УХВАЛА

04 липня 2024 року

м. Київ

cправа № 916/542/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Дроботової Т. Б. - головуючого, Багай Н. О., Чумак Ю. Я.,

розглянувши заяву Заступника керівника Одеської обласної прокуратури

про роз`яснення постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 30.01.2024 у справі № 916/542/18

за позовом Заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Морський клуб ТЦФ",

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Державне підприємство "Адміністрація морських портів України",

про стягнення 1 438 952,58 грн, розірвання договору оренди нерухомого майна та зобов`язання повернути майно,

за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Морський клуб ТЦФ", Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях, прокуратури Одеської області,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача -Державне підприємство "Адміністрація морських портів України",

про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 30.01.2024 касаційну скаргу заступника керівника Одеської обласної прокуратури задоволено частково. Постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 04.10.2023 і рішення Господарського суду Одеської області від 31.05.2023 у справі № 916/542/18 скасовано, а справу передано на новий розгляд до Господарського суду Одеської області.

26.06.2024 (подана 24.06.2024 засобами поштового зв`язку) до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від Заступника керівника Одеської обласної прокуратури надійшла заява про роз`яснення постанови Верховного Суду від 30.01.2024 у справі № 916/542/18, в якій заявник просить роз`яснити постанову касаційного суду від 30.01.2024 в частині ухваленого рішення щодо позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, зокрема, чи підлягає позов третьої особи подальшому розгляду (вирішенню) в межах справи № 916/542/18.

Відповідно до частини першої статті 245 Господарського процесуального кодексу України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Виходячи зі змісту наведеної норми, роз`яснення судового рішення - це засіб виправлення недоліків судового документа, який полягає в усуненні неясності судового акта. Тобто йдеться про викладення судового рішення у більш ясній і зрозумілій формі. Необхідність такого роз`яснення випливає з обставин неоднозначного розуміння рішення суду з метою його виконання.

Здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, або фактично про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд відмовляє в роз`ясненні рішення.

Частиною другою статті 245 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

Із зазначеної норми вбачається, що роз`ясненню підлягають не всі судові рішення, а лише ті, які підлягають виконанню, порядок здійснення якого визначено Законом України "Про виконавче провадження".

Такі висновки про застосування норм процесуального права викладено Великою Палатою Верховного Суду в ухвалах від 09.07.2018 у справі №911/2050/16, від 10.07.2018 у справі №461/1930/16-ц, від 03.09.2018 у справі №638/11634/17 (К/9901/4439/17), від 14.05.2019 у справі №904/2530/18, від 14.05.2019 у справі №904/2526/18, від 18.06.2019 у справі №903/922/17, від 06.10.2020 у справі №233/3676/19, від 24.11.2021 у справі №910/18647/19.

Постанова Верховного Суду від 30.01.2024, якою справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції і щодо якої заявником порушено питання про роз`яснення, не належить до рішень, право на роз`яснення яких передбачено статтею 245 Господарського процесуального кодексу України, оскільки прийняття касаційною інстанцією постанови про скасування судових рішень судів нижчих інстанцій з передачею справи на новий розгляд не означає остаточного вирішення спору у справі та не є судовим рішенням, яке підлягає виконанню у порядку, визначеному Законом України "Про виконавче провадження".

Разом з тим, щодо позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - ОСОБА_1 , Верховний Суд звертає увагу скаржника на пункти 3.4 - 3.9 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 30.01.2024. А також на те, що заяву ОСОБА_1 - третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору про роз`яснення постанови Верховного Суду від 30.01.2024 у справі № 916/542/18 ухвалою Верховного суду від 19.03.2024 було повернуто без розгляду.

Враховуючи наведене, заява про роз`яснення постанови Верховного Суду від 30.01.2024 не підлягає розгляду, а повертається заявнику.

Керуючись статтями 234, 235, 245 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Заяву Заступника керівника Одеської обласної прокуратури про роз`яснення постанови Верховного Суду від 30.01.2024 у справі № 916/542/18 повернути заявнику без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Головуючий Т. Б. Дроботова

Судді Н. О. Багай

Ю. Я. Чумак