ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" липня 2024 р. Справа№ 911/2628/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Руденко М.А.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Барсук М.А.

при секретарі: Реуцька Т.О.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

розглянувши заяву представника виробничо-комерційного підприємства "Акваріум-1" адвоката Цвери Ірини Сергіївни про компенсацію здійснених відповідачем витрат

за розгляд апеляційної скарги ОСОБА_1

на рішення господарського суду Київської області від 08.11.2023

та

на додаткове рішення господарського суду Київської області від 22.11.2023

за заявою б/н від 10.11.2023 (вх. № суду 21266/23 від 10.11.2023) виробничо-комерційного підприємства "Акваріум-1" про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу у справі

у справі №911/2628/23 (суддя Христенко О.О.)

за позовом ОСОБА_1

до виробничо-комерційного підприємства "Акваріум-1"

про ліквідацію юридичної особи,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Київської області від 08.11.2023 у задоволенні позову ОСОБА_1 до виробничо-комерційного підприємства "Акваріум-1" про ліквідацію юридичної особи відмовлено повністю.

Додатковим рішенням господарського суду Київської області від 22.11.2023 заяву виробничо-комерційного підприємства "Акваріум-1" б/н від 10.11.2023 (вх. №21266/23) про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу у справі №911/2628/23 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь виробничо-комерційного підприємства "Акваріум-1" 30 000 (тридцять тисяч) грн 00 коп. судових витрат на професійну правничу допомогу.

Не погоджуючись із вказаними судовими рішеннями, ОСОБА_1 звернулася до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати рішення господарського суду Київської області від 08.11.2023 у справі №911/2628/23 і ухвалити нове, яким задовольнити позов ОСОБА_1 до виробничо-комерційного підприємства "Акваріум-1" про ліквідацію юридичної особи. В задоволенні заяви виробничо-комерційного підприємства "Акваріум-1" б/н від 10.11.2023 (вх. №21266/23) про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу відмовити в повному обсязі.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 11.06.2024 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення господарського суду Київської області від 08.11.2023 у справі №911/2628/23 залишено без задоволення. Рішення господарського суду Київської області від 08.11.2023 у справі №911/2628/23 залишено без змін. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення господарського суду Київської області від 22.11.2023 у справі №911/2628/23 задоволено частково. Додаткове рішення господарського суду Київської області від 22.11.2023 у справі №911/2628/23 змінено. Викладено резолютивну частину додаткового рішення господарського суду Київської області від 22.11.2023 у справі № 911/2628/23 у наступній редакції: "Задовольнити частково заяву виробничо-комерційного підприємства "Акваріум-1" про ухвалення додаткового рішення щодо покладення на ОСОБА_1 30 000,00 грн понесених витрат на професійну правничу допомогу. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь виробничо-комерційного підприємства "Акваріум-1" (08150, Київська область, м. Боярка, вул. Полярна, буд. 10; ) 15 000 грн 00 коп. понесених витрат на професійну правничу допомогу. Відмовити у задоволені решти вимог заяви".

11.06.2024 через канцелярію суду від представника виробничо-комерційного підприємства "Акваріум-1" адвоката Цвери Ірини Сергіївни надійшла заява про компенсацію здійснених відповідачем витрат на правову допомогу, в якій просить стягнути з ОСОБА_1 на користь виробничо-комерційного підприємства "Акваріум-1" суму судових витрат у розмірі 16 400, 00 грн.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.06.2024 було призначено до розгляду заяву про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді апеляційної інстанції (витрат на правничу допомогу) на 02.07.2024. Надано позивачу строк до 26.06.2024 включно на подання клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розгляду між сторонами у даній справі.

28.06.2024 через канцелярію суду від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника відповідача, адвоката Цвири І.С.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу між суддями віл 02.07.2024 в зв`язку з перебуванням судді Кропивної Л.В. у відпустці, змінено склад колегії суддів, головуючий суддя Руденко М.А., судді: Пономаренко Є.Ю., Барсук М.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.07.2024 прийнято заяву до розгляду у визначеному складі колегії суддів .

У судове засідання, 02.07.2024 представники сторін не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, хоча про час та місце справи сторони повідомлялись належним чином, а саме шляхом направлення процесуальних документів до їх електронних кабінетів через систему «Електронний суд», що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками про доставку електронного документа. (а.с.99-100 т.2)

Відповідно до ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є, зокрема, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судової ухвалу на офіційну електронну адресу особи.

Частинами 5 та 7 ст. 6 ГПК України визначено, що суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). Особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає її розгляду.

А тому, колегія суддів, зважаючи на те, що явка представників учасників справи у судове засідання не визнавалась обов`язковою, дійшла висновку про можливість розгляду заяви за відсутності представників позивача та відповідача у судовому засіданні 02.07.2024.

Колегія суддів дослідивши заяву представника виробничо-комерційного підприємства "Акваріум-1" адвоката Цвери Ірини Сергіївни про компенсацію здійснених відповідачем витрат, встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, під час розгляду справи, позивач у відзиві на апеляційну скаргу зазначив, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс і очікує понести у зв`язку із розглядом справи у суді апеляційної інстанції становлять витрати на професійну правничу допомогу, у розмірі 12 500,00 грн. (а.с.36 т.2)

11.06.2024 через канцелярію суду від представника відповідача надійшло клопотання про ухвалення додаткової постанови, в якій просив стягнути з позивача 16 400,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

На підтвердження понесення відповідачем витрат, заявником було, зокрема, надано:

- Договір про надання правової допомоги №13/06 від 13.06.2023 (а.с.86-91 т.1);

- Замовлення №2/2023 на надання правової допомоги на підставі договору №13/06 від 13.06.2023 (а.с.32 т.2)

- Платіжна інструкція №495 від 28.05.2024 на суму 16 400,00 грн (а.с.93 т.2);

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 ГПК України): подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;

3) розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК України).

Разом з тим чинне процесуальне законодавство також визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Відповідно до частини третьої статті 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За частиною першою статті 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до частин першої та другої статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 129 ГПК України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 126 ГПК України).

Водночас за змістом частини четвертої статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 126 ГПК України).

У розумінні положень частин п`ятої та шостої статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Окрім цього, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі № 927/237/20).

Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04).

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Визначивши розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, суд здійснює розподіл таких витрат.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 ГПК України, відповідно до якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом з тим у частині п`ятій статті 129 ГПК України визначено критерії, керуючись якими, суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку /дії / бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 129 ГПК України, також визначені положеннями частин шостої, сьомої та дев`ятої статті 129 цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 126 ГПК України).

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою та дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Подібні висновки викладені в постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та в додатковій постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 11.07.2023 у справі №916/2664/21

Відповідно до умов укладеного відповідачем (клієнт) та адвокатським об`єднанням «Бірайт Адвокасі» Договору про надання правничої допомоги від 13.06.2023 № 13/06 виконавець зобов`язується за завданням клієнта протягом даного договору надавати за винагороду клієнту правничу допомогу, а клієнт зобов`язується оплатити вартість наданої виконавцем правничої допомоги та відшкодувати (за наявності) фактичні витрати, у тому обсязі та на тих умовах, що закріплені за взаємною згодою сторін у даному договорі. (пункт 1.1 договору).

Відповідно до пункту 2.2. договору обсяг та зміст правничої допомоги, строк виконання, умови оплати, порядок здійснення платежів та інші умови формуються у замовленні за взаємним погодженням сторін. Погоджене замовлення підписується виконавцем та клієнтом, після чого становить невід`ємну частину договору.

У пункті 3.1 договору зазначено, що палат (гонорар) за договором та порядок розрахунків визначається та погоджується сторонами в замовленні. Якщо, у виключних випадках, сторони не визначили плату (гонорар) у замовленні, він вказується в Акті надання правничої допомоги в залежності від обсягу витраченого співробітниками виконавця часу на надання правничої допомоги, виходячи з узгодженого порядку оплати.

Підтвердження надання правничої допомоги є підписаний сторонами акт надання правничої допомоги (п.3.2 договору).

Замовленням №2/2023 на надання правничої допомоги від 13.09.2023 (а.с.92 т.2) сторони погодили додаткові умови, відповідно до пунктів 2.1 та 2.2. гонорар встановлюється у розмірі 2000,00 грн за годину (60 хв) роботи адвоката виконавця. Гонорар за надання правничої допомоги, зазначеної у п. 1.3 (надання правничої допомоги в судах незалежно від кількості судових засідань) цього замовлення встановлюється у розмірі 2 500,00 грн за участь адвоката виконавця в одному судовому засіданні. Сторони домовились , що відкладення судового засідання та/або зняття справи з розгляду, у зв`язку з обстрілами, які об`єктивно не залежать від виконавця, не є підставою для відмови клієнту від оплати гонорару, проте в такому разі гонорар встановлюється у розмірі 700 грн, за умови прибуття адвоката до приміщення суду.

Загальна вартість наданих послуг становить 16 400,00 гривень визначена в акті приймання-передачі наданих послуг.

Розглядаючи заяву про ухвалення додаткового рішення у справі, колегія суддів враховує правову позицію Великої Палати Верховного Суду, яка викладена у постанові від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21.

Як вбачається з акту № 3 про надання правничої допомоги від 07.05.2024 клієнт прийняв надану відповідачем на підставі замовлення №2/2023 від 13.09.2023 професійну правничу допомогу в загальній сумі 16 400,00 грн (а.с.94 т.2), а саме:

1. Аналіз апеляційної скарги по справі №911/2628/23, складання відзиву, направлення відзиву позивачу ( вартість 1 год/ 2000 грн) 5 годин = 10 000,00 грн;

2. Участь у судовому засіданні по справі №911/2628/23 від 27.02.2024 та 26.03.2024 (вартість 700 грн за 1 засідання яке не відбулись) = 1400,00;

3. Участь у судовому засіданні від 07.05.2024 (вартість 2500) = 2500,00;

4. Авансування за участь у заключному судовому засіданні з розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 (вартість 2500) = 2500,00грн.

Таким чином, з огляду на викладене, відповідач згідно з положеннями статті 74 ГПК України довів надання йому зазначених послуг у суді апеляційної інстанції.

Разом з тим, колегія суддів, оцінивши вищевказані докази, ураховуючи як те, чи були ці витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, фактично понесені, так і їх необхідність і розумність. Враховуючи фактичний обсяг наданих адвокатом Цвера І.С. послуг відповідачу у суді апеляційної інстанції (зокрема, підготовку відзиву на апеляційну скаргу позивача, який за своїм змістом майже аналогічний відзиву на позовну заяву, участь адвоката в судових засіданнях 07.05.2024 та 11.06.2024), виходячи з критерію реальності та розумності розміру цих витрат, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення заяви.

З матеріалів справи вбачається, що адвокат Цвера І.С. вже брав участь при розгляді справи в суді першої інстанції. Відтак, обізнаність адвоката щодо предмета спору, складання адвокатом відзиву на апеляційну скаргу із затраченим часом в 5 годин, який по суті майже ідентичний відзиву на позовну заяву, викликають обґрунтовані сумніви щодо часу затраченого для надання таких послуг.

Колегія суддів при зменшенні витрат на правову допомогу також враховує: чи змінювалася правова позиція сторін у справі в судах першої та апеляційної інстанцій; чи потрібно було адвокату вивчати додаткові джерела права, законодавство, що регулює спірні правовідносини у справі, документи та доводи, якими протилежні сторони у справі обґрунтували свої вимоги, та інші обставини (подібна за змістом правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01.12.2021 у справі № 910/20852/20, додатковій постанові Верховного Суду від 16.03.2023 у справі № 927/153/22).

Матеріали справи та зміст судового рішень першої інстанцій свідчать про те, що правова позиція відповідача була сталою, і адвокат Цвера І.С. надавав правову допомогу відповідачу при розгляді справи в суді першої інстанції, а тому, відповідно, був обізнаний з усіма обставинами цієї справи.

Отже, дослідивши заяву про ухвалення додаткового рішення та додані до неї документи, колегія суддів вважає, що розмір заявлених витрат на правничу (правову) допомогу у сумі 16 400,00 грн не відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, такі витрати не мають характеру необхідних, неспівмірні із складністю справи і необхідним обсягом правничих послуг, отже їх розмір є необґрунтованими.

За наслідками здійсненої оцінки розміру судових витрат, понесених відповідачем на правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, враховуючи обсяг виконаних робіт, з урахуванням положень наведених норм та зазначених фактичних обставин справи, ураховуючи критерій розумності розміру витрат, виходячи з конкретних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку про необхідність покладення на позивача судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених відповідачем у суді апеляційної інстанції, у розмірі 10 400,00 грн.

Керуючись статтями 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву представника виробничо-комерційного підприємства "Акваріум-1" адвоката Цвери Ірини Сергіївни про розподіл витрат на професійну правничу допомогу у справі №911/2628/23 - задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь виробничо-комерційного підприємства "Акваріум-1" (08150, Київська область, м. Боярка, вул. Полярна , буд 10, ) 10 400,00 грн, судових витрат на професійну правничу допомогу понесених у суді апеляційної інстанції.

У задоволенні решти заяви виробничо-комерційного підприємства "Акваріум-1" про розподіл витрат на професійну правничу допомогу - відмовити.

3. Доручити суду першої інстанції видати відповідний наказ.

4. Матеріали справи № 911/2628/23 повернути до суду першої інстанції.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, передбаченому ст. 286 - 291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст додаткової постанови складено 04.07.2024

Головуючий суддя М.А. Руденко

Судді Є.Ю. Пономаренко

М.А. Барсук