РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

24.06.2024Справа № 757/29321/22-ц
Господарський суд міста Києва у складі судді Бондарчук В.В., за участю секретаря судового засідання Купної В.В., розглянувши у порядку загального позовного провадження

позовну заяву ОСОБА_1 , м. Київ

до

1. Української асоціації виробників хімічних джерел струму «ХДС України», м. Київ

2. Печерської районної в місті Києві державної адміністрації, м. Київ

про визнання припиненими трудових відносин та зобов`язання вчинити дії,

Представники:

від позивача: Риков В.В. ;

від відповідача-1: не з`явилися;

від відповідача-2: не з`явилися;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 /позивач) звернувся до Печерського районного суду міста Києва із позовом до Української асоціації виробників хімічних джерел струму «ХДС України» та Печерської районної в місті Києві державної адміністрації про:

- визнання припиненими трудових відносин між ОСОБА_1 , як президентом Української асоціації виробників хімічних джерел струму «ХДС України», та Українською асоціацією виробників хімічних джерел струму «ХДС України» за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України із 30.06.2010;

- виключення ОСОБА_1 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, як керівника та головного бухгалтера Української асоціації виробників хімічних джерел струму «ХДС України».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у період із 01.12.2007 по 30.06.2010 позивач працював на посаді президента Української асоціації виробників хімічних джерел струму «ХДС України» та був звільнений із цієї посади за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України, про що зроблено відповідний запис у трудовій книжці. Разом із тим, у травні 2022 року позивачу стало відомо, що згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань він значиться директором Асоціації «ХДС України», тобто після звільнення з посади президента, жодних змін до цього реєстру не вносилось, що порушує його права та створює загрози щодо використання відповідного статусу у неналежний спосіб.

Печерський районний суд міста Києва рішенням від 09.02.2023 у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовив.

Київський апеляційний суд постановою від 05.07.2023 рішення Печерського районного суду міста Києва від 09.02.2023 скасував; провадження у справі №757/29321/22-ц за позовом ОСОБА_1 закрив, а також роз`яснив, що розгляд справи віднесено до юрисдикції господарського суду, та протягом десяти днів з дня отримання постанови позивач має право звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

24.07.2023 та 27.07.2023 ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду із заявами про направлення справи №757/29321/22-ц за встановленою юрисдикцією до Господарського суду міста Києва.

Київський апеляційний суд ухвалою від 18.01.2024 справу №757/29321/22-ц передав для продовження розгляду за підсудністю до Господарського суду міста Києва.

25.01.2024 матеріали справи №757/29321/22-ц надійшли до Господарського суду міста Києва та за результатом автоматизованого розподілу судових справ між суддями передані для розгляду судді Бондарчук В.В.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 29.01.2024 прийняв справу №757/29321/22-ц до розгляду одноособово за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання у справі призначив на 04.03.2024, а також витребував у Печерської районної в місті Києві державної адміністрації належним чином завірені копії матеріалів реєстраційної справи Української асоціації виробників хімічних джерел струму «ХДС України».

Внаслідок неявки сторін у судове засідання Господарський суд міста Києва ухвалою від 04.03.2024 відклав підготовче засідання на 01.04.2024 та повторно витребував у Печерської районної в місті Києві державної адміністрації належним чином завірені копії матеріалів реєстраційної справи Української асоціації виробників хімічних джерел струму «ХДС України».

14.03.2024 до канцелярії суду від Печерської районної в місті Києві державної адміністрації надійшли копії матеріалів реєстраційної справи Української асоціації виробників хімічних джерел струму «ХДС України».

01.04.2024 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 13.05.2024.

19.04.2024 до канцелярії суду від відповідача-2 надійшов відзив на позовну заяву, в якому Печерська районна в місті Києві державна адміністрація заперечує проти задоволення позову в частині заявлених до неї позовних вимог, оскільки останньою не порушено прав та інтересів позивача.

13.05.2024 судове засідання не відбулось у зв`язку із перебуванням судді Бондарчук В.В. у відпустці.

Господарський суд міста Києва ухвалами від 15.05.2024 повідомив сторін про призначення судового засідання на 24.06.2024.

24.06.2024 у судове засідання з`явився представник ОСОБА_1 та підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Представник Української асоціації виробників хімічних джерел струму «ХДС України» у судове засідання не з`явився, відзиву на позовну заяву не надав, про причини неявки суд не повідомив.

Представник Печерської районної в місті Києві державної адміністрації у судове засідання також не з`явився, при цьому, у відзиві на позовну заяву просив суд розгляд справи здійснювати без участі представника відповідача-2.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

22.12.2005 зборами членів Української асоціації виробників хімічних джерел струму «ХДС України» прийнято рішення, оформлене протоколом №17, яким затверджено статут Української асоціації виробників хімічних джерел струму «ХДС України» у новій редакції.

Згідно із п. 1.1. статуту, Українська асоціація виробників хімічних джерел струму «ХДС України» є добровільним об`єднанням підприємств та наукових організацій різної форми власності і створюється з метою координації діяльності членів асоціації, щодо здійснення спільної виробничо-господарської та науково-розробницької діяльності, об`єднання фінансових, матеріальних та інших ресурсів для розвитку виробництва хімічних джерел струму (ХДС) та їх комплектуючих, підвищення їх якості та конкурентоздатності, забезпечення впровадження науково-технічного прогресу та реалізації комплексних програм по створенню нової техніки, підготовка та участь в програмах імпорту-експорту хімічних джерел струму як вітчизняних, так і закордонних виробників, сприяння укріпленню фінансового становища підприємств та наукових організацій, які входять до складу асоціації, максимального задоволення потреб замовників в необхідній продукції, організація ефективної зовнішньоекономічної діяльності, забезпечення надійної та взаємовигідної кооперації виробництва та раціональних господарських зв`язків. Спільного вирішення соціальних питань та захисту прав Учасників.

У відповідності до п. 5.1. статуту асоціації, органи управління асоціації: збори членів асоціації, рада асоціації, президент асоціації. В асоціації діє ревізійна комісія.

Згідно із п. 5.2. статуту асоціації, вищим органом управління асоціації є збори членів асоціації. Збори проводяться не рідше одного разу на рік, між річними зборами не може пройти більше як 12 місяців. Місце проведення зборів, за поданням президента асоціації, визначається радою асоціації.

Відповідно до п. 5.2.1. статуту, збори членів асоціації в межах своєї виключної компетенції, у тому числі, обирають терміном на 5 років президента асоціації. Члени асоціації сповіщаються президентом про скликання зборів та їх порядок денний в письмовій формі не пізніше ніж за місяць до відкриття зборів.

Пунктом 5.2.2. статуту передбачено, що збори асоціації правомочні вирішувати внесені на їх розгляд питання, якщо на них представлені не менше 60% від загальної кількості членів асоціації, або 60% від загальної кількості засновників асоціації для вирішення питань, які належать виключно до компетенції засновників асоціації.

Рішення зборів приймається шляхом голосування. Засновники асоціації та асоційовані члени при голосуванні мають право вирішального голосу (крім питань, які належать виключно до компетенції засновників асоціації). Учасники асоціації мають право дорадчого голосу. Рішення вважається прийнятим, якщо за нього було подано більше половини голосів, присутніх на зборах. Рішення зборів приймається відкритим голосуванням. Для таємного голосування приймається окреме рішення зборів. Якщо член асоціації не був присутнім на зборах асоціації і не надав доручення на право голосування іншому учаснику, він вважається таким, що не брав участі у голосуванні (п. 5.2.3., п. 5.2.4., п. 5.2.7. статуту).

Пунктом 5.4. статуту асоціації передбачено, що поточною роботою асоціації керує президент.

Так, згідно із записами № 42-45 у трудовій книжці позивача, ОСОБА_1 працював на посаді президента Української асоціації виробників хімічних джерел струму «ХДС України» у період з 01.12.2007 по 30.06.2010.

Зокрема, у трудовій книжці позивача зазначено (запис №45), що ОСОБА_1 30.06.2010 звільнений з посади за власним бажанням згідно ст. 38 КЗпП України, запис здійснено Зав. діловодством Асоціації ОСОБА_3 на підставі наказу №7 від 25.06.2010.

Разом із тим, згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, керівником Української асоціації виробників хімічних джерел струму «ХДС України» значиться ОСОБА_1 .

03.08.2022 позивач звернувся до відповідачів-1 та -2 з листом про вчинення дій щодо приведення у відповідність інформації про посадових осіб юридичної особи Української асоціації виробників хімічних джерел струму «ХДС України».

У відповідь Печерська районна в місті Києві державна адміністрація у листі за вих. №105/01-3184/1 від 11.08.2022 зазначила, що в разі надходження від юридичної особи Української асоціації виробників хімічних джерел струму «ХДС України» документів для державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, вони будуть розглянуті у встановленому чинним законодавством порядку.

При цьому, Українська асоціація виробників хімічних джерел струму «ХДС України» відповіді на звернення позивача не надала.

Отже, позивач зазначає, що оскільки питання про звільнення його за власним бажанням з посади президента Української асоціації виробників хімічних джерел струму «ХДС України» не вирішено, ОСОБА_1 звернувся до суду із цим позовом про визнання припиненими трудових відносин між Українською асоціацією виробників хімічних джерел струму «ХДС України» та ОСОБА_1 на підставі ч. 1 ст. 38 КЗпП України за власним бажанням з 30.06.2010. Крім того, позивач просить суд виключити ОСОБА_1 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, як керівника та головного бухгалтера Української асоціації виробників хімічних джерел струму «ХДС України».

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Статтею 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до вимог ст. 76, ст. 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 86 ГПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною 1 ст. 120 Господарського кодексу України (далі - ГК України) передбачено, що господарські об`єднання утворюються як асоціації, корпорації, консорціуми, концерни, інші об`єднання підприємств, передбачені законом.

Асоціація - договірне об`єднання, створене з метою постійної координації господарської діяльності підприємств, що об`єдналися, шляхом централізації однієї або кількох виробничих та управлінських функцій, розвитку спеціалізації і кооперації виробництва, організації спільних виробництв на основі об`єднання учасниками фінансових та матеріальних ресурсів для задоволення переважно господарських потреб учасників асоціації. У статуті асоціації повинно бути зазначено, що вона є господарською асоціацією. Асоціація не має права втручатися у господарську діяльність підприємств - учасників асоціації. За рішенням учасників асоціація може бути уповноважена представляти їх інтереси у відносинах з органами влади, іншими підприємствами та організаціями (ч. 2 ст. 120 ГК України).

Управління товариством здійснюють його органи - загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом (частини перша, друга статті 97 ЦК України).

Частиною 1 ст. 122 ГК України визначено, що господарські об`єднання мають вищі органи управління (загальні збори учасників) та утворюють виконавчі органи, передбачені статутом господарського об`єднання.

Частинами першою - четвертою статті 99 ЦК України передбачено, зокрема, що загальні збори товариства своїм рішенням створюють виконавчий орган та встановлюють його компетенцію і склад. Виконавчий орган товариства може складатися з однієї або кількох осіб.

Вищий орган господарського об`єднання: затверджує статут господарського об`єднання та вносить зміни до нього; вирішує питання про прийняття в господарське об`єднання нових учасників та виключення учасників з його складу; утворює виконавчий орган господарського об`єднання відповідно до його статуту чи договору; вирішує фінансові та інші питання відповідно до установчих документів господарського об`єднання. Виконавчий орган господарського об`єднання (колегіальний чи одноособовий) вирішує питання поточної діяльності, які відповідно до статуту або договору віднесені до його компетенції (ч. 2 та ч. 3 ст. 122 ГК України).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06.09.2023 у справі № 127/27466/20 дійшла висновку, що в обох випадках - коли особу обрано до складу виконавчого органу (між товариством та особою встановлені відносини управління товариством) та укладено трудовий договір (встановлені трудові відносини) і коли існують тільки відносини з управління товариством без укладення трудового договору - саме відносини з управління товариством, у яких директору надані відповідні повноваження, за здійснення яких він несе встановлену законом відповідальність, становлять основу відносин між товариством та цією особою.

При цьому Велика Палата Верховного Суду враховує, що позовні вимоги про визнання трудових правовідносин припиненими, або про звільнення, або про припинення трудових правовідносин та / або правовідносин представництва у такому спорі спрямовані насамперед на припинення правовідносин з управління, які існують між директором та товариством.

Цими висновками Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків Верховного Суду про застосування в подібних правовідносинах положень законодавства про працю, зокрема, статті 38 КЗпП України, викладених у постановах від 24.12.2019 у справі № 758/1861/18, від 17.03.2021 у справі № 761/40378/18 та від 19.01.2022 у справі № 911/719/21, зокрема, в частині тверджень про те, що відповідно до трудового законодавства України керівник товариства (директор), як і будь-який інший працівник, має право звільнитися за власним бажанням, попередивши власника або уповноважений ним орган про таке звільнення письмово за два тижні, а також про те, що визначальним при вирішенні справ цієї категорії є не перевірка дотримання керівником юридичної особи порядку скликання загальних зборів учасників товариства, а волевиявлення працівника на звільнення з роботи та дотримання ним процедури звільнення, передбаченої частиною першою статті 38 КЗпП України.

Необхідність такого відступу зумовлена тим, що у справах №761/40378/18, №758/1861/18 та №911/719/21 Верховний Суд застосував норми законодавства про працю та поклав їх в основу своїх висновків, зроблених у спорах за позовами директорів, які були обрані рішеннями загальних зборів учасників, за відсутності встановлених судами обставин укладення з ними трудових договорів (контрактів), що суперечить викладеним вище висновкам Великої Палати Верховного Суду.

Отже, ураховуючи наведене, оскільки позивач просить суд визнати припиненими трудові відносини між Українською асоціацією виробників хімічних джерел струму «ХДС України» та її президентом ОСОБА_1 за відсутності трудового договору, суд дійшов висновку, що для вирішення цього спору необхідно встановити дотримання керівником асоціації скликання загальних зборів її членів.

Частиною 1 ст. 98 ЦК України передбачено, що загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що належать до компетенції інших органів товариства.

Судом вище встановлено, що у відповідності до п. 5.1. статуту асоціації, органи управління асоціації: збори членів асоціації, рада асоціації, президент асоціації.

Також, відповідно до п. 5.2.1. статуту, збори членів асоціації в межах своєї виключної компетенції обирають терміном на 5 років президента асоціації. Члени асоціації сповіщаються президентом про скликання зборів та їх порядок денний в письмовій формі не пізніше ніж за місяць до відкриття зборів.

Отже, до виключної компетенції зборів членів Асоціації «ХДС України» належить обрання її президента, при цьому з огляду на те, що статутом асоціації не передбачено порядку припинення його повноважень, суд вважає, що рішення про припинення повноважень президента Асоціації «ХДС України» також має прийматися зборами членів цієї асоціації, при цьому, згідно із положеннями п. 5.2.1. статуту обов`язок повідомлення членів асоціації про скликання зборів членів асоціації покладено саме на президента Асоціації «ХДС України», тобто на позивача.

Разом із тим, матеріалами справи не підтверджено направлення позивачем повідомлення на адреси членів асоціації про скликання зборів членів асоціації із порядком денним щодо припинення повноважень ОСОБА_1 на посаді президента Асоціації «ХДС України».

Також, суд зазначає, що в матеріалах реєстраційної справи Української асоціації виробників хімічних джерел струму «ХДС України» відсутній протокол зборів членів Асоціації «ХДС України» з розгляду питання порядку денного щодо припинення повноважень ОСОБА_1 на посаді президента асоціації, при цьому, наявність лише запису у трудовій книжці позивача про звільнення його з посади за власним бажанням згідно зі ст. 38 КЗпП України з 30.06.2010 відповідно до наказу №7 від 25.06.2010 не є підставою для виключення ОСОБА_1 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань як керівника Української асоціації виробників хімічних джерел струму «ХДС України».

Крім того, суд звертає увагу позивача, що останній просить суд визнати припиненими трудові відносини між відповідачем-1 та ОСОБА_1 на підставі ч. 1 ст. 38 КЗпП України за власним бажанням з 30.06.2010, проте, як вбачається з матеріалів реєстраційної справи Української асоціації виробників хімічних джерел струму «ХДС України» ОСОБА_1., як президент асоціації підписував: довіреність №93 від 14.12.2011, якою уповноважував ОСОБА_4 представляти інтереси Асоціації «ХДС України», а також довіреності від 27.12.2012 та від 29.12.2014, якими Асоціація «ХДС України» уповноважувала Ступака О.П. представляти її інтереси.

Таким чином, матеріалами справи не підтверджено обставин, викладених ОСОБА_1 у позовній заяві, що має наслідком відмову у задоволенні позову.

Згідно статті 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

Керуючись статтями 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 254 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів в порядку, передбаченому ст. 253-259, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено: 03.07.2024.

Суддя В.В. Бондарчук