ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову в скасуванні заходів

забезпечення позову

04 липня 2024 року м. ХарківСправа № 922/1990/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аюпової Р.М.

при секретарі судового засідання Красовському В.С.

розглянувши

клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ВП Роганський м`ясокомбінат" про скасування заходів забезпечення позову (вх. № 16997 від 02.07.2024) у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Форум Пак" (29000, м. Хмельницький, вул. Вайсера, буд. 12/1);
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВП Роганський м`ясокомбінат" (61172, м. Харків, вул. Роганська, буд. 151)
про стягнення коштів у розмірі 2 923 749, 62 грн
за участю представників:

не з`явились

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 21.06.2024 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Форум Пак" про забезпечення позову (вх. № 16019 від 20.06.2024) - задоволено. Вжито заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на грошові кошти, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю «ВП Роганський м`ясокомбінат» (, місцезнаходження: 61172, м. Харків, вул. Роганська, буд. 151) в межах суми позову 2 923 749, 62 грн (два мільйони дев`ятсот двадцять три тисячі сімсот сорок дев`ять гривень 62 коп.) та складається з суми заборгованості з оплати поставленого товару за договором поставки товару № 24 від 14.06.2023 у розмірі 2 417 947, 00 грн, пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання (станом на 31.05.2024) у розмірі 311 216, 34 грн, інфляційних витрат у розмірі 34 023, 30 грн, та 15 % річних від простроченої суми (станом на 31.05.2024) у розмірі 160 562, 98 грн, які знаходяться на всіх рахунках відповідача в усіх банківських та інших фінансово-кредитних установах, в тому числі, але не обмежуючись, на розрахунковому рахунку НОМЕР_1 в АТ «Східно-Український банк «Грант», МФО 351607, .

02.07.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю "ВП Роганський м`ясокомбінат" звернулось до Господарського суду Харківської області з клопотанням про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою суду від 21.06.2024 у справі № 922/1990/24 (вх. № 16997).

Ухвалою господарського суду від 03.07.2024 призначено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ВП Роганський м`ясокомбінат" про скасування заходів забезпечення позову (вх. № 16997 від 02.07.2024) до розгляду у судовому засіданні на 04.07.2024 о 16:00 год.

До початку судового розгляду, у м. Харкові було оголошено повітряну тривогу. Згідно Рекомендацій прийнятих Радою суддів України щодо роботи судів в умовах воєнного стану, при визначенні умов роботи суду у воєнний час, рекомендовано керуватися реальною поточною обстановкою, що склалася в регіоні. У випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.

З огляду на викладене, сторонами було надано до суду заяви про розгляд клопотання відповідача про скасування заходів забезпечення позову за їх відсутністю (вх. № 17228, 17230).

Розглянувши матеріали справи, подане відповідачем клопотання про скасування заходів забезпечення позову, суд керується наступним.

Ч. 1 ст. 2 ГПК України встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

При вирішенні справи Каіч та інші проти Хорватії (рішення від 17.07.2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби ст. 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Отже, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Судом враховано, що виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, а отже має відповідати вимогам ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Як наголосив Європейський суд у справі Горнсбі проти Греції, виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду. Водночас судовий захист, як і діяльність суду, не може вважатися дієвим, якщо судові рішення не виконуються або виконуються неналежним чином і без контролю суду за їх виконанням. Таким чином, саме господарський суд, будучи органом правосуддя, повинен врахувати потенційні ризики можливості невиконання рішення суду та гарантувати відновлення порушених прав позивача в разі задоволення позову

Право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (CASE OF HORNSBY v. GREECE № 18357/91 § 40, ЄСПЛ, від 19 березня 1997 року).

Як вбачається в ухвалі Господарського суду Харківської області від 10.02.2021, Суд прийшов до висновку, що накладення арешту на кошти у межах спірної суми забезпечить збалансованість інтересів сторін, оскільки надасть можливість виконати рішення у разі задоволення позову та не призведе до втручання у господарську діяльність відповідача, а лише запровадить тимчасові обмеження щодо користування цими коштами відповідачем задля запобігання перешкод у виконанні рішення суду у разі задоволення позову.

В той же час, відповідачем не було реалізовано своє право на оскарження ухвали Господарського суду Харківської області від 21.06.2024 в апеляційному порядку.

Так, в обґрунтування поданого клопотання Товариство з обмеженою відповідальністю «ВП Роганський м`ясокомбінат» зазначає, що ризик неможливості виконання рішення суду в подальшому, як про це вказував позивач у заяві про забезпечення позову, не відображають реальні умови ситуації, що склалася, а посилання позивача на низку судових проваджень, відповідачем в яких є ТОВ «ВП Роганський м`ясокомбінат» наразі зі сторони ТОВ «ВП Роганський м`ясокомбінат» вирішені мирним шляхом та з чого вбачається, що відповідач не уникає відповідальності, а більш того, намагається вирішити спірні питання мирним шляхом. Стосовно кредитних обов`язків, що має ТОВ «ВП Роганський м`ясокомбінат» перед Акціонерним товариством "Східно-Український банк "Грант", що забезпечені іпотечними договором нерухомого майна, зазначає, що зазначені договори та взаємовідносини склалися починаючи з 2017 року, і наразі претензій стосовно несплати, або звернень на нерухоме майно в зв`язку із несплатою не надходило зі сторони АТ "Східно-Український банк "Грант". Також заявник вказує, що заборгованість відповідача перед ТОВ «Форум Пак», що є предметом розгляду у даній справі № 922/1990/24 є спірною, оскільки обставини вказані у позовній заяві не відповідають дійсності та викладені лише стосовно зобов`язань ТОВ «ВП Роганський м`ясокомбінат» та не враховують зобов`язань невиконаних у договорі з боку ТОВ «Форум Пак». Також заявник зазначає, що ТОВ «ВП Роганський м`ясокомбінат» не має на меті ухилятися від сплати за поставлений товар, а лише має бажання вирішити спірну ситуацію мирним шляхом.

Передбачене ч. 1 ст. 145 ГПК України право суду скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи залежить виключно від встановлення судом після вжиття заходів до забезпечення позову обставин, які свідчать про відсутність обґрунтованих підстав вважати, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

В залежності від обставин прийняття рішення про скасування заходів забезпечення позову може бути правом суду (частини 1-6 ст. 145 ГПК України), або обов`язком суду (ч. 9, 13 ст. 145 ГПК України). Прийняття судом рішення про скасування заходів забезпечення позову з підстав, передбачених ч. 9, 13 ст. 145 ГПК України, є процесуальним наслідком прийнятих судових рішень у справі або процесуальних подій на стадії відкриття провадження у справі, і ці рішення не зумовлені будь-якими іншими обставинами.

Натомість, скасування заходів забезпечення позову в порядку частин 1-6 ст. 145 ГПК України має оціночний характер, дослідження якого потребує з`ясування існування критеріїв на цей час, визначених ч. 2 ст. 136 ГПК України і які зумовили вжиття заходів забезпечення позову.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що, враховуючи, що забезпечення позову застосовується, як гарантія задоволення законних вимог позивача, господарський суд не повинен скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.

Вказану правову позицію висловлено Верховним Судом, зокрема, у постанові від 15 серпня 2019 року у справі №15/155-б.

Велика Палата Верховного Суду також неодноразово звертала увагу, на те, що обставини, які підлягають встановленню судом у справі, - це юридичні факти, тобто життєві обставини (дії, події), з якими правом пов`язується виникнення юридичних наслідків. Натомість правова оцінка - це висновок щодо застосування права за певних життєвих обставин. Правова оцінка може полягати, зокрема, у висновках, зроблених у зв`язку з установленими судом життєвими обставинами, про те, чи виникли юридичні наслідки та які саме, чи порушене право особи, чи виконане зобов`язання належним чином відповідно до закону та договору, чи певна поведінка є правомірною або неправомірною, чи додержано стороною вимог закону тощо. Такі висновки сформульовані, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 910/6355/20 (провадження № 12-41гс21, пункт 9.8).

Розгляд заяви про скасування вжитих заходів забезпечення позову не є переглядом або переоцінкою судом доказів та доводів, що досліджувалися при розгляді заяви про забезпечення позову, що може здійснюватися лише в порядку апеляційного або касаційного оскарження ухвали про забезпечення позову.

Обґрунтованість клопотання про скасування заходів забезпечення позову, що заявлене в процесі розгляду справи, має досліджуватися судом лише з огляду на наявність нових обставин або з огляду на зміну підстав, які були покладені в основу прийнятого раніше рішення про забезпечення позову. Тобто до набрання рішенням суду законної сили, заходи забезпечення позову можуть бути скасовані лише в тому випадку, якщо після їх вжиття виникли нові обставини або після їх вжиття змінилися підстави, які були покладені в основу забезпечення позову.

Ухвала суду про вжиття заходів забезпечення позову зумовлює конкретні обмеження щодо вчинення певних дій чи, навпаки, обов`язок вчинити дії учасниками справи або третіми особами, що мають строковий характер та діють до моменту скасування таких заходів судом, який їх вжив, чи судом вищої інстанції у разі скасування ухвали про вжиття спірних заходів забезпечення за їх безпідставністю.

Тобто необхідно розмежовувати, як окремі юридичні факти скасування заходів забезпечення господарським судом, який їх застосував, у зв`язку з тим, що такі заходи вичерпали свою дію чи потреба у їх збереженні відпала, а також скасування ухвали суду про вжиття заходів забезпечення судом вищої інстанції з підстав її невідповідності нормам матеріального чи процесуального права та фактичним обставинам справи (п. 29 постанови Верховного Суду від 13 лютого 2020 року у справі № 50/790-43/173).

Аналогічний висновок викладено Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 21 жовтня 2022 року у справі № 910/4777/21, в якій, зокрема, зазначено, що суд не повинен скасовувати вжиті заходи до виконання судового рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За змістом ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Отже, чинним ГПК України передбачена незмінність заходів забезпечення позову до моменту виконання рішення або зміни способу його виконання. Винятком з цих правил є випадки, коли: 1) потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або 2) змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або 3) забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.

Таким чином, суд відхиляє доводи відповідача стосовно того, що обставини, які були наведені в заяві про забезпечення позову ґрунтувалися лише на припущеннях заявника, а також те, що вжиті судом заходи не забезпечують збалансованості інтересів сторін, оскільки відповідну правову оцінку цим обставинам судом було вже надано під час вирішення питання про забезпечення позову.

Також судом враховано, що спір у даній справі № 922/1990/24 не розглянуто по суті, тому відсутні підстави вважати, що потреба у забезпеченні позову, за яким відкрито провадження у справі, відпала.

Отже, в заяві відповідача не наведено обґрунтованих доводів та не надано суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову за ухвалою від 21.06.2024, або ж того, що забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.

Враховуючи викладене, наразі суд не вбачає підстав для скасування вжитих ухвалою суду від 21.06.2024 заходів забезпечення позову у справі № 922/1990/24, а, отже, клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ВП Роганський м`ясокомбінат" про скасування заходів забезпечення позову від 02.07.2024 задоволенню не підлягає.

Відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову (ч. 6 ст. 145 ГПК України).

На підставі викладеного, керуючись ст. 74, 86, 145, 234, 235 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ВП Роганський м`ясокомбінат" про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою суду від 21.06.2024 у справі № 922/1990/24 (вх. № 16997 від 02.07.2024).

Ухвала набирає законної сили в порядку визначеному ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду в порядку та строки визначені ст. 255-257 ГПК України.

Повний текст ухвали підписано 05.07.2024.

Суддя Р.М. Аюпова
справа № 922/1990/24

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі - http://reyestr.court.gov.ua.