ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" червня 2024 р. м. Київ Справа № 911/726/24

За позовом Приватного підприємства «Покров-груп»

до Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль»

про зобов`язання вчинити дії,

Суддя Антонова В.М.

Секретар судових засідань Бойченко С.І.

Представники учасників справи:

від позивача: Іванчихін С.І.;

від відповідача: Ярмак І.М.;

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Стислий виклад позовних вимог

Приватне підприємство «Покров-груп» (надалі - позивач) звернувся до Господарського суду Київської області з позовом до Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (надалі - відповідач), в якому просить суд:

- зобов`язати відповідача надати доступ, шляхом надання відповідних перепусток, співробітникам позивача разом із залученими експертами з боку позивача на територію відповідача, з метою продовження виконання умов договору про закупівлю послуг, укладений за процедурою закупівлі «Відкриті торги» №35.1-14/8.4-006 від 14.04.2021.

Позовні вимоги, з посиланням на ст.11, 509, 525, 526, 530, 610, 612, 629 Цивільного кодексу України, обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язанням за договором про закупівлю послуг, укладений за процедурою закупівлі «Відриті торги» №35.1-14/8.4-006 від 14.04.2021, в частині не надання тимчасового доступу позивачу на територію виконання робіт, зокрема на територію, де знаходиться обладнання позивача.

2. Стислий виклад позицій відповідача

Відповідач заперечує щодо задоволення позову та, зокрема, зазначає, що позивачем не надано доказів порушення його прав на доступ на території аеропорту, оскільки відповідачем погоджувались перепустки і позивач мав доступ на територію аеропорту, однак до бюро перепусток служби авіаційної безпеки ДП МА «Бориспіль» позивач чи його представники не зверталися. Крім цього, звертає увагу, що в зв`язку із введенням воєнного стану в Україні на території ДП МА «Бориспіль» введені заходи щодо забезпечення безпеки, охорони та оборони аеропорту, заїзд на територію якого погоджується з силами оборони, після отримання погоджень формуються списки для допуску на територію аеропорту. Також вказує, що залучення експертів не передбачено умовами договору та позивач не звертався до відповідача з проханнями залучити експертів і не обґрунтовував необхідності такого залучення, а тому така позовна вимога є необґрунтованою та безпідставною.

3. Процесуальні дії в справі

Разом з позовом, позивачем подано заяву про забезпечення позову в якій останні просить суд вжити заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на рахунки відповідача до вирішення справи по суті та набрання рішенням суду законної сили.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 22.03.2024 повернуто позивачу заяву про забезпечення позову без розгляду, з підстав викладених в ухвалі суду.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 26.03.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 23.04.2024.

11.04.2024 від відповідача надійшов відзив.

12.04.2024 від позивача надійшла заява про обраний спосіб захисту.

17.04.2024 від відповідача надійшли заперечення на заяву про обраний спосіб захисту.

18.04.2024 від позивача надійшла відповідь на відзив.

23.04.2024 від відповідача надійшли заперечення.

У підготовче засідання 23.04.2024 з`явилися представники сторін, у засідання судом оголошено перерву до 16.05.2024.

16.05.2024 в підготовче засідання з`явилися представники сторін.

Враховуючи, що судом під час підготовчого провадження та, зокрема, в підготовчому засіданні було вчинено всі дії, які необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті, протокольною ухвалою від 16.05.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 28.05.2024.

23.05.2024 від представника позивача надійшла заява про участь в судовому засіданні 28.05.2024 в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 27.05.2024 заяву представника позивача про участь в судовому засіданні у режимі відеоконференції 28.05.2024 з використанням власних технічних засобів повернуто без розгляду, з підстав викладених в ухвалі суду.

У судове засідання 28.05.2024 з`явився представник відповідача, представник позивача в засідання не з`явився про розгляд справи повідомлявся належним чином. У засіданні судом протокольною ухвалою відкладено судове засідання на 04.06.2024.

30.05.2024 від представника позивача надійшло клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 03.06.2024 клопотання представника позивача задоволено.

У судове засідання 04.06.2024 з`явилися сторони.

Представник позивача в судовому засіданні 04.06.2024 надав пояснення по суті позовних вимог та просив позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні 04.06.2024 надав пояснення по суті заперечень та просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

У судовому засіданні 04.06.2024 відповідно до ст.240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

14.04.2021 між відповідачем (замовник) та позивачем (виконавець) укладено договір про закупівлю послуг, укладений за процедурою закупівлі «Відкриті торги №35.1-14/8.4-006» (далі - договір), відповідно до п.1.1. якого виконавець зобов`язується надати замовникові послуги, зазначені в п.1.2. та відповідно до коду за єдиним закупівельним словником, зазначеним в п.1.3. договору, а замовник - прийняти тaкi послуги відповідно до переліку та за цінами, зазначеними в специфікації договору (додаток №1 до договору).

Найменування послуг: Очищення ґрунтових вод, далі - послуги (п.1.2. договору).

Код за єдиним закупівельним словником ДК 021:2015 - 90730000-3 - Відстеження, моніторинг забруднень i відновлення (п.1.3. договору).

Згідно із п.1.7. договору місце виконання договору: 08300, Україна, Київська обл., Бориспільський р-н, с. Гора, вул. Бориспіль-7, ДП МА «БОРИСПІЛЬ».

Пунктом 3.1. сторони погодили, що сума, визначена в договорі (ціна договору) становить 3 255 800, 00 грн без ПДВ, крім того ПДВ 651 160,00 грн, разом ціна цього договору становить 3 906 960,00 грн з ПДВ.

У пункті 3.1.1. договору сторони погодили, що під однією послугою розуміється виконання робіт з моніторингу та очищенню ґрунтових вод на території та на об`єктах служби паливно-мастильних матеріалів ДП МА «Бориспіль» протягом однієї доби. Загальна кількість послуг складається з суми всіх послуг, що будуть надаватися протягом дії договору.

Відповідно до п.5.1. договору строк надання послуг: цілодобово, протягом 4 років здати отримання виконавцем письмової заявки від замовника.

Місце надання послуг: територія замовника (08300, Київська обл., Бориспільський р-н, с. Гора, вул. Бориспіль-7, ДП МА «Бориспіль»; територія складу ЦЗС; 08301, Київська обл., м. Бориспіль, вул. Запорізька, 16а, склад ПММ) (п.5.2. договору).

Згідно із п.5.3. договору замовлення послуг відбувається відповідно до письмової заявки, отриманої від замовника. Письмова заявка направляється замовником на електронну адресу виконавця: з подальшим направленням цінним листом з описом вкладення та повідомленням на поштову адресу виконавця: 09161, Київська обл., Білоцерківський р-н., м. Узин, вул. Заводська, буд.3.

Виконавець зобов`язаний підтвердити отримання письмової заявки від замовника. Підтвердженням отримання письмової заявки виконавцем від замовника може бути оригінальний підпис уповноваженої особи виконавця на заявці, обмін листами між сторонами договору, поштове повідомлення з підписом уповноваженої особи виконавця на заявці.

Уповноваженою особою виконавця є директор Одрина Юрій Васильович або особа, якій надано довіреність на отримання письмових заявок.

У випадку повернення цінного листа з описом вкладення та повідомленням об`єктом поштового зв`язку в разі письмової відмови адресата (виконавця) від одержання чи закінчення встановленого строку зберігання такого листа, лист вважається відправленим замовником належним чином, а неотримання виконавцем такого листа буде вважатися його відмовою від виконання умов договору та виконавець несе відповідальність, передбачену п.7.5. договору.

Відповідно до п.5.4. договору очищення ґрунтових вод здійснюється відповідно до вимог Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» від 25.06.1991 №1264-ХП, Водного кодексу України від 06.06.1995 №213/95-ВР та Земельного кодексу України від 25.10.2001 №2768-111.

Виконавець проводить науково-дослідницькі роботи з визначення обсягів забруднення підземних вод та ґрунтів та утилізацію відходів із застосуванням власного насосного, бурового та іншого необхідного обладнання з облаштуванням, підключенням та контролем його використання (п.5.5. договору).

За результатами проведених досліджень виконавець надає звіт про моніторинг, в якому зазначає стан забруднення та приблизну кількість забрудненої води, яку планується відкачати (надається один раз у місяць до 01 числа місяця, в якому планується відкачати забруднену воду) (п.5.5.1. договору).

Згідно із п.5.6. договору на початок кожного місяця виконавець надає замовнику план робіт із зазначенням кількості ґрунтових вод, що планується до відкачування за місяць.

Пунктом 5.7. договору сторони погодили, що виконавець щомісячно складає акт наданих послуг та передає два примірники підписані зі свого боку замовнику до 1-го числа місяця наступного за звітним. В акті наданих послуг зазначається кількість забруднених ґрунтових вод, що було відкачано, та кількість нафтопродуктів, що були утворені в результаті.

Замовник протягом 10-ти робочих днів з дня отримання акта наданих послуг від виконавця повинен розглянути його. За результатами розгляду замовник має підписати акт наданих послуг або надати вмотивовану відмову в письмовому вигляді від його підписання та прийняття послуг (п.5.8. договору).

Відповідно до п.5.9. договору виконавець гарантує якість наданих послуг протягом: 12 місяців з дати підписання сторонами акта наданих послуг. Незалежно від закінчення строку дії договору гарантійні зобов`язання зберігаються протягом цього вищезазначеного терміну.

У разі виявлення недоліків (дефектів) в наданих послугах виконавець має їх усунути за власні кошти протягом 14 календарних днів з дати підписання сторонами акта про невідповідність (п.5.10. договору).

Відповідно до п.5.11., 5.12. договору замовник має право не підписувати акт наданих послуг до усунення виконавцем всіх недоліків (дефектів) виявлених в наданих послугах та/або помилок в оформленні документів. Послуги вважаються прийнятими замовником у день підписання сторонами акта наданих послуг.

Замовник може забезпечувати виконавця необхідними ресурсами для надання послуг, що є предметом закупівлі (п.5.13. договору).

Згідно із п.5.14. договору замовник забезпечує всі необхідні умови для надання послуг (забезпечує місце надання послуг).

Пунктом 6.3.1. договору сторони погодили, що виконавець зобов`язаний забезпечити надання послуг у строки та на умовах, що встановлені цим договором.

У пункті 6.3.7. договору сторони погодили, що виконавець зобов`язаний дотримуватись вимог та нести відповідальність за порушення правил здійснення господарської діяльності на території аеропорту «Бориспіль» від 11.03.2019 №01-35-16 (знаходяться на сайті Аеропорту за посиланням: https://kbp.aero/wp-content/uploads/2019/03/PRAVYLA-01-35-16-vid-11.03.2019-.pdf), які є обов`язковими для виконання усіма суб`єктами господарювання, що знаходяться та/або здійснюють свою діяльність в аеропорту «Бориспіль».

Виконавець має право з метою найбільш ефективного надання послуг залучати інших осіб (співвиконавців), залишаючись відповідальним за їх дії перед замовником (п.6.4.3. договору).

Договір набирає чинності з дати його укладення і діє по 31.01.2026. Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від виконання тих зобов`язань, що лишились невиконаними. Датою підписання є пізніша дата, якщо договір підписувався сторонами в різні дати (п.11.1. договору).

11.05.2021 відбулося переміщення основних засобів за адресою: Київська область, с. Гора, вул. Бориспіль-7 на суму 77 505,15 грн, що підтверджується актом переміщення основних засобів.

25.06.2021 відбулося переміщення основних засобів на земельну ділянку за кадастровим номером :03:002:0069 за адресою: Київська область, Бориспільський район, Глибоцька сільська рада на суму 28 036,80 грн, що підтверджується актом переміщення основних засобів.

25.07.2021 відбулося переміщення основних засобів на земельну ділянку за кадастровим номером :03:002:0069 за адресою: Київська область, Бориспільський район, Глибоцька сільська рада на суму 23 348,34 грн, що підтверджується актом переміщення основних засобів.

18.08.2021 відбулося переміщення основних засобів на земельну ділянку за кадастровим номером :03:002:0069 за адресою: Київська область, Бориспільський район, Глибоцька сільська рада на суму 46 336,45 грн, що підтверджується актом переміщення основних засобів.

25.11.2022 відбулося переміщення основних засобів на земельну ділянку за кадастровим номером :03:002:0069 за адресою: Київська область, Бориспільський район, Глибоцька сільська рада на суму 35 000,00 грн, що підтверджується актом переміщення основних засобів.

Як убачається з матеріалів справи відповідач звернувся до позивача з листом за вих. №04-22-1 від 17.12.2021, в якому з метою недопущення настання надзвичайних ситуацій техногенного характеру з непередбачуваними наслідками, що може бути спричинено діяльністю позивача, в ході перевірки діяльності позивача на території відповідача були виявлені невідповідності, а тому останній просив розробити план заходів по усуненню виявлених невідповідностей і порушень із зазначенням термінів їх виконання та просив направити на погодження програму заходів ліквідації забруднення ґрунтових вод та ґрунтів на весь період діяльності на території відповідача.

Разом із листом №59/12/21 від 21.12.2021 позивачем надано відповідачу план заходів по усуненню виявлених невідповідностей.

У відповідь на лист №59/12/21 від 21.12.2021 відповідач листом за вих. №04-22/5-48 повідомив позивача, що в зв`язку з закриттям повітряного простору України, введенням воєнного стану на всій території України та, у зв`язку з зазначеним, неможливістю вести будь-яку діяльність на території відповідача, розгляд виконання пунктів, запропонованого плану заходів по усуненню невідповідностей, необхідно перенести на період закінчення воєнного стану та відновлення операційної діяльності підприємства з коригуванням термінів виконання зазначених і невиконаних пунктів плану.

Листом за вих.№11/06/23 від 12.06.2023 позивач звернувся до відповідача, в якому просив надати дозвіл працівникам відповідача на заїзд на територію для усунення недоліків згідно листа за вих. №04-22-1 від 17.12.2021.

У відповідь на вказаний вище лист відповідач листом за вих. №04-22/5-27 від 29.06.2023 повідомив відповідача, що для погодження оформлення особистих перепусток необхідно надати перелік працівників позивача із зазначенням паспортних даних та, при необхідності, перелік транспортних засобів із зазначенням марки автомобіля та державного номера, також вказати термін та дати перебування на території аеропорту.

Вказаний лист отриманий позивачем 28.07.2023, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №693.

Позивач звернувся до відповідача із листом за вих. №12/07/23 від 31.07.2023, в якому просив погодити оформлення тимчасових перепусток, терміном з 01.08.2023 по 31.08.2023:

1) ОСОБА_1 - директор інженер з техногенно-екологічної безпеки, паспорт НОМЕР_1 , виданий Ірпінським МВГУ МВД України в Київській області 13.03.2001;

2) ОСОБА_2 - інженер з охорони праці, паспорт НОМЕР_2 виданий Білоцерківським МВМ ГУ МВС в Київські області 26.10.2006;

Список транспорту: HYUNDAI SONATA, чорного кольору, державний номер НОМЕР_3 ; INFINITI Q50, чорного кольору, державний номер НОМЕР_4 .

У подальшому відповідач звернувся до позивача з листом за вих. №04-22/5-53 від 22.11.2023 в якому зазначив, що позивачем надано необхідну інформацію запитувану відповідачем листом за вих. №04-22/5-27 від 29.06.2023, проте станом на 22.11.2023 не здійснено заїзду на території аеропорту, крім цього звернув увагу, що станом на 31.10.2023 частина невідповідностей зазначених у листі за вих. №04-22-1 від 17.12.2021 не усунена, для усунення таких невідповідностей відповідач пропонував позивачу надати інформацію, необхідну для погодження оформлення особистих перепусток для працівників позивача.

Направлення вказаного листа на адресу позивача підтверджується поштовим відправленням №121, яке 27.12.2023 повернулось на адресу відповідача з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Як убачається з витягу з системи управління контролем доступу, наданого відповідачем, як представники позивача мають дійсні перепустки: ОСОБА_1 з 10.02.2022 та ОСОБА_2 з 05.01.2022.

Спір у даній справі виник з підстав неналежного, як вказує позивач, виконання відповідачем свого зобов`язання в частині не надання тимчасового доступу співробітникам позивача разом із залученими експертами з його боку на територію виконання робіт за договром, де знаходиться обладнання позивача, тобто на територію аеропорту.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ ТА ВИСНОВКИ СУДУ

Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ст.6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором надання послуг, який підпадає під правове регулювання глави 63 Цивільного кодексу України,

Згідно ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

Згідно зі ст.613 ЦК України, кредитор є таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов`язку. Якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов`язок, виконання зобов`язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора.

На підставі укладеного між сторонами договору в позивача виник обов`язок надати послуги, а у відповідача - прийняти такі послуги в обсязі, погоджені сторонами та оплатити їх вартість.

Згідно із п.5.3. договору замовлення послуг відбувається відповідно до письмової заявки, отриманої від замовника.

Пунктом 5.2. договору сторони погодили, що місце надання послуг: 08300, Київська обл., Бориспільський р-н, с. Гора, вул. Бориспіль-7, ДП МА «Бориспіль»; територія складу ЦЗС; 08301, Київська обл., м. Бориспіль, вул. Запорізька, 16а, склад ПММ.

У разі виявлення недоліків (дефектів) в наданих послугах виконавець має їх усунути за власні кошти протягом 14 календарних днів з дати підписання сторонами акта про невідповідність (п.5.10. договору).

Відповідно до п.5.11., 5.12. договору замовник має право не підписувати акт наданих послуг до усунення виконавцем всіх недоліків (дефектів) виявлених в наданих послугах та/або помилок в оформленні документів. Послуги вважаються прийнятими замовником у день підписання сторонами акта наданих послуг.

Замовник може забезпечувати виконавця необхідними ресурсами для надання послуг, що є предметом закупівлі (п.5.13. договору).

Згідно із п.5.14. договору замовник забезпечує всі необхідні умови для надання послуг (забезпечує місце надання послуг).

Пунктом 6.3.1. договору сторони погодили, що виконавець зобов`язаний забезпечити надання послуг у строки та на умовах, що встановлені цим договором.

Відповідачем направлено позивачу листа за вих. №04-22-1 від 17.12.2021, в якому відповідач просив розробити план заходів по усуненню виявлених невідповідностей та порушень із зазначенням термінів їх виконання та направити на погодження програму заходів ліквідації забруднення ґрунтових вод та ґрунтів на весь період діяльності на території відповідача.

Відповідно до статті 52 розділу VII Державної програми авіаційної безпеки цивільної авіації, затвердженої Законом України «Про Державну програму авіаційної безпеки цивільної авіації», в кожному аеропорту (на аеродромі) встановлюється єдина пропускна система, затверджена керівником аеропорту. Управління такою системою, організацію виготовлення та прийняття рішення про видачу перепусток здійснює заступник керівника аеропорту з авіаційної безпеки.

Керівники суб`єктів авіаційної діяльності, що постійно працюють у контрольованій зоні аеропорту або аеродрому, подають керівникові аеропорту або аеродрому обґрунтований список осіб, яким необхідно отримати дозвіл для перебування без супроводження у відповідній зоні аеропорту або аеродрому.

Персонал юридичних осіб, який має допуск до контрольованих, стерильних зон і зон обмеженого доступу, що охороняються, та критичних частин зон обмеженого доступу, що охороняються, зобов`язаний мати перепустки з визначенням зон, в яких він може перебувати, та носити перепустку на видному місці.

Порядок оформлення та видачі перепусток в ДП МА «Бориспіль» регламентуються діючими Положенням «Про перепустки Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» від 20.12.2019 № 99-06-7 (далі - Положення).

Згідно п.5.1.1. Положення підставою для розгляду листа-заявки на оформлення особистих постійних перепусток для працівників (організацій) є договір між ДП МА «Бориспіль» та підприємством (організацією), крім працівників зазначених у пункті 3.5. цього положення.

Відповідно до п.5.1.2 Положення оформлення особистої постійної перепустки в ту чи іншу зону визначається предметом чинного договору з ДП МА «Бориспіль» та функціональними обов`язками конкретного працівника.

Крім цього, в пункті 6.3.7. договору сторони погодили, що виконавець зобов`язаний дотримуватись вимог та нести відповідальність за порушення правил здійснення господарської діяльності на території аеропорту «Бориспіль» від 11.03.2019 №01-35-16 (знаходяться на сайті аеропорту за посиланням: https://kbp.aero/wp-content/uploads/2019/03/PRAVYLA-01-35-16-vid-11.03.2019-.pdf) (далі - Правила), які є обов`язковими для виконання усіма суб`єктами господарювання, що знаходяться та/або здійснюють свою діяльність в аеропорту «Бориспіль».

Відповідно до п.6.1.1. Правил ДП МА «Бориспіль» є стратегічно важливим підприємством. З метою забезпечення контролю доступу та належного рівня авіаційної безпеки на території аеропорту «Бориспіль» введено пропускний та внутрішній об`єктовий режим. Контрольованою зоною та зоною обмеженого доступу, що охороняється, визначено територію аеропорту, обмежену парканом периметрової огорожі та будівлями, доступ до якої здійснюється через відповідні КПП.

У разі якщо суб`єкту господарювання необхідно перебувати в контрольованій зоні та зоні обмеженого доступу, що охороняється, такий суб`єкт господарювання зобов`язаний оформити у встановленому порядку перепустки відповідних зразків для всього персоналу, при цьому працівник має бути проінструктований відповідно до Програми інструктажу з АБ для користувачів перепусток та пройти навчання з питань АБ. Відповідальність за забезпечення проходження навчання з питань АБ покладається на керівника суб`єкта господарювання, який здійснює замовлення постійної перепустки (п.6.1.3. Правил).

Жодна особа або транспортний засіб не може увійти або заїхати до зони обмеженого доступу, що охороняється, без перепустки і проходження контролю на безпеку та догляду (п.6.1.4. Правил)

Відповідальність за своєчасне оформлення та обмін перепусток покладається на суб`єкт господарювання (п.6.1.15. Правил).

Так, позивач звернувся до відповідача із листом за вих. №12/07/23 від 31.07.2023 в якому просив погодити оформлення тимчасових перепусток, терміном з 01.08.2023 по 31.08.2023:

1) ОСОБА_1 - директор інженер з техногенно-екологічної безпеки, паспорт НОМЕР_1 , виданий Ірпінським МВГУ МВД України в Київській області 13.03.2001;

2) ОСОБА_2 - інженер з охорони праці, паспорт НОМЕР_2 виданий Білоцерківським МВМ ГУ МВС в Київські області 26.10.2006;

Список транспорту: HYUNDAI SONATA, чорного кольору, державний номер НОМЕР_3 ; INFINITI Q50, чорного кольору, державний номер НОМЕР_4 .

У подальшому відповідач у листі за вих. №04-22/5-53 від 22.11.2023 зазначив, що станом на 22.11.2023 позивачем не здійснено заїзд на території аеропорту, крім цього звернув увагу, що станом на 31.10.2023 частина невідповідностей зазначених у листі за вих. №04-22-1 від 17.12.2021 не усунена, для усунення таких невідповідностей відповідач пропонував позивачу надати інформацію, необхідну для погодження оформлення особистих перепусток для працівників позивача.

Направлення вказаного листа на адресу позивача підтверджується поштовим відправленням №121, яке 27.12.2023 повернулось на адресу відповідача з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Судом встановлено, що, як представники позивача, мають дійсні перепустки: ОСОБА_1 з 10.02.2022, та ОСОБА_2 з 05.01.2022, що підтверджується витягом з системи управління контролем доступу.

Доказів не допуску вказаних осіб, як представників позивача на територію аеропорту матеріали справи не містять та позивачем суду, в порядку передбаченому ГПК України, таких доказів не надано.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.1-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься у ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України.

Зважаючи на ті обставини, що саме на позивача, як особи, яка стверджує, що відповідач порушує його право, покладається обов`язок довести суду належними та допустимими доказами факт такого порушення.

Так, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (частини 1, 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу Кодексу).

У пунктах 8.15- 8.22 постанови Верховного Суду від 29.01.2021 у справі № 922/51/20 зазначено таке: "8.15. Верховний Суд неодноразово наголошував щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.

Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію в тому числі в здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час вирішення судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Відповідно до ст.79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Стандарт доказування "вірогідність доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду і на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Суд критично оцінює посилання позивача на те, що відповідач умисно відсторонює позивача від здійснення своїх обов`язків за договором, що може призвести до екологічної катастрофи та території відповідача, оскільки як встановлено судом вище відповідно умов договору, а саме п.5.3. договору замовлення послуг відбувається відповідно до письмової заявки, отриманої від відповідача, тобто саме на підставі заявки в позивача виникає обов`язок виконати послугу на території відповідача, доказів не допуску представників позивача для виконання своїх зобов`язань за договором матеріали справи не містять.

Суд звертає увагу позивача, що в Україні існують відповідні ограни, які здійснюють нагляд за додержання природоохоронного законодавства, предметом спору в даній справі є неналежне, на думку позивача, виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором, доказів звернення позивача до таких органів матеріали справи не містять, як і порушення відповідачем природоохоронного законодавства.

Також щодо вимоги позивача зобов`язати відповідача надати доступ, шляхом надання відповідних перепусток, співробітникам позивача разом із залученими експертами з боку позивача на територію відповідача, з метою продовження виконання умов договору про закупівлю послуг, в частині залучення експертів, то суд зазначає наступне.

Так, між відповідачем та позивачем правовідносини виникли на підставі договору, яким не передбачено обов`язку відповідача надавати доступ на територію аеропорту із залученим експертом зі сторони позивача.

Виконавець має право з метою найбільш ефективного надання послуг залучати інших осіб (співвиконавців), залишаючись відповідальним за їх дії перед замовником (п.6.4.3. договору).

Доказів укладання позивачем відповідних договорів з іншими особами для виконання договору, укладеного між позивачем та відповідачем матеріали справи не містять.

Позивачем не доведено, що відповідач перешкоджає виконанню договору та не допускає співробітників позивача в місце виконання договору, тобто на територію аеропорту, більше того матеріали справи містять докази того, що представники позивача мають дійсні перепустки на територію відповідача, а тому відсутні підстави для задоволенню позову.

Щодо посилання позивача, що на території відповідача є його обладнання (основні засоби), яке, за його припущенням, може бути знищене та має місце порушення права власності на це майно, то суд звертає увагу позивача, що, відповідно до заявлених позовним вимог, предметом даного позову є неналежне виконання відповідачем свого обов`язку щодо допуску працівників позивача на територію аеропорту, тобто встановлення факту порушення чи непорушення права власності позивача не відносяться до предмета даного спору.

Надаючи оцінку іншим доводам учасників судового процесу судом враховано, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч.5 ст.236 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до п.5 ч.4 ст.238 Господарського процесуального кодексу України у мотивувальній частині рішення зазначається, зокрема, мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994 Європейського суду з прав людини у справі "РуїсТоріха проти Іспанії"). Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах від 13.03.2018, від 24.04.2019, від 05.03.2020 Верховного Суду по справах №910/13407/17, №915/370/16 та №916/3545/15.

Відповідно до положень ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень ст. 74 Господарського процесуального кодексу України. Згідно зі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно із ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на викладене вище, всі інші заяви, клопотання, доводи та міркування учасників судового процесу залишені судом без задоволення та не прийняті до уваги як необґрунтовані, безпідставні та такі, що не спростовують висновків суду.

Підсумовуючи наведене вище, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України покладається на позивача.

Керуючись ст.73, 74, 76-79, 86, 129, 232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову Приватного підприємства «Покров-груп» до Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» про зобов`язання вчинити дії - відмовити.

2. Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст.241 ГПК України та може бути оскаржене до апеляційної інстанції у строки передбачені ст. 256 ГПК України.

Повний текст складено та підписано 03.07.2024.

Суддя В.М. Антонова