ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" червня 2024 р. м. Київ Справа № 911/1077/24

Суддя Господарського суду Київської області Подоляк Ю.В., за участю секретаря судового засідання Руденко Н.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Український паливний стандарт»
доДержавного спеціалізованого підприємства «Північна пуща»
простягнення 1397413,36 грн.
за участю представників

позивача:Степанишена А.В. адвокат, ордер від 19.04.2024 серія ВЕ № 1117213
відповідача:не з`явились
суть спору:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Український паливний стандарт» (далі позивач) до Державного спеціалізованого підприємства «Північна пуща» (далі відповідач) про стягнення 1397413,36 грн., з яких 1375298,93 грн. основний борг, 11023,02 грн. інфляційні втрати, 11091,41 грн. 3% річних.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором поставки товару від 20.11.2023 № 68/15-В щодо здійснення повного розрахунку за поставлений товар згідно видаткової накладної від 20.11.2023 № 128 у встановлений договором строк.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 01.05.2024 у даній справі прийнято вказану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати у порядку загального позовного провадження, призначено у даній справі підготовче судове засідання та встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позовну заяву та інших документів, що підтверджують заперечення проти позову до 28.05.2024. Запропоновано відповідачу надати суду у строк встановлений для подачі відзиву докази належного виконання своїх зобов`язань за договором поставки товару від 20.11.2023 № 68/15-В щодо здійснення повного розрахунку за поставлений товар згідно видаткової накладної від 20.11.2023 № 128 у встановлений договором строк; конррозрахунок заявлених до стягнення сум інфляційних втрат та 3% річних.

Сторони повідомлені про відкриття провадження у даній справі у порядку встановленому ч. 5 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України з додержанням вимог частин 3, 4 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України, шляхом надсилання до їх електронних кабінетів копії ухвали в електронній формі.

У встановлений судом строк відповідач своїм правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористався, відзиву на позовну заяву та інших документів до суду не надав.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 11.06.2024 закрито підготовче провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 25.06.2024 о 14.30.

Присутній в судовому засіданні в режимі відеоконференції представник позивача повністю підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити з мотивів, викладених в позові.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Частино 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи, що неявка відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті, суд відповідно до вимог ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутності представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача присутнього в судовому засіданні в режимі відеоконференції, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

Між сторонами у справі було укладено договір поставки товару від 20.11.2023 № 68/15-В (далі договір), відповідно до умов якого позивач - постачальник зобов`язався у 2023-2024 році поставити та передати у власність відповідачу покупцю товар ДК 021-2015-09130000-9 Нафта і дистиляти (Дизельне паливо Євро 5 (налив), згідно специфікації: дизельне паливо Євро 5 (налив), технічні вимоги ДСТУ 7688-2015, в кількості 100000 л загальною вартістю 4881600 грн., у тому числі ПДВ 813600 грн. (надалі товар), а покупець зобов`язався прийняти та оплатити такий товар за рахунок коштів державного бюджету або за рахунок коштів підприємства (п. 1.1, 1.2 договору).

Відповідно до п. 3.1 договору в редакції додаткової угоди від 02.04.2024 № 2 до договору сума договору становить 4881600 грн. у тому числі податок на додану вартість 813600 грн., з них кошти державного бюджету України по програмі КПКВК 2708110 «Підтримка екологічного безпечного стану у зоні відчуження і безумовного (обов`язкового) відселення» КЕКВ 2281 складає 1500000 грн., у тому числі ПДВ 250000 грн., кошти підприємства отримані від господарської діяльності 3381600 грн., у тому числі ПДВ 563600 грн.

Пунктом 4 договору визначено, що розрахунки проводяться шляхом безготівкового перерахування коштів на розрахунковий рахунок постачальника протягом 60 банківських днів після доставки товару в місце поставки, вказане в п. 5.2. Договору.

Відповідно до п. 5.2 договору приймання Товару здійснюється на підставі товарно-транспортної накладної на відпуск нафтопродуктів за адресою: Київська область, зона відчуження та зона безумовного (обов`язкового) відселення, с. Залісся, база РТД.

Даний договір набирає чинності з моменту підписання його обома сторонами та діє до 30.06.2024, а в частині гарантійних та фінансових зобов`язань до повного виконання (п. 13.1 договору).

На виконання умов договору позивач поставив відповідачу Дизельне паливо Євро 5 (налив) на загальну суму 1490498,93 грн., що підтверджується видатковою накладною від 20.11.2023№ 128 на суму 1490498,93 грн., яка підписана в двосторонньому порядку повноважними представниками сторін, підписи яких скріплені печатками товариства та підприємства.

Також в матеріалах справи міститься товарно-транспортна накладна від 20.11.2023 № 128.

Для оплати поставленого товару позивач виставив відповідачу рахунок на оплату від 20.11.223 № 131 на суму 1490498,93 грн.

Відповідач на підстав платіжних інструкцій від 13.02.2024 № 110 на суму 39200 грн., від 15.02.2024 № 111 на суму 76000 грн. здійснив часткову оплату поставленого позивачем товару в сумі 115200 грн.

Враховуючи, що відповідач своїх договірних зобов`язань щодо здійснення повного розрахунку за поставлений товар не виконав, позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення з відповідача на користь позивача суму заборгованості в розмірі 1375298,93 грн. різниця між перерахованими грошовими коштами та загальною вартістю поставленого товару.

Розмір зазначеної заборгованості також підтверджується актом звірки взаєморозрахунків між сторонами у справі, відповідно до якого сальдо на користь позивача станом на 31.03.2024 складає суму 1375298,93 грн. Зазначений акт скріплений електронними цифровими підписанами повноважними представниками сторін, копія якого залучена до матеріалів справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з приписами статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистими, сімейними, домашніми або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не виникає з характеру відносин сторін.

Приписами пункту 2 статті 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Проте, всупереч згаданих приписів закону, положень укладених між сторонами договорів, відповідач не виконав своїх договірних зобов`язань щодо здійснення повного розрахунку за поставлений товар, в зв`язку з чим, за ним на час розгляду справи рахується борг в розмірі 1375298,93 грн. різниця між перерахованими грошовими коштами та загальною вартістю поставленого товару. Доказів сплати вказаного боргу відповідач суду не надав.

Згідно з вимогами ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Таким чином, суд вважає, що позивачем правомірно заявлено позов про стягнення 1375298,93 грн. основаного боргу.

Враховуючи те, що відповідач порушив строки виконання грошового зобов`язання щодо здійснення повного розрахунку за поставлений товар, позивач просить суд стягнути з відповідача інфляційні втрати та 3% річних з прострочених сум грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно розрахунку позивача інфляційні втрати з простроченої суми за період прострочення з лютого 2024 року по березень 2024 року складають 11023,02 грн. та 3% річних за загальний період прострочення з 20.01.2024 по 24.04.2024 складають 11091,41 грн.

Здійснений позивачем розрахунок інфляційних втрат та 3% річних є арифметично вірним, відповідає вказаним нормам законодавства та обставинам справи, а тому вимога в цій частині позову є доведеною та обґрунтованою, а відтак підлягає задоволенню.

З огляду на зазначене та враховуючи, що борг відповідача в розмірі 1375298,93 грн. перед позивачем на час прийняття рішення не погашений, його розмір підтверджується наявними матеріалами справи, а також враховуючи допущення відповідачем прострочення виконання грошового зобов`язання, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 1375298,93 грн. основного боргу, 11023,02 грн. інфляційних втрат та 11091,41 грн. 3% річних є доведеними, обґрунтованими, відповідачем не спростовані, а відтак підлягають задоволенню.

Відшкодування витрат по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається судом на відповідача.

Керуючись ст. 129-1 Конституції України, ст. 13, 74, 123, 129, 165, 178, 202, 232, 233, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Український паливний стандарт» до Державного спеціалізованого підприємства «Північна пуща» про стягнення 1397413,36 грн., з яких 1375298,93 грн. основний борг, 11023,02 грн. інфляційні втрати, 11091,41 грн. 3% річних задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного спеціалізованого підприємства «Північна пуща» (вул. Леніна, 148, м. Чорнобиль, Іванківський р-н, Київська обл., 07270, ідентифікаційний код 40247540) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Український паливний стандарт» (вул. Винниченка, 67А, м. Луцьк, Луцький р-н, Волинська обл., 43006, ідентифікаційний код 45066 (один мільйон триста сімдесят п`ять тисяч двісті дев`яносто вісім) грн. 93 коп. основного боргу, 11023 (одинадцять тисяч двадцять три) грн. 02 коп. інфляційних втрат, 11091 (одинадцять тисяч дев`яносто одну) грн. 41 коп. 3% річних, 20961 (двадцять тисяч дев`ятсот шістдесят одну) грн. 20 коп. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Дане рішення Господарського суду Київської області набирає законної сили у строк та порядку передбаченому ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено у строк визначений ст. 256 ГПК України, в порядку передбаченому ст. 257 ГПК України з врахуванням пп. 17.5 п. 17 ч. 1 розділу ХІ «Перехідні положення» ГПК України.

Дата складання та підписання повного тексту рішення 05.07.2024.

Суддя Ю.В. Подоляк