ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" липня 2024 р. Справа№ 912/1640/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Поліщука В.Ю.

суддів: Доманської М.Л.

Пантелієнка В.О.

секретар судового засідання Новик В.М.,

розглянувши апеляційну скаргу Фермерського господарства «Віра Вікторія»,

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 31.05.2023 року,

у справі № 912/1640/22 (суддя Мандичев Д.В.),

за заявою ОСОБА_1 ,

до Фермерського господарства «Віра Вікторія»,

про відкриття провадження у справі про банкрутство,

за участю представників сторін:

від ФГ «Віра Вікторія» - Галич А.С,

від ОСОБА_1 - Стріченко Д.А. (за допомогою відеозв`язку),

ВСТАНОВИВ:

09.11.2022 року до Господарського суду Кіровоградської області надійшла Заява ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про банкрутство Фермерського господарства «Віра Вікторія» у зв`язку із наявною та непогашеною заборгованістю.

Ухвалою Господарського суду Кіровоградської області від 26.12.2022 року, залишеною без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 16.03.2023 року, Заяву ОСОБА_1 від 07.11.2022 року про відкриття провадження у справі про банкрутство ФГ «Віра Вікторія» з додатками направлено за підсудністю на розгляд до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.05.2023 року, серед іншого, відкрито провадження у справі про банкрутство ФГ «Віра Вікторія»; визнано грошові вимоги ОСОБА_1 до ФГ «Віра Вікторія» в розмірі 5 708 673 грн 31 коп.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, ФГ «Віра Вікторія» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій скаржник просить ухвалу господарського місцевого суду про відкриття провадження у справі про банкрутство ФГ «Віра Вікторія» скасувати.

Апеляційна скарга мотивована, зокрема, тим, що грошові вимоги ініціюючого кредитора мають спірний характер; судом не застосовано принцип підвищеного стандарту доказування у справах про банкрутство.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 18.12.2023 року, ухвалу Господарського суду міста Києва від 31.05.2023 року у справі № 912/1640/22 скасовано в частині п. 2 та викладено цей пункт у наступній редакції:

«Визнати грошові вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ідентифікаційний номер відсутній) до ФГ «Віра Вікторія» (01601, м. Київ, вул. Острозьких Князів, 8, ідентифікаційний номер 37153835) в розмірі 583 328 грн».

Ухвалу Господарського суду міста Києва від 31.05.2023 року у справі № 912/1640/22 в іншій частині залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 03.04.2024 року у цій справі касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.12.2023 року у справі № 912/1640/22 скасовано, справу передано на новий розгляд до Північного апеляційного господарського суду. Колегія суддів касаційної інстанції констатувала, що апеляційний господарський суд прийняв оскаржуване рішення, взявши до уваги докази надані божником до суду апеляційної інстанції (п.38 цієї постанови), однак, скасовуючи рішення господарського суду першої інстанції в частині визначення розміру вимог ініціюючого кредитора, господарський суд другої інстанції, в порушення ст. 269 ГПК України, врахував докази подані боржником та повністю проігнорував факт подання додаткових доказів ініціюючим кредитором та не здійснив їх дослідження. При цьому, господарським судом другої інстанції не досліджувалось питання поважності причин неподання боржником доказів у встановлений законом строк до господарського суду першої інстанції.

18.04.2024 року до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 912/1640/22 у 6-ти томах.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.04.2024 року, апеляційну скаргу ФГ «Віра Вікторія» передано колегії суддів у складі: головуючий суддя Поліщук В.Ю. (суддя-доповідач), судді Доманська М.Л., Пантелієнко В.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.04.2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ФГ «Віра Вікторія» від 26.06.2023 року на ухвалу Господарського суду міста Києва від 31.05.2023 року, розгляд справи призначено на 21.05.2024 року.

До початку судового засідання 21.05.2024 року, до Північного апеляційного господарського суду від ФГ «Віра Вікторія» надійшли Додаткові пояснення до апеляційної скарги та Клопотання про приєднання доказів, яке обґрунтовано тим, що ці докази виникли після подачі апеляційної скарги.

В судовому засіданні 21.05.2024 року було оголошено перерву до 04.06.2024 року.

30.05.2024 року до Північного апеляційного господарського суду надійшла нотаріально-посвідчена Заява ОСОБА_1 наступного змісту:

«Я, що підписався нижче громадянин України, ОСОБА_1 , даною заявою підтверджую, що не надавав згоди/повноважень своєму представникові у судовому засіданні Північного апеляційного господарського суду, що відбулось 18 грудня 2023 року у справі № 912/1640/22 на узгодження суми безспірного боргу, її зменшення чи відмову від такої грошової вимоги до ФГ «Віра Вікторія». Я підтримую вимоги, викладені в заяві по відкриття провадження у справі про банкрутство в повному обсязі, наполягаю та визнаю, що єдина вірна сума безспірного боргу була встановлена в ухвалі Господарського суду міста Києва від 31 травня 2022 року у справі № 912/1640/22 в розмірі 5708673,31 (п`ять мільйонів сімсот вісім тисяч шістсот сімдесят три) гривні 31 копійка.»

В судовому засіданні 04.06.2024 року колегія суддів повідомила представника ОСОБА_1 про прохання направити договір про надання юридичної допомоги на представника, що брав участь у судовому засіданні 18.12.2023 року. В судовому засіданні 04.06.2024 було оголошено перерву до 25.06.2024 року.

25.06.2024 року до Північного апеляційного господарського суду надійшли Додаткові пояснення ФГ «Віра Вікторія» та Заява про зловживання ОСОБА_1 процесуальними правами, в якій представник ФГ «Віра Вікторія» - адвокат Галич А.С. просила визнати подання нотаріально-посвідченої Заяви ОСОБА_1 зловживанням процесуальними правами та застосувати до ОСОБА_1 захід процесуального примусу у вигляді штрафу.

Разом з цим, 25.06.2024 року до Північного апеляційного господарського суду надійшли Додаткові пояснення представника ОСОБА_1 в яких, серед іншого, наявне Клопотання про відкриття провадження у справі про банкрутство ФГ «Віра Вікторія», визнання грошових вимог ОСОБА_1 в розмірі 5 708 673 грн 31 коп.

Судове засідання 25.06.2024 року у режимі відеоконференції не відбулось, оскільки була відсутня технічна можливість у зв`язку зі стабілізаційними відключеннями світла. Судове засідання було відкладено на 01.07.2024 року.

У судових засіданнях 21.05.2024 року, 04.06.2024 року та 01.07.2024 року представник ФГ «Віра Вікторія» - адвокат Галич А.С. апеляційну скаргу підтримала, просила скасувати ухвалу господарського суду першої інстанції. Представник ОСОБА_1 - адвокат Стріченко Д.А. проти доводів апеляційної скарги заперечив, вважає ухвалу місцевого господарського суду по цій справі законною та обґрунтованою. Просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

У судовому засіданні 01.07.2024 року колегія суддів апеляційного господарського суду, порадившись на місці, вирішила Клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Стріченко Д.А. про відкриття провадження про банкрутство прийняти до уваги, вважати його Додатковими поясненнями по справі. У задоволенні Заяви представника ФГ «Віра Вікторія» - адвоката Галич А.С. про зловживання процесуальними правами - відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, дослідивши наведені в апеляційній скарзі доводи та заперечення проти них, перевіривши матеріали справи, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду зазначає наступне.

23.10.2018 року, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено Договір позики, відповідно до п. 1.1 якого ОСОБА_1 надає ОСОБА_2 позику на суму 90 025,00 доларів США (станом на 23.10.2018 року за офіційним курсом НБУ - 2 527 938 грн 01 коп.), а ОСОБА_2 зобов`язується повернути зазначену суму позики в обумовлений строк. Позика погашається у тій самій валюті, в якій ОСОБА_2 її отримала, тобто в доларах США.

Пунктом 2.1 Договору позики визначено, що ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 в позику 90 025,00 доларів США до підписання цього Договору. Передача грошей підтверджується написаною розпискою до цього Договору.

Відповідно до п. 2.2 Договору позики, повернення зазначеної в цьому Договорі суми позики відбувається за бажанням ОСОБА_2 в наступному порядку та строки: 12 512,50 доларів США погашається ОСОБА_2 до 23.07.2019 року; 12 512,50 доларів США погашається ОСОБА_2 до 23.08.2019 року; 65 000,00 доларів США погашається ОСОБА_2 до 23.09.2019 року.

Згідно з п. 3.1 Договору позики, у випадку не повернення зазначеної в п. 1 суми позики в зазначений у п. 2.2 строк, ОСОБА_2 несе відповідальність перед ОСОБА_1 згідно з цивільним законодавством України. Крім цього ОСОБА_2 зобов`язана додатково виплатити ОСОБА_1 штраф у розмірі 0,5 % від суми позики за кожен день прострочення повернення позики.

23.10.2018 року між ФГ «Віра Вікторія» та ОСОБА_1 укладено Договір поруки, згідно з п. 1.1 якого ФГ «Віра Вікторія» зобов`язується відповідати перед ОСОБА_1 за виконання всіх зобов`язань ОСОБА_2 , що виникли з Договору позики від 23.10.2018 року.

Відповідно до п. 2.2 Договору поруки, строк виконання зобов`язання за Договором позики складає до 23.09.2019 року.

Згідно з п. 3.1 Договору поруки, ФГ «Віра Вікторія» та ОСОБА_2 несуть солідарну відповідальність перед ОСОБА_1 за належне виконання ОСОБА_2 забезпеченого зобов`язання, але в будь-якому випадку розмір відповідальності ФГ «Віра Вікторія» не повинен перевищувати розміру забезпеченого зобов`язання, зазначеного в п. 4 цього Договору.

Пунктом 3.2 Договору поруки визначено, що ФГ «Віра Вікторія» цією порукою забезпечує виконання зобов`язання за Договором позики у повному обсязі.

У зв`язку з невиконанням ОСОБА_2 та ФГ «Віра Вікторія» своїх зобов`язань за Договором позики та Договором поруки від 23.10.2018, ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м. Кіровограда із позовом про стягнення боргу за Договором позики.

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 03.02.2021 року по справі № 405/1460/20 задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ФГ «Віра Вікторія» про стягнення боргу за Договором позики, стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ФГ «Віра Вікторія» на користь ОСОБА_1 борг в сумі 144 226,81 доларів США та пеню в розмірі 11 881,80 доларів США та судові витрати по справі в сумі 10 555,00 грн з кожного відповідача.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, представник ОСОБА_2 - адвокат Тимошенко А.А. звернулась до Кропивницького апеляційного суду з апеляційною скаргою на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 03.02.2021 року.

Постановою Кропивницького апеляційного суду від 05.08.2021 року у справі № 405/1460/20, серед іншого, апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 , задоволено частково, рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 03.02.2021 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу та судових витрат скасовано.

Прийнято нове судове рішення в частині позовних вимог: «позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення боргу за договором позики задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 : 42 435 (сорок дві тисячі чотириста тридцять п`ять) доларів США заборгованість за договором позики, 435,11 (чотириста тридцять п`ять ) доларів США в порядку статті 625 ЦК України, 1430,06 (одна тисяча чотириста тридцять) доларів США відсотків за користування кредитом. В частині позовних вимог про стягнння штрафу, пені - відмовити.»

Тобто, вказаною постановою, фактично визначено суму грошових вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ФГ «Віра Вікторія» у загальному розмірі 44 300,17 доларів США.

Водночас, Постановою приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Мехед О.В. від 26.08.2021 року відкрито виконавче провадження № 66614876 з примусового виконання Виконавчого листа по справі № 405/1460/20, виданого 20.08.2021 року Ленінським районним судом м. Кіровограда, про стягнення з ОСОБА_2 та ФГ «Віра Вікторія» на користь ОСОБА_1 боргу в сумі 144 226,81 доларів США та пені в розмірі 11 881,80 доларів США, судових витрат 10 555 грн 00 коп. з кожного.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Мехед О.В. від 26.08.2021 року відкрито виконавче провадження № 66615253 з примусового виконання Виконавчого листа по справі № 405/1460/20, виданого 20.08.2021 року Ленінським районним судом м. Кіровограда, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 42 435 доларів США заборгованості за договором позики, 435,11 доларів США в порядку ст. 625 ЦК України, 1430,06 доларів США відсотків за користування кредитом, стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 6 457 грн 34 коп. та витрати на правову допомогу в розмірі 2 500 грн.

Вказані Виконавчі листи були видані Ленінським районним судом м. Кіровограда на виконання рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 03.02.2021 року та постанови Кропивницького апеляційного суду від 05.08.2021 року у справі № 405/1460/20.

Разом з цим, Постановами приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Мехед О.В. від 22.08.2022 року та від 06.09.2022 року, виконавчі провадження № 66614876 і № 66615253 відповідно, були передані приватному виконавцю Городецькій Ю.С.

Водночас, Постановами приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Городецької Ю.С. від 15.03.2023 року, виконавче провадження № 66614876 і № 66615253 були завершені, виконавчий лист № 405/1460/20 від 20.08.2021 року повернуто стягувачу (т 5, арк. справи 49-50).

В межах зазначених виконавчих проваджень з ФГ «Віра Вікторія» стягнуто та перераховано ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 155 975 грн 24 коп., а з ОСОБА_2 - 656 515 грн 83 коп.

Загалом в межах обох виконавчих поводжень було стягнуто та перераховано ОСОБА_3 812 491 грн 07 коп., що еквівалентно 28 348,54 доларам США (на момент перерахування офіційний курс НБУ становив 27,2747 за 1 долар США).

Вказані грошові кошти зараховані в рахунок погашення основного боргу за Договором позики, відповідно до рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 03.02.2021 року та постанови Кропивницького апеляційного суду від 05.08.2021 року у справі № 405/1460/20.

Зазначене підтверджується Листом приватного виконавця Мехед О.В. від 05.10.2023 року та платіжними дорученнями, наявними у матеріалах справи (т. 5, арк. справи 55-66, 73-75).

09.11.2022 року до Господарського суду Кіровоградської області надійшла Заява ОСОБА_1 від 07.11.2022 року про відкриття провадження у справі про банкрутство ФГ «Віра Вікторія» у зв`язку із наявною та непогашеною заборгованістю у розмірі 5 708 673 грн 31 коп. Відповідно до ухвали Господарського суду Запорізької області від 26.12.2023 року вказана Заява була направлена за підсудністю до Господарського суду міста Києва.

На підтвердження заявленої заборгованості ОСОБА_1 подано до суду копії Договору позики від 23.10.2018 року, Договору поруки від 23.10.2018 року, рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 03.02.2021 року по справі № 405/1460/20 та Постанови приватного виконавця від 26.08.2021 року № 66614876.

Колегія суддів апеляційного господарського суду звертає увагу, що при цьому, ОСОБА_1 не подано до місцевого господарського суду постанову Кропивницького апеляційного суду від 05.08.2021 року у справі № 405/1460/20 та Постанову приватного виконавця від 26.08.2021 року № 66615253.

При цьому, матеріали справи свідчать, що ОСОБА_1 був обізнаний з існуванням вказаних документів (т 5, арк. справи 9-24). Такі дії ініціюючого кредитора слід розцінювати як порушення принципу добросовісного користування процесуальними правами.

Водночас, місцевим господарським судом встановлено, що боржником не надано суду доказів повного/часткового погашення заборгованості ані у добровільному порядку, ані в межах виконавчого провадження № 66614876.

Слід зазначити, що 17.05.2023 року до місцевого господарського суду від ФГ «Віра Вікторія» надійшла Заява, в якій заявник просив надати можливість ознайомлення з матеріалами справи та продовжити строк подання відзиву на Заяву ОСОБА_1 про відкриття провадження про банкрутство. Таке прохання мотивоване зокрема тим, що 05.04.2023 року у господарства змінено учасника, а 06.04.2023 року змінено керівника та місцезнаходження господарства. Єдиним учасником і керівником став ОСОБА_4 .

Крім того, Рішенням Засновника (учасника) ФГ «Віра Вікторія» від 05.04.2023 року було припинено повноваження усіх адвокатів та представників, повноваження яким були надані колишньою головою ФГ «Віра Вікторія» - ОСОБА_2 . Після цього, належним представником ФГ «Віра Вікторія» було уповноважено адвоката Галич А.С. (Договір про надання адвокатських послуг від 06.04.2023 року).

20.04.2023 року, ухвалою Господарського суду міста Києва прийнято Заяву ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про банкрутство до розгляду, підготовче засідання суду призначено на 24.05.2024 року.

Разом з цим, 19.05.2023 року представник ФГ «Віра Вікторія» адвокат Галич А.С. подала до Господарського суду міста Києва Заяву про відкладення розгляду справи, обґрунтовуючи її тим, що представник боржника Галич А.С. з 15.05.2023 року по 27.05.2023 року знаходиться у відпустці на період складання сесії в аспірантурі Науково-дослідного інституту інтелектуальної власності Національної академії правових наук України, що підтверджується копією Довідки, доданої до Заяви.

Згідно з протоколом судового засідання від 24.05.2023 року, у судовому засіданні були присутні представник заявника та арбітражний керуючий, представник боржника не з`явився. Місцевий господарський суд, враховуючи клопотання представника боржника про відкладення розгляду справи для подання відзиву, ухвалив відкласти розгляд справи у підготовчому засіданні на 31.05.2023 року.

В матеріалах справи наявна відмітка від 30.05.2023 року про ознайомлення з матеріалами справи представника ФГ «Віра Вікторія» Галич А.С.

З матеріалів справи вбачається, що до початку та під час судового засідання 31.05.2023 року, представником ФГ «Віра Вікторія» Галич А.С. не було подано відзив на апеляційну скаргу та/або інших доказів чи відомостей, які могли мати значення для розгляду справи і встановлення розміру грошових вимог ініціюючого кредитора.

Згідно з протоколом судового засідання від 31.05.2023 року, у судовому засіданні були присутні представник заявника та представник боржника - адвокат Галич А.С., яка під час судового засідання зазначила, що ознайомилась з матеріалами справи лише 30.05.2023 року у зв`язку зі зміною учасників ФГ «Віра Вікторія», тому просила місцевий господарський суд відкласти розгляд справи у підготовчому засіданні. Однак, місцевий господарський суд відхилив клопотання боржника про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.05.2023 року, серед іншого, відкрито провадження у справі про банкрутство ФГ «Віра Вікторія», визнано грошові вимоги ОСОБА_1 до ФГ «Віра Вікторія» в розмірі 5 708 673 грн 31 коп. (5 274 172 грн 52 коп. - основний борг, 434 500 грн 79 коп - штрафні санкції).

КУзПБ встановлює порядок та підстави для здійснення провадження у справі з відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи встановлює КУзПБ.

Відповідно до ч.ч. 2,3 ст. 8 КУзПБ, право на звернення до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство мають боржник, кредитор. Провадження у справі про банкрутство відкривається господарським судом за заявою боржника також у разі загрози його неплатоспроможності.

Положення ст. 1 КУзПБ визначають, що неплатоспроможність - неспроможність боржника виконати після настання встановленого строку грошові зобов`язання перед кредиторами не інакше, як через застосування процедур, передбачених цим Кодексом; грошове зобов`язання - зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України.

Ч.ч. 1,2 ст. 34 КУзПБ унормовано, що заява про відкриття провадження у справі про банкрутство подається кредитором або боржником у письмовій формі та повинна містити зокрема, виклад обставин, що є підставою для звернення до суду; перелік документів, що додаються до заяви, а також відомості про розмір вимог із зазначенням окремо розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає сплаті. До заяви кредитора про відкриття провадження у справі про банкрутство додаються докази сплати судового збору, крім випадків, коли згідно із законом судовий збір не підлягає сплаті; довіреність чи інший документ, що засвідчує повноваження представника, якщо заяву підписано представником; докази авансування винагороди арбітражному керуючому трьох розмірів мінімальної заробітної плати за три місяці виконання повноважень; докази надсилання боржнику копії заяви і доданих до неї документів.

Наявність боргу при ініціюванні справи про банкрутство підтверджується доказами у відповідному обсязі, виходячи з правової природи правовідносин між боржником та кредитором.

Заявлені у справі про банкрутство грошові вимоги до боржника можуть підтверджуватися первинними документами (угодами, накладними, рахунками, актами виконаних робіт тощо), що свідчать про цивільно-правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору (висновки, наведені у Постановах Верховного Суду від 20.06.2019 року у справі №915/535/17, від 25.06.2019 року у справі №922/116/18, від 15.10.2019 року у справі №908/2189/17, від 10.02.2020 року у справі №909/146/19, від 27.02.2020 року у справі №918/99/19, від 23.09.2021 року у справі №910/866/20, від 21.10.2021 року у справі №913/479/18, від 02.06.2022 року у справі №917/1384/20).

Порядок відкриття провадження у справі про банкрутство регламентований ст. 39 КУзПБ.

Відповідно до ч.ч. 1-5 ст. 39 КУзПБ, перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з`ясування наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні, яке проводиться в порядку, передбаченому цим Кодексом.

За приписами ст.ст. 1,8,34,39 КУзПБ, правовими підставами для відкриття провадження у справі про банкрутство є: наявність грошового зобов`язання боржника перед кредитором, строк виконання якого сплив на дату звернення кредитора до суду; відсутність між кредитором та боржником спору про право стосовно заявлених вимог; до підготовчого засідання суду вимоги кредитора (кредиторів) боржником у повному обсязі не задоволені.

Тобто, завданням підготовчого засідання господарського суду у розгляді заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство є перевірка обґрунтованості вимог заявника (заявників) на предмет відповідності таких вимог поняттю "грошового зобов`язання" боржника перед ініціюючим кредитором; встановлення наявності спору про право; встановлення обставин задоволення таких вимог до проведення підготовчого засідання у справі (аналогічний висновок наведено Верховним Судом у постановах від 13.08.2020 року у справі №910/4658/20, від 15.10.2020 року у справі №922/1174/20, від 22.09.2021 року у справі №911/2043/20, від 16.09.2020 року у справі №911/593/20, від 03.09.2020 року у справі №910/16413/19).

При цьому, якщо КУзПБ підстави для відкриття провадження у справі про банкрутство прямо не визначені та з`ясовуються судом шляхом встановлення, на підставі доказів у справі, заборон на відкриття провадження у справі про банкрутство, визначених Законом (прямих або непрямих, загальних або спеціальних, тимчасових або не обмежених в часі, умовних або безумовних), то підстави для відмови у відкритті провадження прямо визначені в ч. 6 ст. 39 КУзПБ: - вимоги кредитора свідчать про наявність спору про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження; - вимоги кредитора (кредиторів) задоволені боржником у повному обсязі до підготовчого засідання суду.

Водночас, Господарський суд міста Києва, дослідивши подані ОСОБА_1 докази, дійшов висновку, що заявлені в справі про банкрутство грошові вимоги є обґрунтованими та документально підтвердженими, відповідно місцевий господарський суд вважав доведеними обставини про наявність у ОСОБА_2 та ФГ «Віра Вікторія» заборгованості перед ОСОБА_1 на загальну суму 5 708 673 грн 31 коп.

При цьому, варто зазначити, що позиція Верховного Суду щодо встановлення обґрунтованості кредиторських вимог є наступною.

Важливим елементом судового контролю при відкритті провадження у справі про банкрутство є встановлення обґрунтованості кредиторських вимог ініціюючого кредитора, за заявою якого відкривається провадження у справі.

Використання формального підходу при розгляді заяви з кредиторськими вимогами та визнання кредиторських вимог без надання правового аналізу поданій заяві з кредиторськими вимогами, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог створює загрозу визнання судом у справі про банкрутство фіктивної кредиторської заборгованості до боржника і відкриття на підставі такої заборгованості провадження у справі про банкрутство. Наведене порушує права кредиторів у справі про банкрутство з обґрунтованими грошовими вимогами, а також порушує права боржника у справі про банкрутство.

Для унеможливлення загрози визнання судом у справі про банкрутство фіктивної кредиторської заборгованості до боржника, суду слід розглядати заяви з кредиторськими вимогами із застосуванням засад змагальності сторін у справі про банкрутство у поєднанні з детальною перевіркою підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, розміру та моменту виникнення. У разі виникнення мотивованих сумнівів сторін у справі про банкрутство щодо обґрунтованості кредиторських вимог, на заявника таких кредиторських вимог покладається обов`язок підвищеного стандарту доказування задля забезпечення перевірки господарським судом підстав виникнення таких грошових вимог, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог (Постанови Верховного Суду від 07.10.2020 року у справі №914/2404/19, від 28.01.2021 року у справі №910/4510/20).

Сутність підвищеного стандарту доказування у справах про банкрутство полягає, зокрема, в такому: - перевірка обґрунтованості та розміру вимог кредиторів здійснюється судом незалежно від наявності розбіжностей щодо цих вимог між боржником та особами, які мають право заявляти відповідні заперечення, з однієї сторони, та кредитором, що заявив грошові вимоги до боржника, з іншої сторони; - при визнанні вимог кредиторів у справі про банкрутство слід виходити з того, що визнаними можуть бути лише вимоги, щодо яких подано достатні докази наявності та розміру заборгованості; - під час розгляду заяви кредитора з грошовими вимогами до боржника у справі про банкрутство визнання боржником або арбітражним керуючим обставин, якими кредитор обґрунтовує свої вимоги (ч. 1 ст. 75 ГПК України), саме по собі не звільняє іншу сторону від необхідності доведення таких обставин в загальному порядку (висновок, наведений у Постанові Верховного Суду від 22.12.2022 року у справі №910/14923/20).

Верховний Суд, у складі суддів палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду, у Постанові від 22.09.2021 року у справі №911/2043/20 вчергове наголосив, що з моменту відкриття провадження у справі банкрутство боржник перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника (аналогічний за змістом правовий висновок, наведений у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 року у справі №918/420/16 та в низці постанов Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справах про банкрутство).

Тому, з огляду на важливі правові наслідки відкриття провадження у справі про банкрутство, які, крім заявника та боржника, стосуються невизначеного кола осіб - потенційних кредиторів боржника, ухваленню відповідного рішення суду має передувати ґрунтовний аналіз обставин, пов`язаних із правовідносинами, з посиланням на які заявник обґрунтовує свої вимоги до боржника, на підставі поданих доказів. Лише після з`ясування та перевірки таких обставин місцевий господарський суд може встановити обґрунтованість вимог кредитора до боржника, а також наявність чи відсутність спору про право у цих правовідносинах, як передумови для відкриття провадження у справі (Постанови Верховного Суду від 16.02.2021 року у справі №911/2042/20, від 09.05.2023 року у справі №911/1755/22, від 31.05.2023 року у справі №905/1029/22, від 06.07.2023 року у справі №914/1650/22).

Враховуючи наведене, звернення кредитора до суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство по суті є реалізацією кредитором права на судовий захист власних майнових прав за відсутності належного виконання грошового зобов`язання боржником. У зв`язку з цим, кредитор повинен надати суду докази на підтвердження наявності у нього права, яке підлягає захисту, та навести обставини, що є підставою для звернення до суду.

При цьому, на господарський суд покладається обов`язок перевірки обґрунтованості вимог ініціюючого кредитора та з`ясування наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство, що, враховуючи принцип дотримання балансу захисту публічного та приватного інтересів, має здійснюватися судом незалежно від погодження боржником із заявленими вимогами чи, навпаки, пасивної процесуальної поведінки боржника у вигляді неподання ним відзиву на заяву про відкриття відповідного провадження.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 36 КУзПБ, боржник, до дати проведення підготовчого засідання надає до господарського суду та заявнику відзив на заяву про відкриття провадження у справі. До відзиву боржника додаються докази відправлення заявнику копії відзиву.

Крім відомостей, передбачених ГПК України, у відзиві боржника, зокрема, зазначаються докази необґрунтованості вимог заявника (за наявності), а також можуть зазначатись й інші відомості, що мають значення для розгляду справи.

Відсутність відзиву на заяву про відкриття провадження у справі не перешкоджає провадженню у справі. Відзив боржника є одним з джерел для аналізу господарським судом наявності спору про право.

Така позиція міститься у Постанові Верховного Суду від 24.11.2020 року у справі № 902/560/20.

З матеріалів справи вбачається, що до початку та під час судового засідання 31.05.2023 року, представником ФГ «Віра Вікторія» Галич А.С. не було подано відзиву на апеляційну скаргу та/або інших доказів чи відомостей, які могли мати значення для розгляду справи і встановлення розміру грошових вимог ініціюючого кредитора.

Разом з цим, 26.06.2023 року, представником ФГ «Віра Вікторія» подано до Північного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду міста Києва від 31.05.2023 року, з якої вбачається, що постановою Кропивницького апеляційного суду від 05.08.2021 року, рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 03.02.2021 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу та судових витрат скасовано. Прийнято нове судове рішення в цій частині позовних вимог: позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення боргу за Договором позики задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 : 42 435 доларів США - заборгованість за договором позики, 435,11 доларів США - в порядку ст. 625 ЦК України, 1 430,06 доларів США - процентів за користування кредитом. В частині позовних вимог про стягнення штрафу, пені - відмовлено, апеляційний суд не визнав належним та допустимим доказом розрахунок цього штрафу.

Водночас, наведені відомості також були подані боржником до Господарського суду міста Києва у Поясненнях від 02.08.2023 року, тобто вже після прийняття місцевим господарським судом ухвали про відкриття провадження про банкрутство ФГ «Віра Вікторія» з визнаними грошовими вимогами у розмірі 5 708 673 грн 31 коп.

Варто зазначити, що зазначене судове рішення Кропивницького апеляційного суду від 05.08.2021 року не було оскаржено до касаційної інстанції будь-якою із сторін судового спору, тобто воно чинне і досі, а отже, враховуючи це судове рішення, визначені грошові вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ФГ «Віра Вікторія» наступні: 42 435 доларів США - заборгованість за договором позики, 435,11 доларів США - в порядку ст. 625 ЦК України, 1 430,06 доларів США - процентів за користування кредитом. Докази касаційного оскарження цього рішення до Північного апеляційного господарського суду сторонами не надавались.

Поряд з цим, 19.10.2023 року, боржником було подано Клопотання про приєднання доказів та Додаткові пояснення до апеляційної скарги (т. 5, арк. справи 83-84,90-91), до яких боржником було долучено належним чином засвідчену копію ухвали Ленінського районного суду міста Кіровограда від 16.10.2023 року по справі № 405/1460/20.

Відповідно до вказаної ухвали, визнано таким, що не підлягає виконанню Виконавчий лист № 405/1460/20, виданий 20.08.2021 року Ленінським районним судом міста Кіровограда про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ФГ «Віра Вікторія» на користь ОСОБА_1 боргу в сумі 144 223,81 доларів США та пені в розмірі 11 881,80 доларів США в частині стягнення з ФГ «Віра Вікторія» 99 926,64 долари США штрафу, що включений до боргу в сумі 144 226,81 долар США.

Подані боржником докази апеляційний господарський суд розцінив так, що Ленінським районним судом м. Кіровограда враховано помилку виконавчого листа та враховано постанову Кропивницького апеляційного скасування стягнення штрафу в розмірі 99 926,64 доларів США загалом із боржника та поручителя.

Крім того, господарський суд апеляційної інстанції встановив, що межах виконавчих проваджень №66615253 та №66614876 солідарно стягнуто та перераховано ОСОБА_1 , що підтверджується належними доказами у матеріалах справи (т. 5, арк. справи 42-79), поданими із Поясненнями до апеляційної скарги від 21.05.2024 року:

-з ФГ «ВІРА ВІКТОРІЯ» кошти в розмірі 155 975 грн 24 коп. платіжне доручення № 3751 від 23.12.2021 року, що на момент перерахування за курсом НБУ становило 5 718,68 доларів США (курс НБУ 27,2747 за долар США);

-з ОСОБА_2 кошти в розмірі 656 515 грн 83 коп., що еквівалентно 22 629, 86 доларам США.

Водночас, у матеріалах справи наявні докази, подані ініціюючим кредитором до Північного апеляційного господарського суду 11.12.2023 року, на яких також наголошує Верховний Суд у своїй Постанові від 03.04.2024 року по справі № 910/1640/22, які мають істотне значення для вирішення справи, а саме, копія Постанови Кропивницького апеляційного суду від 07.12.2023 року у справі № 405/1460/20, якою апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Ухвалу Ленінського районного суду міста Кіровограда від 16.10.2023 року скасовано. Заяву ФГ «Віра Вікторія» про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у цивільній справі № 405/1460/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ФГ «Віра Вікторія» про стягнення боргу за договором позики - залишено без задоволення. (т. 5, арк. справи 152-154).

Однак, колегія суддів господарського апеляційного суду зазначає, що ця постанова не скасовує прийняту раніше постанову Кропивницького апеляційного суду від 05.08.2021 року, щодо визначення розміру грошових вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ФГ «Віра Вікторія», та скасування стягнення штрафу в розмірі 99 926,64 доларів США загалом із боржника та поручителя.

Приписами ст. 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Наведені положення визначають обов`язкову сукупність умов для вирішення питання про прийняття доказів апеляційним судом, а саме: (1) винятковість випадку та (2) причини неподання доказів у першій інстанції, що об`єктивно не залежать від учасника справи, а також (3) покладення тягаря доведення цих обставин на учасника справи, який ці докази подає (близький за змістом висновок наведений у Постановах Верховного Суду від 13.04.2021 року у справі № 909/722/14, від 01.07.2021 року у справі № 46/603).

Верховний Суд сформулював усталений правовий висновок про те, що єдиний винятковий випадок, коли можливе прийняття судом, у тому числі апеляційної інстанції, доказів з порушеннями встановленого процесуальним законом порядку, - це наявність об`єктивних обставин, які унеможливлюють своєчасне вчинення такої процесуальної дії з причин, що не залежали від нього, тягар доведення яких покладений на учасника справи (подібні за змістом висновки щодо застосування ст. 269 ГПК України наведено у Постановах від 18.06.2020 року у справі № 909/965/16, від 26.02.2019 року у справі № 913/632/17, від 13.01.2021 року у справі № 10/Б-921/1442/2013.

Беручи до уваги та здійснивши дослідження всіх доказів, наданих боржником та ініціюючим кредитором по справі, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду вважає, що в цій справі боржником обґрунтована неможливість своєчасного подання до місцевого господарського суду доказів, які могли мати значення для встановлення розміру грошових вимог ініціюючого кредитора, з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Разом з цим, апеляційний господарський суд дійшов до наступних висновків щодо визначення боргу ОСОБА_2 , ФГ «Віра Вікторія» до ОСОБА_1 .

Діючою постановою Кропивницького апеляційного суду від 05.08.2021 року встановлено грошові вимоги до ОСОБА_1 : 42 435 доларів США - заборгованість за договором позики, 435,11 доларів США - в порядку ст. 625 ЦК України, 1 430,06 доларів США - відсотків за користування кредитом, разом 44 300,17 доларів США.

В межах виконавчих проваджень № 66615253 та № 66614876 солідарно стягнуто з ФГ «Віра Вікторія», ОСОБА_2 та перераховано ОСОБА_1 : 5 718,68 доларів США та 22 629, 86 доларів США, загалом 28 348,54 доларів США.

Підсумовуючи наведене, залишок боргу, який фактично є грошовими вимогами ініціюючого кредитора до боржника - 15 951,63 доларів США (виходячи з наступного розрахунку: 42435+435,11+1430,06-5718,68-22629,86=15951,63), що еквівалентно 583 328 грн 00 коп. (курсу НБУ 1$ = 36,5686 грн, на дату подачі Заяви ОСОБА_1 07.11.2022 року).

Ч.ч. 1,2,3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п. 87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Салов проти України» від 06.09.2005 року).

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суду апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що зробив Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006 року). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 11 ГПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 року у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною, залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

В п. 53 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Федорченко та Лозенко проти України" від 20.09.2012 року зазначено, що при оцінці доказів суд керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.

Відповідно до п. 2, ч. 1, ст. 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення, у відповідності до п.п. 1-4 ч. 1 ст. 277 ГПК України, є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи наведене, апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга ФГ «Віра Вікторія» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 31.05.2023 року у справі № 912/1640/22 підлягає задоволенню частково, спірна ухвала господарського суду першої інстанції - скасуванню в частині п. 2., в іншій частині ухвала - залишенню без змін.

З огляду на результати нового розгляду справи, витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви, за перегляд рішення в касаційній інстанції, а також за подання цієї апеляційної скарги підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь скаржника.

Керуючись ст.ст. 129,269,275,282,284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ФГ «Віра Вікторія» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 31.05.2023 року у справі № 912/1640/22 задовольнити частково.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 31.05.2023 року у справі № 912/1640/22 скасувати в частині п. 2 та викласти цей пункт у наступній редакції:

«Визнати грошові вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до ФГ «Віра Вікторія» (01601, м. Київ, вул. Острозьких Князів, 8, ) в розмірі 583 328 грн 00 коп. (15 951,63 долари США, що еквівалентно по курсу НБУ на дату 07.11.2022 року - 1 долар США=36,5686 грн).»

3. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 31.05.2023 року у справі № 912/1640/22 в іншій частині залишити без змін.

4. Справу № 912/1640/22 повернути до Господарського суду міста Києва.

Повний текст складено та підписано 03.07.2024 року.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок касаційного оскарження передбачено

ст.ст. 287-289 ГПК України.

Головуючий суддя В.Ю. Поліщук

Судді М.Л. Доманська

В.О. Пантелієнко