ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"27" червня 2024 р.Справа № 924/1351/20 (924/214/22)

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Заярнюка І.В., за участю секретаря судового засідання Виноградова Б.С., розглянувши матеріали заяву представника „Агрофірми „Проскурів" про відвід від розгляду справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальності „Технопарк Проскурів", м. Хмельницький

до Колективного підприємства „Агрофірми „Проскурів" м. Хмельницький

до Окремого структурного відділу „Лісомисливський відділ „Агрофірми „Проскурів", м.Хмельницький

про усунення перешкод у користуванні Товариством з обмеженою відповідальністю „Технопарк Проскурів" приміщенням, що належне йому на праві власності та розташоване за адресою: 29021, м. Хмельницький, вул. Володимира Глушенкова, 11, шляхом зобов`язання Колективного підприємства Агрофірма „Проскурів" та Окремого структурного відділу „Лісомисливського відділу „Агрофірми „Проскурів" звільнити частину нежитлового приміщення: виробниче приміщення - 100 кв.м.; піднавіс - 255 кв.м.; піднавіс (склад) - 52,60 (а саме: піднавіс 23 кв.м., склад - 11.04 та 18.56 кв.м.); піднавіс - 53 кв.м., розташованого за адресою: 29021, м. Хмельницький, вул. Володимира Глушенкова, 11.

(в межах справи №924/1351/20 про банкрутство колективного підприємства „Агрофірма „Проскурів")

За участю представників сторін:

від позивача - не з`явився

від відповідача 1 - Заруцький О.В. - згідно ордеру

від відповідача 1 (заявника) - Рудий А.М.

від відповідача 2 - не з`явився

За участю - Ярош В.Ю. представник кредитора

від ДВС - Круць О.М.

Відповідно до ст. 240 ГПК України в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

встановив: рішенням господарського суду Хмельницької області від 26.01.2023р. у справі №924/214/22 (в межах провадження у справі про банкрутство № 924/1351/20) позов ТОВ „Технопарк-Проскурів" про усунення перешкод у користуванні частинами нежитлового приміщення було задоволено, зобов`язано Колективне підприємство Агрофірма „Проскурів" та Окремий структурний відділ „Лісомисливського відділу „Агрофірми „Проскурів" звільнити частину нежитлового приміщення: виробниче приміщення - 100 кв.м.; піднавіс - 255 кв.м.; піднавіс (склад) - 52,60 (а саме: піднавіс 23 кв.м., склад - 11.04 та 18.56 кв.м.); піднавіс - 53 кв.м., розташованого за адресою: 29021, м. Хмельницький, вул. Володимира Глушенкова, 11.

21.06.2024 року на адресу суду від представника КП „Агрофірми „Проскурів" м. Хмельницький надійшла скарга на дії державних виконавців, у якій КП „Агрофірми „Проскурів" просить суд:

- визнати неправомірною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № НОМЕР_1 від 26.09.2023р., постановлену державними виконавцями Яворською Ю.В. та Голюк Ю.В. щодо боржника - Окремого структурного підрозділу КП "Агрофірма "Проскурів" "Лісомисливський відділ», та зобов`язати державного (чи державних) виконавців (виконавця) виконати вимоги п.6 ч.4 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження" і виконавчий документ повернути стягувачу;

- визнати неправомірною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № НОМЕР_1 від 27.05.2024р. державного виконавця Рудчук Л.П. щодо боржника - Окремого структурного підрозділу КП "Агрофірма "Проскурів" "Лісомисливський відділ";

- визнати неправомірною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № НОМЕР_2 від 24.05.2024р. державного виконавця Круць О.Л. щодо боржника - КП "Агрофірма "Проскурів" та зобов`язати державного виконавця вирішити питання про закінчення виконавчого провадження з інших, передбачених ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження", підстав;

- визнати неправомірними та скасувати акти державного виконавця Круць О.Л. у виконавчих провадженнях № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2, від 16.04.2024р., якими встановлено, що рішення суду не виконане та зобов`язати державного виконавця (чи державних виконавців) скласти інший акт, який відповідатиме фактичним обставинам;

- визнати неправомірними та скасувати акти державного виконавця Рудчук Л.П. у виконавчих провадженнях № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2, від 03.05.2024р., якими встановлено, що рішення суду виконане і стягувачем змінено замок та зобов`язати державного виконавця (чи державних виконавців) скласти інший акт, який відповідатиме фактичним обставинам.

В поданій скарзі КП „Агрофірми „Проскурів" просить суд поновити строк на подання вказаної скарги та зазначає, що лише 17.06.2024р. керуючому санацією КП „Агрофірми „Проскурів" була надана можливість ознайомитися з вказаними виконавчими провадженнями у приміщені ДВС, що підтверджується заявами на ознайомлення з відміткою про ознайомлення.

Ухвалою суду від 24.05.2024р. поновлено КП „Агрофірми „Проскурів" строк на оскарження дій державних виконавців Другого відділу ДВС у м. Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ). Призначене судове засідання для розгляду скарги КП „Агрофірми „Проскурів" на дій державних виконавців Другого відділу ДВС у м. Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) на 14 год. 20 хв. 27 червня 2024 року.

В судовому засіданні представником КП „Агрофірми „Проскурів" заявлено усну заяву про відвід судді Заярнюка І.В. від розгляду справи №924/1351/20(924/214/22).

Заявлену заяву, мотивує тим, що відповідно до ч.4 ст. 120 ГПУ України господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п`ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії. Проте ухвалою суду від 24.05.2024р. судове засідання для розгляду скарги КП „Агрофірми „Проскурів" на дій державних виконавців Другого відділу ДВС у м. Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) призначено на 14:20 год. 27.06.2024р., тобто менше чим п`ять днів.

В судовому засіданні інший представник КП„Агрофірми „Проскурів" та представник кредитора КП „Агрофірми „Проскурів" підтримали усну заяву заявлену представником КП „Агрофірми „Проскурів" про відвід судді Заярнюка І.В.

Під час розгляду усної заяви про відвід суд зазначає таке.

Статтею 35 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч. 3 ст. 38 ГПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно ч. 1 ст. 39 ГПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 39 ГПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу.

Згідно положень абз. 1 ч. 3 ст. 39 ГПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу (абз. 2 ч. 3 ст. 39 ГПК України).

Положеннями ч. 8 ст. 39 ГПК України передбачено, що суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи.

Інститут відводу (самовідводу) є однією з найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим, об`єктивним та справедливим судом. Відвід (самовідвід) дозволяє виключити найменшу підозру в зацікавленості та об`єктивності суддів щодо результатів розгляду конкретної справи, навіть якщо насправді такої зацікавленості немає, але сторона зазначає про обґрунтовані нею обставини навіть припущень про необ`єктивність, оскільки пріоритетною тут є суспільна довіра до суду.

Відповідно до висновку №1 Консультативної ради європейських судів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів від 01.01.2001, суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він повинен бути вільним від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до ст. 340 ГПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ст. 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у разі необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Обгрунтування заявника зводяться до незгоди з процесуальним рішенням за результатами призначення скарги до розгляду від 21.06.2024р. ухвалою від 24.06.2024р.

Проте, відповідно до ч. 4 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Зважаючи на те, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може свідчити про існування упередженості складу суду в розгляді відповідної справи та не є підставою для відводу судді Заярнюка І.В. від розгляду даної справи, суд приходить до висновку, що наведені в усній заяві представника КП „Агрофірми „Проскурів" про відвід судді обставини не свідчать про наявність підстав, передбачених ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, для відводу судді Заярнюка І.В. від розгляду справи № 924/1351/20 (924/214/22).

Крім цього за положеннями ст. 342 ГПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Таким чином відповідно до приписів ст. 342 ГПК України, суд протягом десяти днів зобов`язаний розглянути скаргу щодо рішення, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Суддя відправляючи правосуддя, самостійно, на власний розсуд визначає, які саме процесуальні дії слід учинити виходячи з конкретних обставин справи, ступеня підготовленості матеріалів самими сторонами, в тому числі вирішує заявлені сторонами клопотання та заяви.

Таку, суддівську дискрецію, або суддівський розсуд, визначають як повноваження, надане особі, яка володіє владою вибирати між двома чи більше альтернативами, коли кожна з альтернатив законна.

Згідно з частиною третьою статті 198 Господарського процесуального кодексу України, головуючий відповідно до завдання господарського судочинства керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності і порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками судового процесу їх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, усуваючи із судового розгляду все, що не має істотного значення для вирішення справи.

Суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Незалежність і недоторканність судді гарантуються Конституцією і законами України. Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (статті 126, 129 Конституції України).

Судом також враховується, що Європейським судом з прав людини у рішенні по справі "Білуха проти України" (Заява № 33949/02) від 09.11.2006 зазначено, що "особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного".

Право на незалежний і безсторонній суд гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (i) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ii) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

У контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного. У контексті об`єктивного критерію окремо від поведінки суддів слід визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення Європейського суду з прав людини у рішенні по справі "Газета Україна-Центр проти України", no.16695/04, від 15.07.2010).

Отже, відвід повинен бути вмотивованим, а заявник зобов`язаний надати докази упередженості судді у випадку наявності обставин, що викликають сумніви в неупередженості судді. Наявність припущень не є достатньою підставою для відводу судді.

Доводи представника КП „Агрофірми „Проскурів" про відвід судді Заярнюка І.В. від розгляду справи №924/1351/20(924/214/22) викладені в усній заяві є необґрунтованими та не містять підстав для сумніву в об`єктивності та неупередженості судді Господарського суду Хмельницької області Заярнюк І.В. в розгляді справи та винесені по ній рішення.

Керуючись ст.ст.35, 38, 39, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати заяву представника КП „Агрофірми „Проскурів" Рудого А.М. про відвід судді Заярнюк І.В. від розгляду справи № 924/1351/20 (924/214/22) необґрунтованою.

Відмовити у задоволенні заяви представника КП „Агрофірми „Проскурів" Рудого А.М. про відвід судді Заярнюк І.В. від розгляду справи № 924/1351/20 (924/214/22).

Ухвала суду набирає законної сили 27.06.2024р. та не підлягає оскарженню.

Повний текст ухвали складено 01.07.2024р.

Суддя І.В. Заярнюк

Віддрук. 6 прим: рекомендованим

1 - до справи;

2- ТОВ „Технопарк Проскурів" - 29008, м. Хмельницький, вул. В.Глушенкова,11 та на ел. представника

3- КП „Агрофірма „Проскурів" - 29000, м. Хмельницький, вул. Камя`янецька,257 та на ел. @mail.gov.ua

4. - Окремий структурний відділ „Лісомисливський відділ „Агрофірми „Проскурів" - 29008, м. Хмельницький, вул. Кам`янецька, 257

5 - ОСОБА_1 АДРЕСА_1 та на ел. - ІНФОРМАЦІЯ_1

6 - Другий відділ ДВСу м. Хмельницькому 29000, м. Хмельницький, вул. Тернопільська,13/2 та та