ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

08.07.2024 р., м.Львів, вул.Личаківська,128 Справа№ 914/1563/24

Господарський суд Львівської області в складі судді Бортник О.Ю., розглянувши матеріали за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Транзит-Інвест», м.Київ

До відповідача : Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз», м.Львів

Про визнання недійсними рішень, оформлених протокол № 23 річних дистанційних загальних зборів акціонерів Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» від 22.12.2023р.

Встановив: Товариство з обмеженою відповідальністю «Транзит-Інвест», м.Київ, звернулось до Господарського суду Львівської області з позовом до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз», м.Львів, про визнання недійсними рішення, оформлені протокол № 23 річних дистанційних загальних зборів акціонерів Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» від 22.12.2023р.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 24.06.2024р. позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Транзит-Інвест», м.Київ, залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків, зазначених у мотивувальній частині цієї ухвали, а саме: 5 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. У цей строк позивача зобов`язано: 1) подати суду докази сплати судового збору в розмірі 3028грн.; 2) письмово повідомити суд, чи є у позивача клопотання про залучення в якості третьої особи у справі Акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз», якщо є, то вказати, на які права та обов`язки цієї юридичної особи може вплинути рішення суду у справі № 914/1563/24; 3) подати суду Протокол № 23 річних дистанційних загальних зборів акціонерів АТ Львівгаз від 22.12.2023р.

Пунктом 3 ухвали Господарського суду Львівської області від 24.06.2024р. роз`яснено позивачу, що у випадку не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважатиметься неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Позивачем подано суду заяву на виконання вимог ухвали суду Господарського суду Львівської області від 24.06.2024р., до якої не додано доказів сплати судового збору, ані в сумі 3028грн., ані в сумі 2422,4грн. (коефіцієнт 0,8 при поданні до суду процесуальних документів в електронній формі). Однак у цій заяві позивач просить суд відстрочити сплату судового збору до ухвалення Господарським судом Львівської області рішення по справі № 914/1563/24 та відкрити провадження у справі.

На обґрунтування клопотання позивач посилається на те, що :

« 1. 17.05.2022р. ухвалою Печерського районного суду міста Києва у справі № 757/11188/22-к в рамках кримінального провадження №0000160 від 22.02.2021р., накладено арешт на корпоративні права, заборонивши здійснювати облікові операції щодо внесення змін до системи депозитарного обліку щодо акцій та розпоряджатися ними, які належать, зокрема, ТОВ «Транзит-Інвест»;

2.24.05.2022 року слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва Шапутько С.В. у справі № 757/11783/22-к задовольнив клопотання слідчого ДБР про передачу речових доказів у кримінальному провадженні № 0000160 від 22.02.2021р., в управління Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (далі-АРМА);

3.28.05.2022 року Кабінет Міністрів України видав розпорядження № 429-р «Деякі питання управління активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні, у виняткових випадках», яким погодився з пропозицією АРМА і Міністерства енергетики щодо передачі в управління Акціонерному товариству «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» (код згідно з ) активів, на які накладено арешт у кримінальному провадженні № 0000160 від 22.02.2021р.;

4.01.07.2022 року Кабінет Міністрів України видав розпорядження від 01.07.2022 року № 552-р «Деякі питання діяльності акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», яким попередньо погодив рішення правління АТ «НАК «Нафтогаз України» щодо надання згоди на укладення АТ «ДАТ «Чорноморнафтогаз» з АРМА договору управління активами (майном);

5.05.07.2022 року між АТ «ДАТ «Чорноморнафтогаз» та АРМА укладено договір № 11/2022 управління активами (майном);

6.Як вбачається з особливої інформації емітента з єдиного інформаційного інтернет порталу про емітентів цінних паперів «SMIDA» за посиланням https://smida.gov.ua/db/feed/showform/person_o/95429 27.06.2023 року Наглядовою Радою АТ «Львівгаз» у складі призначеному АТ «Чорноморнафтогаз» прийнято рішення про зміну керівника АТ «Львівгаз» із ОСОБА_1 на ОСОБА_2 та членів правління АТ «Львівгаз»;

7.В подальшому, призначений склад правління передав активи у користування ТОВ «Газорозподільні мережі України», що стало підставою для прийняття НКРЕКП постанови № 1595 від 31 серпня 2024 року https://www.ners.gov.ua/acts/pro-zupinennya-diyi-licenziyi-z-rozpodilu-prirodnogo-gazu-vidanoyi-lvivgaz про зупинення дії ліцензії з розподілу природного газу, виданої АТ «Львівгаз». Зокрема, в постанові зазначено Зупинити Акціонерному товариству «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» () дію ліцензії на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу, виданої відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 29 червня 2017 року № 850, у зв`язку з передачею цілісного майнового комплексу з розподілу природного газу іншому суб`єкту господарювання, який отримав відповідну ліцензію.

1.Внаслідок накладення арешту на корпоравтині права Позивача, у ТОВ «Транзит-Інвест» відсутні кошти, що унеможливлює наразі сплату судового збору;

2.Крім того, рішенням, оформленим протоколом № 23 річних дистанційних загальних зборів акціонерів Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» від 22.12.2023р. вирішено виплатити дивіденди (не зважаючи на те, що АТ «Львівгаз» ні станом на момент прийняття рішень про виплату дивідендів, ні станом на кінець відповідного року, за який прийнято рішення про виплату дивідендів, згідно офіційної фінансової звітності не мав позитивних власних капіталів);

3.Відповідно до ч.1 ст.54 ГПК власник (власники), учаник (учасники), акціонер (акціонери) юридичної особи, якому (яким) сукупно належить 5 і більше відсотків статуного капіталу товариства (головуючих акцій) або частка у власності юридичної особи якого (яких) сукупно становить 5 і більше відсотків, може (можуть) подати в інтересах такої юридичної особи позов про відшкодування збитків, заподіяних юридичній особі її посадовою особою;

4.Водночас, за загальними правилами цивільних правовідносин, управлена сторона, яка зазнає шкоди, зобов`язана вжити заходів для мінімізації заподіяних їй збитків;

5.Правила добросовісності вимагають від потерпілої сторони вживати заходів для мінімізації завданої шкоди і жодним чином не сприяти збільшенню своїх збитків від протиправної діяльності інших осіб;

6.Такої правової позиції дотримується Верховний Суд. Зокрема у п.59 постанови Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 24.11.2021р. у справі № 910/11692/20 викладені наступні висновки: пред`явлення вимоги про стягнення збитків покладає обов`язок саме на позивача довести, що вони не є абстрактними, а дійсно є реальними у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем зобов`язання. При визначенні розміру збитків мають враховуватись заходи, вжиті самим позивачем для їх недопущення. Таку ж правову позицію ВС висловив в постанові від 30.09.2021 року по справі № 910/9146/20;

7.Таким чином, подавши позов ТОВ «Транзит-Інвест» намагається вжити заходів для мінімізації заподіяних збитків, а також зберегти своє майно та відновити порушені права;».

Вказані докази не підтверджують наявність обставин, встановлених ст.8 Закону України «Про судовий збір». До клопотання позивачем не додано: доказів скрутного майнового стану, відсутності грошових коштів для сплати судового збору, доказів наявності обставин, викладених у клопотанні, та доказів звернення до управителя активами з повідомленням про відсутність грошових коштів для сплати судового збору.

Позивач також не подав доказів того, що станом на момент ухвалення рішення у справі його майновий стан дозволятиме сплатити судовий збір.

Згідно з ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, за певних умов. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Наведені положення процесуального закону дають підстави для висновку, що звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення є правом, а не обов`язком суду, при цьому суд, вирішуючи це питання, враховує майновий стан сторони.

Однак визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати.

Разом з тим, особа, що порушує питання про відстрочення, розстрочення сплати судового збору, або про звільнення від його сплати, повинна навести обґрунтування обставин (з наданням на їх підтвердження доказів), які свідчать про неможливість здійснення оплати цього збору як станом на момент звернення до суду, так і до закінчення розгляду справи, ухвалення судового рішення по суті вимог заяви, скарги.

Наведеними правовими нормами статті 8 Закону України "Про судовий збір" встановлено чіткий і вичерпний перелік умов, а також суб`єктних та предметних критеріїв, за наявності яких, з огляду на майновий стан сторони, суд може, зокрема, відстрочити сплату судового збору.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 січня 2021 року в справі № 0940/2276/18 дійшла висновку, що положення пунктів 1 та 2 частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір" не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення пункту 3 частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір" можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Таким чином, склад сторін у даній справі та предмет позову не свідчать про наявність умов, визначених статтею 8 Закону України "Про судовий збір", для задоволення клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору за подання до суду позовної заяви.

Відтак виходячи з аналізу наведених норм, саме лише скрутне матеріальне становище юридичної особи не є безумовною підставою для відстрочення сплати судового збору.

Позивачем вимог ухвали суду від 24.06.2024р. не виконано, доказів сплати судового збору не подано.

Враховуючи те, що позивачем не усунено недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася з позовною заявою.

Керуючись ст.ст.174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд-

УХВАЛИВ:

1.У задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Транзит-Інвест», м.Київ, про відстрочення сплати судового збору, яке викладене у заяві від 01.07.2024р. відмовити.

2.Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Транзит-Інвест», м.Київ, позовну заяву б/н від 17.06.2024р. (Вх. № 1741 від 18.06.2024р.) і додані до неї документи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і може бути оскаржена в порядку та строки передбачені нормами ГПК України.

Позовна заява з додатками не надсилається Товариству з обмеженою відповідальністю «Транзит-Інвест», м.Київ, оскільки така подана через систему «Електронний Суд».

Суддя Бортник О.Ю.