РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.07.2024Справа № 910/2484/24

За позовом Головного управління регіональної статистики

до Громадської організації "Україна для усіх"

про стягнення 44 046,72 грн.

Суддя Борисенко І.І.

без повідомлення учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва з позовом звернулось Головне управління регіональної статистики (далі - ГУ регіональної статистики, позивач) до Громадської організації "Україна для усіх" (далі - ГО "Україна для усіх", відповідач) про стягнення заборгованості у сумі 44 046,72 грн.

У обґрунтування своїх вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору про відшкодування витрат на утримання приміщення від 20.07.2017, в частині сплати відшкодування орендарем земельного податку та сплати комунальних послуг.

У позові ГУ регіональної статистики просило стягнути з відповідача суму заборгованості з відшкодування земельного податку 7 850,09 грн. та суму заборгованості з відшкодування комунальних послуг 36 196,63 грн., що разом становить 44 046,72 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.03.2024 за вказаною позовною заявою було відкрите провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін, учасникам справи надана можливість реалізувати свої процесуальні права та обов`язки.

У відповідності до статті 242 Господарського процесуального кодексу України ухвалу про відкриття провадження у справі направлено рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення за адресою відповідача, яка вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 01104, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 27/2, офіс 207.

Разом з тим, від відповідача повернувся конверт № 326 з відміткою пошти "за закінченням терміну зберігання".

Судом враховано, що відповідно до п. 3.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з`явилися у засідання. Зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв`язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд справи, у строк, визначений законом, відзиву не надав, його позиція щодо заявлених вимог суду невідома. Згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Ураховуючи, що відповідач не скористався наданим йому правом у межах визначеного законом процесуального строку на подання відзиву, суд дійшов висновку про можливість вирішення спору за відсутності відзиву відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 розділу ІІІ Господарського процесуального кодексу України.

Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін від сторін до суду не надходило.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву (ч. 2 ст. 161 Господарського процесуального кодексу України).

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження судом досліджено позовну заяву, а також додані до неї докази.

Розглянувши подані матеріали, суд дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази в сукупності достатні для прийняття законного то обґрунтованого судового рішення, відповідно до ст.ст. 236, 252 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

На балансі ГУ регіональної статистики знаходиться адміністративна будівля загальною площею 14 651,7 кв. м., за адресою: м. Київ, вул. Еспланадна, 4-6, на 2-ому поверсі якої розташоване нежитлове приміщення загальною площею 44,60 кв. м (далі - приміщення).

20.07.2017 між РВ ФДМУ по місту Києву (орендодавець) та ГО "Україна для усіх" (орендар) був укладений договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 7881 від 20.04.2017 (далі - договір), відповідно до умов якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно - нежитлове приміщення площею 44,60 кв.м., розміщене за адресою: м. Київ, вул. Еспланадна, 4-6 , на 2-му поверсі будівлі, що перебуває на балансі ГУ регіональної статистики (п. 1.1).

Майно передається в оренду з метою розміщення громадської організації на площі, що не використовується для провадження підприємницької діяльності (п. 1.2 договору).

Відповідно до п. 2.1 орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, указаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акта приймання-передавання майна.

Згідно з п. 5.11 договору орендар зобов`язується здійснювати витрати, пов`язані з утриманням орендованого майна; протягом 15 робочих днів після підписання цього договору укласти з балансоутримувачем орендованого майна договір про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг орендарю.

Договір оренди укладено строком на два роки та 11 місяців, з 20.07.2017, а в частині розрахунків - до повного виконання зобов`язань, з подальшою пролонгацією цього договору (п. 10.1, 10.4).

З матеріалів справи вбачається, що на виконання зазначеної умови договору оренди (п. 5.11), між ГУ регіональної статистики (балансоутримувач) та ГО "Україна для усіх" (орендар) був укладений договір про відшкодування витрат на утримання приміщення від 20.07.2017 (далі - договір про відшкодування витрат). Відповідно до умов цього договору балансоутримувач забезпечує обслуговування приміщення, розміщене у 9-ти поверховій адміністративній будівлі за адресою: м. Київ, вул. Еспланадна, 4-6, на 2-му поверсі будівлі, а саме, надає послуги з: теплопостачання, енергопостачання, водопостачання та водовідведення, технічне обслуговування ліфтів, вивезення твердих побутових відходів, охорону будівлі, технічне обслуговування охоронної та пожежної сигналізації, дератизацію, дезінсекцію (п. 1.1 договору).

Орендар відшкодовує балансоутримувачу витрати за спожиті послуги з утримання частини згаданої вище будівлі площею 44,6 кв.м., що знаходиться на балансі у балансоутримувача за адресою: м. Київ, вул. Еспланадна, 4-6 , на 2-му поверсі будівлі, за показниками приладів обліку (при їх наявності), на підставі відповідних актів реєстрації показників приладів обліку та/або пропорційно до займаної площі (п. 1.2 договору).

У додатку № 1 до договору сторони погодили перелік комунальних послуг, що споживаються орендарем, а у додатку № 2 - порядок розрахунку щомісячних платежів.

Додатковою угодою № 1 від 01.06.2018 були внесені зміни до договору про відшкодування витрат, відповідно до якої орендар відшкодовує балансоутримувачу витрати за послуги, зазначені в переліку комунальних послуг, що споживаються орендарем, а також сплачений балансоутримувачем земельний податок пропорційно до площі приміщення, на підставі щомісячних платежів для відшкодування орендарем (п. 1.2).

Договір укладено строком на два роки та 11 місяців, з 20.07.2017, а в частині розрахунків - до повного виконання зобов`язань, з подальшою пролонгацією цього договору (п. 5.1, 5.3).

Згідно з ч. 1 ст. 283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 6 ст. 283 Господарського кодексу України).

За умовами ст. 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Із матеріалів справи вбачається, що РВ ФДМУ по м. Києву на виконання умов договору оренди надало відповідачу в оренду нежитлове приміщення площею 44,60 кв.м., розміщене за адресою: м. Київ, вул. Еспланадна, 4-6 , на 2-му поверсі будівлі, що підтверджується відповідним актом приймання-передачі нерухомого майна від 20.07.2017.

Оскільки майно, передане в оренду є державною власністю, до вказаних правовідносин, окрім норм Цивільного кодексу України, також застосовуються норми Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Відповідно до статті 13 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" передача об`єкта оренди орендодавцем орендареві здійснюється у строки і на умовах, визначених у договорі оренди.

Відповідно до ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 та 3 статті 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" визначено, що орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

Окрім цього, статтею 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" встановлено, що споживач зобов`язаний сплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

За змістом ст. 1, 14 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, відповідно до їхніх повноважень, визначених законом.

Також згідно з п. 286.6 Податкового кодексу України за земельну ділянку, на якій розташована будівля, що перебуває у користуванні кількох юридичних або фізичних осіб, нараховується податок кожному з них пропорційно тій частині площі будівлі, що знаходиться в їх користуванні, з урахуванням прибудинкової території.

Згідно з п. 287.7 Податкового кодексу України у разі надання в оренду земельних ділянок (у межах населених пунктів), окремих будівель (споруд) або їх частин власниками та землекористувачами, податок за площі, що надаються в оренду, обчислюється з дати укладення договору оренди земельної ділянки або з дати укладення договору оренди будівель (їх частин).

Як вже встановлено, відповідач, починаючи з липня 2017, на підставі договору оренди № 7881 від 20.04.2017 здійснює користування приміщенням, що знаходиться на балансі ГУ регіональної статистики та передане на підставі договору оренди за адресою: м. Київ, вул. Еспланадна, 4-6, на 2-му поверсі будівлі, а значить у нього виник обов`язок зі сплати балансоутримувачу (ГУ регіональної статистики) відшкодування витрат за користування об`єктом оренди (комунальні витрати), а також зі сплати податку на землю, пропорційно займаній у будівлі площі згідно із умовами договору № 7881 від 20.04.2017.

З наданих позивачем доказів вбачається, що позивач взяті на себе зобов`язання виконав належним чином, надав замовнику (відповідачу) послуги згідно умов Договору від 20.07.2017, а відповідач в порушення умов Договору в обумовлений строк не оплатив надані послуги в повному обсязі, у зв`язку з чим має перед позивачем заборгованість з оплати останніх, зокрема, за лютий 2022 та за період з червня 2022 по квітень 2024 земельного податку у сумі 7 850,09 грн., а за лютий 2022 та за період з червня 2022 по квітень 2023 комунальних послуг, визначених договором про відшкодування витрат на утримання приміщення від 20.07.2017, у сумі 36 196,63 грн., відповідно до рахунків-фактур № 28 від 16.02.2022, № 86 від 22.06.2022, № 116 від 13.07.2022, № 78 від 01.08.2022, № 124 від 10.08.2022, № 131 від 08.09.2022, № 137 від 17.10.2022, № 183 від 17.11.2022, № 188 від 12.12.2022, № 12 від 12.01.2023, № 22 від 15.02.2023, № 48 від 14.03.2023, № 76 від 11.04.2023, № 55 від 23.02.2022, № 118 від 22.06.2022, № 126 від 22.06.2022, № 135 від 22.06.2022, № 142 від 22.06.2022, № 150 від 13.07.2022, № 159 від 10.08.2022, № 173 від 17.10.2022, № 180 від 17.11.2022, № 196 від 12.12.2023, № 167 від 13.12.2022, № 16 від 12.01.2023, № 36 від 16.02.2023, № 54 від 14.03.2023, № 59 від 23.03.2023, № 64 від 23.03.2023, № 82 від 11.04.2023, № 87 від 18.04.2023, № 92 від 26.04.2024, а також акту коригування відшкодування теплопостачання № 1 від 01.01.2024.

Отже, судом встановлено, що у відповідача виникла заборгованість за договором про відшкодування витрат на утримання приміщення від 20.07.2017 у загальній сумі 44 046,72 грн. (36 196,63 грн. + 7 850,09 грн.).

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ст. 530 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГК України господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Частинами 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 79 Кодексу передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Доводи Позивача, викладені у його позовній заяві підтверджені належними та допустимими доказами, проте відповідач доказів, які підтверджують сплату ним відшкодування земельного податку у сумі 7 850,09 грн. та відшкодування комунальних послуг у сумі 36 196,63 грн. суду не надав, доводів позивача не спростував, тому суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача про стягнення з ГО "Україна для усіх" вказаної заборгованості є правомірними та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 73-79, 129, 236-238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Головного управління регіональної статистики до Громадської організації "Україна для усіх" про стягнення 44 046,72 грн. задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Громадської організації "Україна для усіх" (01014, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 27/2, офіс 207; ідентифікаційний код 40260708) на користь Головного управління регіональної статистики (01001, м. Київ, вул. Еспланадна, 4-6; ідентифікаційний код 21680000) заборгованість з відшкодування земельного податку у сумі 7 850 (сім тисяч вісімсот п`ятдесят) грн. 09 коп., заборгованість з відшкодування комунальних послуг у сумі 36 196 (тридцять шість тисяч сто дев`яносто шість) грн. 63 коп., судовий збір у сумі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено та підписано 02 липня 2024

Суддя Борисенко І. І.