий сортовий Каберне - 2325,3 дал. на суму 279036,00 грн.; № 6 від 16.10.2023 р., за якою позивачем відвантажено виноматеріал столовий сухий сортовий Каберне - 2325,3 дал. на суму 286080,00 грн.; № 7 від 17.10.2023 р., за якою позивачем відвантажено виноматеріал столовий сухий сортовий Каберне - 2325,3 дал. на суму 286080,00 грн.

За ствердженнями позивача, між сторонами до відвантаженого товару жодних претензій не виникало, про що свідчить відсутність претензій та відповідних застережень.

Крім того, як зазначає позивач, згідно з п. 2 специфікації № 1 до договору поставки № 09/23 від 21.09.2023 року оплата за поставлений товар здійснюється у наступному порядку : 20% - протягом 3-х робочих днів з моменту приймання товару; 80% - протягом 60 календарних днів з моменту приймання товару. Наразі позивач зауважує, що станом на 10.04.2024 р. покупцем фактично перераховано на поточний рахунок постачальника 1120000,00 грн., з огляду на що сума простроченої заборгованості відповідача складає 847340,00 грн.

Між тим позивач наголошує, що відповідач систематично порушує строки оплати, що негативно впливає на результати діяльності підприємства позивача. За ствердженнями позивача, відповідачу неодноразово направлялись претензії, велись перемовини, проте це не призвело до виконання договору останнім.

Крім того, оскільки відповідачем не виконані умови договору щодо оплати поставленого позивачем товару, останнім відповідно до п. 5.3 договору поставки № 09/23 від 21.09.2023 р. нараховано відповідачу пеню в розмірі 158019,00 грн., що заявлена до стягнення.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 18.04.2024 р. вказану позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Бахус ЛТД" (вх. № 1688/24) залишено без руху. Так, господарським судом встановлено, що в порушення вимог ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява не містить інформації щодо наявності у відповідача зареєстрованого електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі (підсистема "Електронний суд") та адреси електронної пошти, не містить обґрунтованого розрахунку пені, не зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи та підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав. Також судом встановлено, що в порушення ч. 2 ст. 164 ГПК України заявником до матеріалів позовної заяви не додано доказів, на які він посилається в обґрунтування своїх вимог, а саме: доказів сплати відповідачем вартості поставленого товару на суму 1120000,00 грн., доказів неодноразового звернення до відповідача із претензіями про сплату заборгованості, а також доказів направлення позивачем на адресу відповідача претензії від 10.04.2024 р. за вих.№ 06/03-2024. Крім того, додані до матеріалів позову копії договору поставки № 09/23 від 21.09.2023 року, видаткових накладних № 1 від 23.09.2023 р., № 2 від 25.09.2023 р., № 3 від 26.09.2023 р., № 4 від 28.09.2023 р., № 5 від 29.09.2023 р., № 6 від 16.10.2023 р., № 7 від 17.10.2023 р. виготовлені неякісно, деякі слова неможливо прочитати, суми, вказані у таких накладних, відображені не повністю, а відтак є нечитаємими.

19.04.2024 р. від позивача до господарського суду надійшла уточнена позовна заява (вх. № 16177/24), в якій позивачем уточнено заявлену суму пені до стягнення 157019,00 грн., також зазначено інформацію про відсутність у відповідача зареєстрованого електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі (підсистема "Електронний суд") та вказано адресу електронної пошти останнього, а також зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи та підтвердження про те, що позивачем не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав. Також позивачем надано обґрунтований розрахунок пені та додано докази, на які він посилається в обґрунтування своїх вимог.

Так, згідно уточненої позовної заяви Товариство з обмеженою відповідальністю "Бахус ЛТД" просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дорінвест" 1004659,00 грн., в тому числі 847640,00 грн. - основного боргу за поставлений товар, 157019,00 грн. - пені, 15069,89 грн. - витрат по оплаті судового збору.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 22.04.2024 р. позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Бахус ЛТД" прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/1647/24, розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження, при цьому підготовче засідання призначено на 14.05.2024 р.

14.05.2024 р. до господарського суду від позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Бахус ЛТД" надійшло клопотання (вх. № 19379/24), в якому позивач просить суд закрити підготовче провадження та призначити справу № 916/1647/24 до судового розгляду по суті і розглянути це клопотання за відсутності представника позивача.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 14.05.2024 р. у справі № 916/1647/24 підготовче засідання відкладено на 29.05.2024 р. з огляду на неявку представників сторін та неможливість з`ясування наявності заперечень у відповідача проти позовних вимог, враховуючи відсутність відзиву на позов.

29.05.2024 р. на електронну адресу господарського суду від позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Бахус ЛТД" надійшло клопотання (вх. № 21493/24), в якому позивач просить суд закрити підготовче провадження та призначити справу № 916/1647/24 до судового розгляду по суті та розглянути це клопотання за відсутності представника позивача, оскільки останній не має можливості бути присутнім у підготовчому судовому засіданні, призначеному на 29.05.2024 року, у зв`язку із зайнятістю цього дня в судових справах у Київському апеляційному суді № 11-сс/824/4123/2024 та № 11-сс/824/4122/2024. Також у вищевказаному клопотанні представник позивача зазначив, що позивач заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 29.05.2024 р. у справі № 916/1647/24 закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду по суті в засіданні суду на 19.06.2024 р. о 10:00.

19.06.2024 р. на електронну адресу господарського суду від ТОВ "Бахус ЛТД" надійшла заява про зменшення позовних вимог (вх. № 24005/24), згідно з якою позивач зменшує позовні вимоги у зв`язку з частковою сплатою відповідачем суми основного боргу в розмірі 160340,00 грн. Відтак, у вказаній заяві позивач просить стягнути з ТОВ "Дорінвест" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бахус ЛТД" основний борг за поставлений товар в сумі 687300,00 грн. та пеню у розмірі 157019 грн., всього 844310,00 грн., а також покласти на відповідача витрати по оплаті судового збору в сумі 12664,78 грн.

Поряд з наведеною заявою 19.06.2024 р. на електронну адресу господарського суду від позивача надійшла заява про повернення судового збору (вх. № 24009/24), в якому заявник просить суд повернути ТОВ "Бахус ЛТД" з державного бюджету сплачений судовий збір у розмірі 2405,11 грн. у зв`язку зі зменшенням розміру позовних вимог.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 19.06.2024 р. у справі № 916/1647/24 розгляд справи відкладено на 28.06.2024 р. з огляду на неявку представника відповідача.

27.06.2024 р. на електронну адресу господарського суду від ТОВ "Бахус ЛТД" надійшла заява про зменшення позовних вимог та повернення судового збору (вх. № 25100/24), згідно з якою позивач зменшує позовні вимоги у зв`язку з частковою сплатою відповідачем суми основного боргу в розмірі 260340,00 грн. Відтак, у вказаній заяві позивач просить стягнути з ТОВ "Дорінвест" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бахус ЛТД" основний борг за поставлений товар в сумі 587300,00 грн., пеню у розмірі 157019 грн. та судовий збір в сумі 11164,78 грн., а також повернути позивачу з державного бюджету України надмірно сплачений при поданні позову судовий збір у розмірі 3905,11 грн.

Також 28.06.2024 р. від ТОВ "Бахус ЛТД" на електронну адресу господарського суду надійшла заява про зменшення позовних вимог та повернення судового збору (вх. № 25135/24), згідно з якою позивач зменшує позовні вимоги у зв`язку з частковою сплатою відповідачем суми основного боргу в розмірі 360340,00 грн. Відтак, у вказаній заяві позивач просить стягнути з ТОВ "Дорінвест" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бахус ЛТД" основний борг за поставлений товар в сумі 487300,00 грн., пеню у розмірі 157019 грн. та судовий збір в сумі 9664,78 грн., а також повернути позивачу з державного бюджету України надмірно сплачений при поданні позову судовий збір у розмірі 5405,11 грн.

Під час судового засідання 28.06.2024 р. представник позивача підтвердив сплату відповідачем частини основного боргу на суму 360340,00 грн., при цьому представник позивача просив стягнути з відповідача 644319,00 грн. заборгованості та судовий збір в розмірі 9664,78 грн.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 28.06.2024 р. у справі № 916/1647/24 заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Бахус ЛТД" про зменшення позовних вимог і про повернення судового збору (від 19.06.2024 вх. №№ 24005/24, 24009/24), про зменшення позовних вимог та повернення судового збору (вх. № 25100/24 від 27.06.2024), про зменшення позовних вимог та повернення судового збору (вх. № 25135/24 від 28.06.2024) залишено без розгляду; закрито провадження у справі в частині позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Бахус ЛТД" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дорінвест" про стягнення основного боргу за поставлені товари у розмірі 360340,00 грн. у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Відповідач відзив на позов у встановлений судом строк не надав, також відповідач в засідання суду не з`явився, хоча про дату, час і місце розгляду справи відповідач повідомлявся судом належним чином за адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а також шляхом направлення на електронну адресу відповідача, яка зазначена ним у договорі поставки № 09/23 від 21.09.2023 року, а саме: ".". Так, надіслана судом копія ухвали суду про відкриття провадження у справі від 22.04.2024 р. була вручена адресату 30.04.2024 р., про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, що міститься в матеріалах справи (а.с. 137). При цьому, надіслана судом копія ухвали суду про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті від 29.05.2024 р. була вручена адресату 11.06.2024 р., про що свідчить інформація з офіційного сайту Укрпошти, отримана за допомогою сервісу про пошук поштових відправлень.

Згідно з п. 1 ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є, зокрема, день вручення судового рішення під розписку.

Крім того, господарським судом відповідач також викликався через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, про що свідчить наявне в матеріалах справи оголошення.

Згідно з ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цієї статтею.

Виходячи з вищевикладених положень ГПК України та встановлених обставин щодо порядку викликів і повідомлень відповідача, суд вважає, що відповідач є належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду, що наділяє суд правом розглядати справу без його участі.

На думку суду, процесуальна поведінка відповідача при розгляді даної справи в суді свідчить про відсутність реальної зацікавленості у вирішенні даного спору у встановлений процесуальним законом строк та відповідно до положень ст. 2 ГПК України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

З огляду на ненадання відповідачем відзиву, відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши та дослідивши всі письмові докази, які містяться в матеріалах справи, господарський суд дійшов наступних висновків.

21 вересня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Бахус ЛТД" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дорінвест" (покупець) укладено договір поставки № 09/23, відповідно до п. 1.1 якого позивач як постачальник зобов`язується в обумовлені строки передавати (поставляти) у власність покупця виноматеріали виноградні (надалі - товар) відповідно замовлень покупця, а відповідач як покупець зобов`язується приймати вказаний товар у власність і сплачувати за нього зумовлену даним договором грошову суму.

Згідно з п. 1.2 договору найменування, асортимент, ціна та одиниці виміру товару, який поставляється за даним договором, визначаються специфікацією, що є невід`ємною частиною договору.

В п. 1.3 договору визначено, що точна кількість товару, що поставляється, визначається згідно товарно-транспортних накладних, оформлених на кожну відвантажену партію товару.

За положеннями п. 1.4 договору постачальник підтверджує, що на момент підписання даного договору та наступних специфікацій до нього, товар під забороною, під арештом, під заставою, під податковою заставою не знаходиться і є власністю постачальника.

Умовами п. 3.1 договору визначено, що товар поставляється на умовах, зазначених у специфікації, яка є невід`ємною частиною цього договору.

Відповідно до п. 3.2 договору, якщо інше не передбачено в специфікації, поставка товару здійснюється на умовах DDP - склад покупця (правила Інкотермс - 2020), розташований за адресою: 68244, Одеська область, Білгород-Дністровський район, село Миколаївка-Новоросійська, вул. Молодіжна, 45.

Відповідно до п. 3.3 договору факт передачі товару підтверджується товарно-супровідними документами, підписаними уповноваженими представниками сторін. Правила приймання виноматеріалу - згідно ДСТУ6040:2008 "Продукція виноробна. Правила прийому і методи відбору проб?. Всі зливні/заливні горловини, крани і люки автоцистерни повинні бути опломбовані при завантаженні товару на складі постачальника. На пломбі вказується номер пломби і акту. Відповідальність за пломбування покладається на постачальника.

За умовами п. 3.4 договору приймання товару за кількістю, фізико-хімічними та органолептичними показниками здійснюється на складі покупця.

В п. 3.7 договору передбачено, що у разі поставки товару неналежної якості та/або кількості, покупець має право вимагати, а постачальник зобов`язується своїми силами і за свій рахунок в десятиденний термін допоставити відсутню кількість товару, або замінити неякісний товар на відповідну кількість якісного товару, або повернути покупцю сплачені останнім за такий товар, недопоставлений і /або неякісний, грошові кошти.

Згідно з п. 3.8 договору постачальник одночасно з відвантаженням партії товару передає покупцеві всі необхідні документи, що стосуються товару: копію ліцензії на виробництво алкогольних напоїв (виноробна продукція); реєстраційні документи підприємства; товарно-транспортна накладна; рахунок; сертифікат відповідності та протоколи випробування виноматеріалу; посвідчення якості заводу-виробника; акт наливу; акт відвантаження; гарантійний лист заводу-виробника про те, що при виробництві товару не використовувались геномодифіковані організми, а також того, що при обробці винограду та виробництві виноматеріалів їх зберіганні та транспортуванні не використовувалися заборонені пестициди.

Відповідно до п. 3.10 договору право власності на товар, а також всі ризики випадкового знищення або пошкодження товару переходять до покупця з моменту передачі товару на складі покупця та підписання уповноваженими представниками сторін відповідних товарно-супровідних документів.

Згідно з п. 4.1 договору загальна сума за даним договором визначається виходячи з специфікацій, які є невід`ємною частиною цього договору.

Платежі за цим договором повинні бути здійснені в національній валюті України - гривня (п. 4.2 договору).

В п. 4.3 договору сторони передбачили, що покупець здійснює оплату за кожну поставлену партію виноматеріалів шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника на умовах, узгоджених в специфікаціях цього договору.

Згідно з п. 4.4 договору оплата проводиться на підставі рахунку-фактури для відповідної партії товару, зазначеної в специфікації.

За умовами п. 4.5 договору зобов`язання по оплаті вважається виконаним, з моменту списання грошових коштів з рахунку покупця.

В положеннях п. 5.1 договору сторони передбачили, що за невиконання або неналежне виконання умов даного договору сторони несуть відповідальність відповідно до умов даного договору та чинного законодавства України.

В п. 5.3 договору визначено, що у випадку несвоєчасної оплати поставленого продукції покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховувалася пеня, за кожен день прострочення платежу.

Відповідно до п. 5.10 договору у разі поставки неякісного товару та/або товару, що не відповідає контрольним зразкам, покупець має право відмовитись від приймання товару, при цьому повернення товару здійснюється силами і засобами постачальника.

Згідно з п. 7.1 договору будь-які спори в рамках цього договору вирішуються шляхом дружніх переговорів між сторонами.

У випадку, якщо вирішення спору шляхом переговорів виявиться неможливим і сторони не досягнуть згоди, такі спори підлягають розгляду у судовому порядку, відповідно до чинного законодавства України (п. 7.2 договору).

Згідно з п. 8.1 договору останній набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до 31 грудня 2024 р. Закінчення строку дії даного договору не звільняє сторони від зобов`язань, що виникли протягом його дії.

Відповідно до п. 8.2 договору в разі, якщо за тридцять днів до закінчення строку дії даного договору, жодна зі сторін не повідомить іншу сторону про свій намір розірвати даний договір, то даний договір вважається пролонгованим на один календарний рік на останніх умовах.

Як вбачається із матеріалів справи, 21.09.2023 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Бахус ЛТД" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дорінвест" (покупець) укладено специфікацію № 1 до договору поставки № 09/23 від 21.09.2023 р., якою сторони узгодили наступні умови поставки товару, а саме:

1) виноматеріал виноградний сухий столовий червоний у кількості 10000 дал. на суму 1200000,00 грн.;

2) виноматеріал виноградний сухий столовий червоний сортовий "Каберне? у кількості 7000 дал. на суму 840000,00 грн.;

3) виноматеріал виноградний сухий столовий червоний сортовий "Сапераві? у кількості 3000 дал. на суму 360000,00 грн.

Згідно з п. 2 специфікації оплата товару здійснюється частинами, наступним чином: 20% вартості відвантаженої партії товару - протягом 3-х (трьох) робочих днів з моменту приймання такої партії товару на складі покупця, 80% вартості відвантаженої партії товару - протягом 60-ти (шістдесяти) календарних днів з моменту приймання такої партії товару на складі покупця.

Умовами п. 3 специфікації визначено, що допускається відхилення обсягу товару, що поставляється за цією специфікацією, в бік збільшення або зменшення не більше, ніж на 10% без додаткового узгодження сторін.

Так, згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частина 1 статті 202 ЦК України визначає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

При цьому за правилами статті 14 Цивільного кодексу України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Згідно з частиною 1 статті 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Так, вищевказаний договір поставки є підставою для виникнення у сторін за цим договором господарських зобов`язань відповідно до ст.ст. 173, 174 ГК України (ст.ст. 11, 202, 509 ЦК України), і згідно ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання його сторонами.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

В силу ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Так, судом встановлено, що на виконання умов вказаного договору поставки № 09/23 від 21.09.2023 р. позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Бахус ЛТД" було здійснено поставку обумовленого договором товару на адресу відповідача на загальну суму 1967340,00 грн., що підтверджується наступними видатковими накладними та товарно-транспортними накладеними, а саме:

- видатковою накладною № 1 від 23 вересня 2023 року на суму 279036,00 грн. (в т. ч. ПДВ 46506,00 грн.) та ТТН № 1 від 23 вересня 2023 року на суму 279036,00 грн. (в т. ч. ПДВ 46506,00 грн.);

- видатковою накладною № 2 від 25 вересня 2023 року на суму 279036,00 грн. (в т. ч. ПДВ 46506,00 грн.) та ТТН № 2 від 25 вересня 2023 року на суму 279036,00 грн. (в т. ч. ПДВ 46506,00 грн.);

- видатковою накладною № 3 від 26 вересня 2023 року на суму 279036,00 грн. (в т. ч. ПДВ 46506,00 грн.) та ТТН № 3 від 26 вересня 2023 року на суму 279036,00 грн. (в т. ч. ПДВ 46506,00 грн.);

- видатковою накладною № 4 від 28 вересня 2023 року на суму 279036,00 грн. (в т. ч. ПДВ 46506,00 грн.) та ТТН № 4 від 28 вересня 2023 року на суму 279036,00 грн. (в т. ч. ПДВ 46506,00 грн.);

- видатковою накладною № 5 від 29 вересня 2023 року на суму 279036,00 грн. (в т. ч. ПДВ 46506,00 грн.) та ТТН № 5 від 29 вересня 2023 року на суму 279036,00 грн. (в т. ч. ПДВ 46506,00 грн.);

- видатковою накладною № 6 від 16 жовтня 2023 року на суму 286080,00 грн. (в т. ч. ПДВ 47680,00 грн.) та ТТН № 6 від 16 жовтня 2023 року на суму 286080,00 грн. (в т. ч. ПДВ 47680,00 грн.);

- видатковою накладною № 7 від 17 жовтня 2023 року на суму 286080,00 грн. (в т. ч. ПДВ 47680,00 грн.) та ТТН № 7 від 17 жовтня 2023 року на суму 286080,00 грн. (в т. ч. ПДВ 47680,00 грн.).

При цьому поставлений позивачем товар було отримано відповідачем, що вбачається з підпису директора ТОВ "Дорінвест" Гиляки С.В., скріпленого печаткою Товариства на вищезазначених накладних.

У відповідності з ч. 1 ст. 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент:

1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар;

2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Виходячи з вищенаведеного, суд доходить висновку про належне виконання позивачем своїх зобов`язань перед відповідачем за укладеним договором щодо поставки товару відповідно до вищевказаних видаткових накладних.

В силу статті 538 Цивільного кодексу України виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання, при якому сторони повинні виконувати свої обов`язки одночасно, якщо інше не встановлено умовами договору, актами цивільного законодавства тощо.

В свою чергу отримання відповідачем поставленого з боку позивача товару є підставою виникнення у відповідача зобов`язання оплатити поставлений товар відповідно до умов договору поставки № 09/23 від 21.09.2023 р. та вимог чинного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Зі змісту наведеної норми вбачається, що за загальним правилом, обов`язок покупця оплатити товар виникає після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на товар. Це правило діє, якщо спеціальними правилами або договором купівлі-продажу не встановлено інший строк оплати.

Положеннями п. 4.3 договору визначено, що покупець здійснює оплату за кожну поставлену партію виноматеріалів шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника на умовах, узгоджених в специфікаціях цього договору.

При цьому, в п. 2 специфікації № 1 до договору поставки 09/23 від 21.09.2023 р. сторони погодили, що оплата товару здійснюється частинами наступним чином: 20% вартості відвантаженої партії товару - протягом 3-х (трьох) робочих днів з моменту приймання такої партії товару на складі покупця, 80% вартості відвантаженої партії товару - протягом 60-ти (шістдесяти) календарних днів з моменту приймання такої партії товару на складі покупця.

Ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Враховуючи вказані положення п. 2 специфікації № 1 до договору поставки 09/23 від 21.09.2023 р., відповідач, як покупець, зобов`язаний був оплатити кожну партію товару протягом 60 календарних днів з моменту отримання товару на підставі відповідної видаткової накладної, а саме:

- по накладній № 1 від 23.09.2023 р. на суму 279036,00 грн. в строк до 22.11.2023 року включно;

- по накладній № 2 від 25.09.2023 р. на суму 279036,00 грн. в строк до 24.11.2023 року включно;

- по накладній № 3 від 26.09.2023 р. на суму 279036,00 грн. в строк до 25.11.2023 року включно;

- по накладній № 4 від 28.09.2023 р. на суму 279036,00 грн. в строк до 27.11.2023 року включно;

- по накладній № 5 від 29.09.2023 р. на суму 279036,00 грн. в строк до 28.11.2023 року включно;

- по накладній № 6 від 16.10.2023 р. на суму 286080,00 грн. в строк до 15.12.2023 року включно;

- по накладній № 7 від 17.10.2023 р. на суму 286080,00 грн. в строк до 16.12.2023 року включно.

Наразі, як вбачається зі змісту позовної заяви, станом на 10.04.2024 р. відповідачем була здійснена часткова оплата за поставлений позивачем товар, а саме 1120000,00 грн. З огляду на викладене, як встановлено судом та вбачається із тексту позову, заборгованість відповідача станом на дату звернення позивача до суду із заявленим позовом становила 847340,00 грн. (1967340,00 грн. загальна вартість поставленого товару - 1120000,00 грн. сума сплаченого товару), протилежного відповідачем не доведено.

Разом з тим, господарським судом встановлено, що в прохальній частині позовної заяви ТОВ "Бахус ЛТД" просить суд стягнути з ТОВ "Дорінвест" 847640,00 грн., а не 847340,00 грн., як зазначається самим же позивачем по тексту позовної заяви.

Так, несплата ТОВ "Дорінвест" вартості поставленого за договором поставки № 09/23 від 21.09.2023 р. товару стала підставою для звернення "Бахус ЛТД" до суду із заявленим позовом за захистом своїх прав.

Поряд з цим відповідачем - ТОВ "Дорінвест" під час розгляду справи в суді було здійснено часткову сплату заборгованості за поставлені позивачем товари, зокрема, у період з 29.04.2024 р. по 27.06.2024 р. було сплачено на користь позивача частину суми основного боргу у розмірі 360340,00 грн., про що свідчать наявні в матеріалах справи копії платіжних інструкцій, а саме: № 5885 від 29.04.2024 р. на суму 10340,00 грн., № 5965 від 12.06.2024 р. на суму 50000,00 грн., № 5970 від 13.06.2024 р. на суму 100000,00 грн., № 5982 від 20.06.2024 р. на суму 100000,00 грн., № 6006 від 27.06.2024 р. на суму 100000,00 грн. З огляду на вищевикладене, ухвалою суду від 28.06.2024 р. провадження у даній справі в частині позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Бахус ЛТД" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дорінвест" про стягнення основного боргу за поставлені товари у розмірі 360340,00 грн. закрито у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Відтак, позивач остаточно просить стягнути з ТОВ "Дорінвест" суму заборгованості за поставлені товари у розмірі 487300,00 грн.

Водночас, як встановлено господарським судом, заборгованість ТОВ "Дорінвест" за поставлені позивачем товари згідно з договором поставки № 09/23 від 21.09.2023 р. становить 487000,00 грн. (1967340,00 грн. загальна вартість поставленого товару - 1120000,00 грн. сума сплаченого товару до подачі позову + 360340,00 грн. сума оплаченого товару під час розгляду справи в суді).

Між тим несплатою позивачу у повному обсязі вартості поставленого товару в межах спірного договору поставки № 09/23 від 21.09.2023 р. відповідач порушив прийняті на себе зобов`язання за цим договором, що є недопустимим згідно ст. 525 Цивільного кодексу України.

З огляду на викладене, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Бахус ЛТД" про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 487000,00 грн.

Щодо вимог позивача про стягнення нарахованої пені в сумі 157019,00 грн. суд зазначає наступне.

Так, з огляду на те, що відповідач свої зобов`язання в частині оплати поставлених товарів не виконав у встановлений договором строк, то відповідно відповідач вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, що в свою чергу тягне за собою відповідні правові наслідки.

За приписами ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

В свою чергу невиконання зобов`язання або виконання зобов`язання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), що мало місце у даному випадку (несвоєчасна сплата відповідачем вартості поставлених позивачем товарів) згідно ст. 610 Цивільного кодексу України є порушенням зобов`язання, зокрема з боку відповідача.

При цьому слід зазначити, що чинним законодавством передбачено відповідальність замовника за невиконання обов`язку щодо оплати вартості поставлених товарів.

Ст. 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Як передбачено частиною 1 ст. 548 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. В силу ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою (штраф, пеня).

Згідно положень ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

В п. 5.3 договору сторони погодили, що у випадку несвоєчасної оплати поставленого продукції покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховувалася пеня, за кожен день прострочення платежу.

При цьому, як передбачає частина 1 ст. 551 Цивільного кодексу України, предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно.

За приписами ч. 1 ст. 624 Цивільного кодексу України, якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Крім того, згідно ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 229 Господарського кодексу України учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов`язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов`язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов`язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом та іншими законами.

Ч. 1, 2, 4 ст. 217 Господарського кодексу України передбачають, що господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції. Господарські санкції застосовуються у встановленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин.

В силу положень ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 ГК України).

Згідно з частиною 2 статті 343 ГК України платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Стаття 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" передбачає, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" визначає, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Таким чином, договірні правовідносини між платниками і одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань врегульовано Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань".

Отже, яким би способом не визначався в договорі розмір пені, він не може перевищувати той розмір, який установлено законом як граничний, тобто за прострочення платежу за договором може бути стягнуто лише пеню, сума якої не перевищує ту, що обчислено на підставі подвійної облікової ставки Національного банку України.

Враховуючи те, що відповідачем не були своєчасно виконані зобов`язання за договором поставки № 09/23 від 21.09.2023 р. щодо здійснення оплати вартості поставлених позивачем товарів, на думку суду, позивачем правомірно нараховано відповідачу пеню. Так, дослідивши та перевіривши здійснений позивачем розрахунок пені в сумі 158019,00 грн., хоча заявлено до стягнення 157019,00 грн., суд вважає такий розрахунок помилковим. По-перше, із наданого позивачем розрахунку пені вбачається, що позивач необґрунтовано визначив кількість днів прострочення по накладним №№ 2, 3 та 4 при врахуванні здійснених відповідачем часткових оплат, оскільки позивачем кожного разу розпочиналося нарахування пені на відповідну суму боргу саме із загальної дати виникнення у відповідача прострочення, тоді як нарахування слід здійснювати на ту кількість днів, за які існувала сума боргу у відповідному розмірі. Наприклад, на суму боргу по накладній № 3, яка існувала у період з 05.02.2024 р. по 07.02.2024 р. - 137108,00 грн. пеню слід нараховувати саме за період з 05.02.2024 р. по 07.02.2024 р., а не з 26.11.2023 р. (дати виникнення прострочення по вказаній накладній) по 07.02.2024 р., оскільки суми боргу саме у розмірі 137108,00 грн. за період з 26.11.2023 р. по 07.02.2024 р. по накладній № 3 у ТОВ "Дорінвест" не існувало.

По-друге, судом встановлено, що позивачем не вірно визначено початок періоду прострочення по двом видатковим накладним № 6 від 16.10.2023 р. на суму 286080,00 грн. та № 7 від 17.10.2023 р. на суму 286080,00 грн. Враховуючи те, що специфікацією № 1 передбачена оплата товару протягом 60 календарних днів з моменту приймання такої партії товару, відповідно по накладній № 6 від 16.10.2023 р. відповідач зобов`язаний був сплатити за отриманий товар в строк до 15.12.2023 року включно, а по накладній № 7 від 17.10.2023 р. - в строк до 16.12.2023 року включно. Разом з тим, як встановлено судом, позивачем у розрахунку заборгованості зазначено про граничні терміни сплати по накладній № 6 - 14.12.2023 р., а по накладній № 7 - 15.12.2023 р.

По-третє, позивачем в період розрахунку пені з урахуванням часткових оплат безпідставно включено день фактичної сплати певної суми. При цьому у постанові Верховного Суду від 13.06.2018 р. по справі № 922/1008/16 викладено відповідний правовий висновок стосовно того, що день фактичної сплати суми заборгованості не включається у відповідний період часу, за який здійснюється нарахування санкцій.

З огляду на вказане судом самостійно здійснено перерахунок пені по кожній накладній з урахуванням здійснення відповідачем часткових оплат, а саме:

- на відповідну суму боргу по накладній № 2 від 25.09.2023 року, граничний строк оплати по якій настав 24.11.2023 р., з урахуванням часткових оплат, сума пені складатиме:

Сума боргу (грн.)Період заборгованостіКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
158072.0025.11.2023 - 04.12.20231016.0000 %0.088 %*1385.84
108072.0005.12.2023 - 12.12.2023816.0000 %0.088 %*757.98
58072.0013.12.2023 - 14.12.2023216.0000 %0.088 %*101.82
58072.0015.12.2023 - 27.12.20231315.0000%0.082 %*620.50
8072.0028.12.2023 - 02.01.2024615.0000 %0.082 %*39.77
Таким чином, загальна сума пені по накладній № 2 від 25.09.2023 року за обраний позивачем період складає 2905,91 грн.

- на суму боргу 279036,00 грн. по накладній № 3 від 26.09.2023 року, граничний строк оплати по якій настав 25.11.2023 р., з урахуванням часткових оплат, сума пені складатиме:

Сума боргу (грн.)Період заборгованостіКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
279036.0026.11.2023 - 14.12.20231916.0000 %0.088 %*4648,05
279036.0015.12.2023 - 02.01.20241915.0000 %0.082 %*4356.30
237108.0003.01.2024 - 04.02.20243315.0000 %0.082 %*6413.58
137108.0005.02.2024 - 07.02.2024315.0000 %0.082 %*337.15
87108.0008.02.2024 - 15.02.2024815.0000 %0.082 %*571.20
Таким чином, загальна сума пені по накладній № 3 від 26.09.2023 року за обраний позивачем період складає 16326,28 грн.

- на суму боргу 279036,00 грн. по накладній № 4 від 28.09.2023 року, граничний строк оплати по якій настав 27.11.2023 р., з урахуванням часткових оплат, сума пені складатиме:

Сума боргу (грн.)Період заборгованостіКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
279036.0028.11.2023 - 14.12.20241716.0000 %0.088 %*4158.78
279036.0014.12.2023 - 15.02.20246315.0000 %0.082 %*14419.89
266144.0016.02.2024 - 19.02.2024415.0000 %0.082 %*872.60
216144.0020.02.2024 - 20.02.2024115.0000 %0.082 %*177.17
166144.0021.02.2024 - 21.02.2024115.0000 %0.082 %*136.18
116144.0022.02.2024 - 26.02.2024515.0000 %0.082 %*476.00
16144.0027.02.2024 - 14.03.20241715.0000 %0.082 %*224.96
16144.0015.03.2024 - 18.03.2024414.5000 %0.079 %*51.17
Таким чином, загальна сума пені по накладній № 4 від 28.09.2023 року за обраний позивачем період складає 20516,74 грн.

- на суму боргу 279036,00 грн. по накладній № 5 від 29.09.2023 року, граничний строк оплати по якій настав 28.11.2023 р., з урахуванням часткових оплат, сума пені складатиме:

Сума боргу (грн.)Період заборгованостіКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
279036.0029.11.2023 - 14.12.20231616.0000 %0.088 %*3914.15
279036.0015.12.2023 - 14.03.20249115.0000 %0.082 %*20823.99
279036.0015.03.2024 - 18.03.2024414.5000 %0.079 %*884.38
275180.0019.03.2024 - 09.04.20242214.5000 %0.079 %*4796.85
Таким чином, загальна сума пені по накладній № 5 від 29.09.2023 року за обраний позивачем період складає 30419,37 грн.

- на суму боргу 286080,00 грн. по накладній № 6 від 16.10.2023 року, граничний строк оплати по якій настав 15.12.2023 р., сума пені складає 19942,08 грн.:

Сума боргу (грн.)Період заборгованостіКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
286080.0016.12.2023 - 09.03.20248515.0000 %0.082 %*19942.08
При цьому судом враховано, що в розрахунку пені, наданому позивачем, по накладній № 6 від 16.10.2023 року останнім здійснено нарахування пені на період 86 днів, який за підрахунком суду встановлено з 15.12.2023 р. по 09.03.2024 р. (86 днів). Крім того, як встановлено судом вище, при здійсненні розрахунку пені по вказаній накладній № 6 позивачем невірно визначено початок період прострочення, який становить з 16.12.2023 р., а не з 15.12.2023 р., як помилково визначено позивачем.

- на суму боргу 286080,00 грн. по накладній № 7 від 17.10.2023 року, граничний строк оплати по якій настав 16.12.2023 р., сума пені складає 19706,95 грн.:

Сума боргу (грн.)Період заборгованостіКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
286080.0017.12.2023 - 09.03.20248415.0000 %0.082 %*19706.95
При цьому судом враховано, що в розрахунку пені, наданому позивачем, по накладній № 7 від 17.10.2023 року останнім здійснено нарахування пені на період 85 днів, який за підрахунком суду встановлено з 16.12.2023 р. по 09.03.2024 р. (85 днів). Крім того, як встановлено судом вище, при здійсненні розрахунку пені по вказаній накладній № 7 позивачем невірно визначено початок період прострочення, який становить з 17.12.2023 р., а не з 16.12.2023 р., як помилково визначено позивачем.

Отже, загальна сума нарахованої пені за несплату відповідачем вартості поставленого позивачем товару згідно договору поставки № 09/23 від 21.09.2023 р. складає 109817,33 грн., яка підлягає стягненню з відповідача.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінюючи наявні в матеріалах справи докази в сукупності, суд доходить висновку про часткову обґрунтованість доводів ТОВ "Бахус ЛТД" про існування у відповідача обов`язку по сплаті пені у заявленій сумі.

Згідно зі ст. 15, 16 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, є примусове виконання обов`язку в натурі.

Разом з тим у постанові від 29.06.2021 р. у справі № 910/2842/20 Верховний Суд зазначив, що згідно з пунктом 5 частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України та абзацом 6 частини 2 статті 20 Господарського кодексу України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обов`язку в натурі. Отже, суд вправі задовольнити позов про спонукання виконати умови договору лише в разі, якщо встановить, що у особи такий обов`язок наявний, але вона ухилилася від його виконання. При цьому у справі має бути доведено наявність відповідного правовідношення, а саме прямого законодавчого обов`язку відповідача щодо виконання договору.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14.05.2019р. по справі №910/16744/17 вказала, що такий спосіб захисту як примусове виконання обов`язку в натурі застосовується у зобов`язальних правовідносинах у випадках, коли особа має виконати зобов`язання на користь позивача, але відмовляється від виконання останнього чи уникає його. Примусове виконання обов`язку в натурі має наслідком імперативне присудження за рішенням суду (стягнення, витребування тощо), і не спрямоване на підсилення існуючого зобов`язання, яке не виконується, способом його відтворення в резолютивній частині рішення суду аналогічно тому, як воно було унормовано сторонами у договорі.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Бахус ЛТД" частково обґрунтовані та відповідають вимогам чинного законодавства і фактичним обставинам справи, у зв`язку з чим підлягають частковому задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат по сплаті судового збору у даній справі суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається, зокрема, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При цьому відповідно до ч. 9 ст. 129 ГПК України у випадку якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Так, як вже зазначалось судом вище, відповідачем було сплачено частково заявлену позивачем до стягнення суму основної заборгованості у розмірі 360340,00 грн. вже після пред`явлення останнім позову до суду, про що свідчать й самі платіжні інструкції про зарахування коштів.

У зв`язку з тим, що спір виник внаслідок неправомірних дій відповідача та відповідач сплатив частину суми основного боргу у розмірі 360340,00 грн. після звернення позивача до суду із заявленим позовом, внаслідок чого предмет спору у вказаній частині вимог припинив існування внаслідок задоволення відповідачем вимог позивача після пред`явлення позову, і провадження у справі в частині вказаних вимог було закрито з цих підстав, відповідно судові витрати по сплаті судового збору, пропорційно сплаченій сумі боргу, підлягають розподілу на загальних підставах. Таким чином, враховуючи те, що рішення відбулось частково на користь позивача, згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору, понесені позивачем при подачі позову, покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що дорівнює 14357,36 грн. (957157,33 грн. (з урахуванням сплаченої відповідачем суми після подачі позову) х 15069,89 грн. / 1004659 грн.).

Керуючись ст.ст. 129, 232, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Бахус ЛТД" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дорінвест" про стягнення заборгованості в загальному розмірі 644319,00 грн. задовольнити частково.

2. СТЯГНУТИ з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дорінвест" (68244, Одеська область, Білгород-Дністровський район, с. Миколаївка-Новоросійська, вул. Молодіжна, буд. 45; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бахус ЛТД" (68702, Одеська область, Болградський район, м. Болград, вул. Транспортна, буд. 5б; ) основний борг за поставлений товар в сумі 487000/чотириста вісімдесят сім тисяч/грн. 00 коп.; пеню в розмірі 111036/сто одинадцять тисячі тридцять шість/грн. 29 коп.; витрати по сплаті судового збору в сумі 14357/чотирнадцять тисяч триста сімдесят п`ять/грн. 64 коп.

3. В задоволенні решти вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Бахус ЛТД" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дорінвест" відмовити.

Рішення господарського суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 20-денного строку з моменту складання повного судового рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено та підписано 02 липня 2024 р.

Суддя В.С. Петров