РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

01.07.2024Справа № 910/4417/24

Господарський суд міста Києва в складі судді Коткова О.В., розглянувши у спрощеному позовному провадженні справу № 910/4417/24

за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Вусо»

до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна»

про стягнення грошових коштів

Без виклику учасників судового процесу.

СУТЬ СПОРУ:

У квітні 2024 року до Господарського суду міста Києва через систему «Електронний суд» від Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Вусо» (позивач) надійшла позовна заява б/н від 10.04.2024 року до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» (відповідач) про стягнення страхового відшкодування в розмірі 37 277,93 грн. (тридцять сім тисяч двісті сімдесят сім гривень 93 копійки).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі генерального договору добровільного страхування наземного транспорту № -00-00 від 30.09.2021 року, внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди, позивачем виплачено відшкодування власнику пошкодженого застрахованого ним автомобіля марки «Tesla Model 3», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , тому, відповідно до ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 ЦК України позивач отримав право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Оскільки цивільна відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля марки «Renault Magnum», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , водій якого визнаний винним у скоєнні ДТП, застрахована відповідачем, позивач просить суд стягнути з відповідача суму страхового відшкодування.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.04.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/4417/24, ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; встановлено відповідачу строк у п`ятнадцять днів з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позов із урахуванням вимог, передбачених статтею 165 Господарського процесуального кодексу України, з викладенням мотивів повного або часткового відхилення вимог позивача з посиланням на діюче законодавство; докази направлення відзиву позивачу.

03.05.2024 року на електронну пошту Господарського суду міста Києва від Моторного (транспортного) страхового бюро України надійшла інформація про страхове покриття № 9-03/19212 від 02.05.2024 року.

03.05.2024 року через відділ діловодства суду від Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» надійшов відзив на позов, в якому відповідач проти позовних вимог заперечив, посилаючись на те, що рахунок та акт виконаних робіт без врахування фізичного зносу не є належними доказами для розрахунку розміру страхового відшкодування.

09.05.2024 року через систему «Електронний суд» від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач вказує, що відповідно до Звіту визначення коефіцієнта фізичного зносу колісного транспортного засобу № 38221 від 05.04.2024 року коефіцієнт фізичного зносу автомобіля «Tesla Model 3», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 дорівнює 0,34. Відповідачем частково сплачено страхове відшкодування у розмірі 99 125,67 грн., розмір невиплаченого страхового відшкодування складає 37 277,93 грн. За вказаних обставин, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь страхове відшкодування у розмірі 37 277,93 грн.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами (ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

30.09.2021 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Вусо» (надалі - позивач, страховик) та Товариством з обмеженою відповідальністю «УЛФ-Фінанс» (страхувальник) було укладено генеральний договір добровільного страхування наземного транспорту № -00-00, предметом якого є майнові інтереси страхувальника пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням, зокрема, транспортним засобом «Tesla Model 3», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Відповідний страховий випадок настав 13.12.2023 року на перехресті вул. Архипенка та вул. Тарнавського у м. Львові за участю застрахованого позивачем транспортного засобу «Tesla Model 3», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «Renault Magnum», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 .

Водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «Renault Magnum», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 з напівпричфпом SCHWARZMUELLER, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , не був уважним, не вибрав безпечного бокового інтервалу пі час маневру та допустив зіткнення з транспортним засобом «Tesla Model 3», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Внаслідок вказаної ДТП було пошкоджено автомобіль «Tesla Model 3», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 .

Відповідно до рахунку-фактури від 12.01.2024 року № 11, складеного СПД - ФО Пешко І.М. вартість відновлювального ремонту автомобіля «Tesla Model 3», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 склала 180 726,00 грн.

На підставі складеного позивачем страхового акту від 19.01.2024 року № 2335757-1 вищенаведену ДТП визнано страховим випадком та вирішено виплатити на користь СПД - ФО Пешко І.М. страхове відшкодування у розмірі 180 726,00 грн.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до акту виконаних робіт від 29.03.2024 року вартість робіт з відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля «Tesla Model 3», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 склала 180 726,00 грн.

Згідно зі Звітом про визначення коефіцієнта фізичного зносу колісного транспортного засобу від 05.04.2024 року № 38221, складеного оцінювачем Товариства з обмеженою відповідальністю "Експертна Компанія "Фаворит-Ассистанс" Гармідаровою Ю.П. , коефіцієнт фізичного зносу автомобіля «Tesla Model 3», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , станом на 13.12.2023 року дорівнював 0,34.

За страховим випадком (ДТП) згідно складеного страхового акту від 19.01.2024 року № 2335757-1 по договору страхування було визначено суму страхового відшкодування в розмірі 180 726,00 грн., виплата якого підтверджується наявною в матеріалах справи платіжною інструкцією № 4561 від 19.01.2024 року.

Згідно з полісом серії АР № 6226156 станом на 13.12.2023 року цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Renault Magnum», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , була застрахована у відповідача із встановленим розміром франшизи - 0,00 грн. та лімітом відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну - 160 000,00 грн.

07.02.2024 року відповідач частково сплатив суму страхового відшкодування на користь позивача у розмірі 99 125,67 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою-підтвердження надходження коштів № 1598/2024/вих від 08.04.2024 року.

Розмір невиплаченого страхового відшкодування становить 37 277,93 грн.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Оцінюючи наявні у матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з положеннями статті 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

За приписами статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно зі статті 993 Цивільного кодексу України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією (пункт 70 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі № 755/18006-15-ц).

Під час суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає - відбувається заміна кредитора: потерпілий передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Страховик виступає замість потерпілого (пункт 71 постанови Верховного Суду від 22.10.2020 року у справі № 910/18279/19).

Таким чином, до позивача у межах фактичних витрат і суми страхового відшкодування потерпілій особі перейшло право вимоги до особи, відповідальної за завдання матеріального збитку власнику транспортного засобу «Tesla Model 3», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно зі статтею 29 вказаного Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

У разі якщо цивільно-правова відповідальність автомобільного транспорту перед третіми особами застрахована у певного страховика, то останній стає відповідальною особою, адже, внаслідок укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страховик в межах страхової суми несе відповідальність за шкоду, завдану застрахованою ним особою

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Renault Magnum», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , на момент вказаної ДТП була застрахована у відповідача згідно з полісом АР/6226156, який діяв станом на 13.12.2023 року.

Згідно з інформацією Моторного (транспортного) страхового бюро України з Єдиної централізованої бази даних вказаним полісом встановлено ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну - 160 000,00 грн та франшизу - 0,00 грн.

Таким чином, відповідач взяв на себе обов`язок відшкодувати шкоду заподіяну третім особам під час ДТП, яке сталася за участю забезпеченого транспортного засобу «Renault Magnum», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 в межах лімітів відповідальності передбачених полісом.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач 07.02.2024 року частково сплатив суму страхового відшкодування на користь позивача у розмірі 99 125,67 грн.

Доказів відшкодування відповідачем шкоди у розмірі 37 277,93 грн., заподіяної під час ДТП, яка сталася за участю забезпеченого транспортного «Renault Magnum», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , власнику автомобіля «Tesla Model 3», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та/або позивачу матеріали справи не містять.

З урахуванням вимог статті 29, пункту 36.4 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, статті 25 Закону України «Про страхування» суд дійшов висновку, що страховий акт № 2335757-1 від 19.01.2024 року, рахунок-фактура № 11 від 12.01.2024 року, акт виконаних робіт від 29.03.2024 року, платіжна інструкція № 4561 від 19.01.2024 року, копії яких наявні в матеріалах справи, є достатніми доказами фактично здійснених позивачем витрат по виплаті страхового відшкодування, які (витрати) виникли внаслідок ДТП.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що шкода завдана при ДТП транспортному засобу «Tesla Model 3», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 належним чином доведена в розмірі 180 726,00 грн.

Відповідно до абзацу 2 пункту 12.1 статті 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Як зазначається у статті 9 Закону України «Про страхування» франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком.

Оскільки, полісом АР/6226156 франшиза встановлена в розмірі 0,00 грн., тому враховуючи вище зазначені норми, сума яка підлягає стягненню та яку просить стягнути позивач становить - 37 277,93 грн. (180 726,00 грн. - 99 125,67 грн.).

В свою чергу, відповідач проти позовних вимог заперечив, посилаючись на те, що рахунок та акт виконаних робіт без врахування фізичного зносу не є належними доказами для розрахунку розміру страхового відшкодування.

Відповідно до пункту 9 частини 2 статті 7 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" встановлено, що проведення оцінки майна є обов`язковим для визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом.

Норма частини 1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", яка передбачає відшкодування страховиком саме оціненої шкоди, не встановлює імперативного обов`язку щодо проведення такої оцінки саме суб`єктом оціночної діяльності відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", а отже, така оцінка може бути здійснена на підставі рахунку СТО чи акту виконаних робіт.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові у справі № 910/22886/16 від 01.02.2018 року.

Суд вважає, що проведення оцінки завданої шкоди суб`єктом оціночної діяльності є необхідним лише у випадку наявності підстав для вирахування коефіцієнта фізичного зносу у випадках і порядку, передбаченому Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів (затверджена наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 року № 142/5/2092).

Відповідно до пункту 7.38 вказаної Методики значення коефіцієнта фізичного зносу (Ез) приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД та 7 років - для інших легкових КТЗ.

Згідно з пунктом 1.6 цієї Методики строк експлуатації - період часу від дати виготовлення КТЗ до дати його оцінки.

Зі свідоцтва про реєстрацію пошкодженого автомобіля «Tesla Model 3», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , вбачається, що рік випуску автомобіля - 2021, а отже на момент ДТП строк його експлуатації не перевищував строку, встановленого у пункті 7.38 Методики.

Крім того, за змістом Звіту про визначення коефіцієнта фізичного зносу колісного транспортного засобу від 05.04.2024 року № 38221, складеного оцінювачем Товариства з обмеженою відповідальністю "Експертна Компанія "Фаворит-Ассистанс" Гармідаровою Ю.П. на замовлення позивача, коефіцієнт фізичного зносу автомобіля «Tesla Model 3», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , станом на 13.12.2023 року дорівнював 0,34.

Відповідно до страхового акту № 2335757-1 від 19.01.2024 року, враховуючи виставлений СПД - ФО Пешко І.М. рахунок-фактуру від 12.01.2024 року № 11 (а також складений у подальшому акт виконаних робіт від 29.03.2024 року), вартість робіт по відновленню автомобіля «Tesla Model 3», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , склала 180 726,00 грн.

При цьому, слід враховувати, що Верховний Суд у постанові від 20.03.2018 року у справі № 911/482/17 відзначив, що у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, суди повинні виходити з фактичної (реальної) суми, встановленої висновком автотоварознавчої експертизи, або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.

У постанові від 03.07.2019 року у справі № 910/12722/18 Верховний Суд вказав, що звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, що витрачена на відновлення транспортного засобу, а реальним підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику є платіжний документ про здійснення такої виплати. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 25.07.2018 року у справі № 922/4013/17.

З огляду на викладене, суд зазначає, що у матеріалах справи наявні належні докази, які дозволяються встановити та оцінити розмір шкоди, заподіяної внаслідок ДТП власнику транспортного засобу «Tesla Model 3», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Викладені відповідачем у відзиві заперечення проти позову судом відхиляються за встановлених судом вище обставин.

Інші заперечення Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Євроінс Україна" проти задоволення вимог позивача також не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи та спростовуються її матеріалами.

За таких обставин, враховуючи часткове відшкодування завданої шкоди у розмірі 99 125,67 грн., суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі у розмірі 37 277,93 грн.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 3028,00 грн. відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 73, 86, 129, 219, 233, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» (ідентифікаційний код 22868348, адреса: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 102) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Вусо» (ідентифікаційний код 31650052, адреса: 03150, м. Київ, вул. Казимира Малевича, 31) грошові кошти: страхове відшкодування - 37 277,93 грн. (тридцять сім тисяч двісті сімдесят сім гривень 93 копійки) та судовий збір - 3028,00 грн. (три тисячі двадцять вісім гривень).

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 01.07.2024р.

Суддя О.В. Котков