РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

31.05.2024Справа № 910/16492/23

За позовом Політична партія "Європейська Солідарність"

до Товариство з обмеженою відповідальністю "Підприємство "Київ"

про визнання недійсним одностороннього правочину про розірвання Договору

Суддя Мельник В.І.

за участю секретаря судового засідання Федорової О.В.

Представники сторін: відповідно до протоколу судового засідання

Суть спору:

До Господарського суду міста Києва звернулась Політична партія "ЄВРОПЕЙСЬКА СОЛІДАРНІСТЬ" з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство "Київ" про визнання недійсним одностороннього правочину про розірвання Договору оренди нежитлових приміщень "к-206 від 15.10.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.10.2023 відкрито провадження у справі № 910/16492/23 та призначено до розгляду на 11.12.2023.

29.11.2023 відділом діловодства суду від відповідача отримано відзив на позовну заяву.

08.12.2023 відділом діловодства суду від позивача отримано заяву про відкладення розгляду справи.

Ухвалою суду від 11.12.2023 відкладено підготовче засідання на 22.01.2024.

19.01.2024 відділом діловодства суду від позивача отримано клопотання про відкладення розгляду справи.

Підготовче засідання, призначене на 22.01.2024 не відбулось, у зв`язку з оголошеною в місті Києві повітряною тривогою.

Ухвалою суду від 22.01.2024 призначено підготовче засідання на 01.03.2024.

01.03.2024 відділом діловодства суду від позивача отримано клопотання про відкладення розгляду справи.

В підготовче засіданні 01.03.2024 представник позивач не з?явися.

В підготовче засіданні 01.03.2024 представники відповідача з?явилися, надали свої усні пояснення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.03.2024 закінчено підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 29.03.2024.

28.03.2024 відділом діловодства суду від представника позивача отримано клопотання про витребування доказів.

28.03.2024 відділом діловодства суду від представника позивача отримано клопотання про повернення розгляду справи до підготовчого провадження.

В судове засідання 29.03.2024 представник позивача з`явився, надав суду усні пояснення у справі, просив суд задовольнити клопотання.

В судове засідання 29.03.2024 представник відповідача з`явився, надав суду усні пояснення у справі та проси суд відмовити в задоволенні клопотань.

Заслухавши представників сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відхилення клопотань про витребування доказів, повернення розгляду справи до підготовчого провадження, зупинення провадження у справі.

В судовому засіданні 29.03.2024 оголошено перерву до 22.04.2024.

22.04.2024 відділом діловодства суду від представника позивача отримано клопотання про повернення розгляду справи до підготовчого провадження.

22.04.2024 відділом діловодства суду від представника позивача отримано клопотання про зупинення провадження у справі.

В судове засідання 22.04.2024 представник позивача з`явився, просив суд задовольнити клопотання.

В судове засідання 22.04.2024 представник відповідача з`явився, надав суду усні пояснення у справі, заперечив проти задоволення клопотань поданих позивачем.

Заслухавши представників сторін та дослідивши подані представником позивача клопотання судом відхилено дані клопотання.

В судовому засіданні 22.04.2024 оголошено перерву до 31.05.2024.

В судове засідання 31.05.2024 представник позивача з`явився, надав суду усні пояснення у справі та просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В судове засідання 31.05.2024 представник відповідача з`явився, надав суду усні пояснення у справі та просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні 31.05.2024 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази та заслухавши представників сторін, судом з`ясовано наступне.

15.10.2019 року між ТОВ "ПІДПРИЄМСТВО "КИЇВ" (далі - "Відповідач", "Орендодавець" ) та Політичною Партією "ЄВРОПЕЙСЬКА СОЛІДАРНІСТЬ" (далі - "Позивач", "Орендар") було укладено Договір оренди нежитлових приміщень №к-206.

Предметом цього Договору є строкове платне користування (оренда) нежитловими приміщеннями загальною площею 1 674,27 кв.м., розташовані на першому поверсі будівлі (літ. "Н"), яка знаходиться за адресою: 01015, м. Київ, вул. Лаврська, 16.

Відповідно до п.4.2. Договору, строк оренди Приміщень за даним Договором починається з дати підписання Сторонами акту приймання-передачі Приміщення та закінчується 31.12.2019 року.

Згідно із п. 4.3. Договору по закінченню календарного року, цей Договір автоматично пролонгується на кожний наступний календарний рік, якщо жодна із Сторін не заявила письмово про його припинення не пізніше ніж за 1 календарний місяць до закінчення відповідного календарного року.

Відповідно до умов Договору він був автоматично продовжений до 31.12.2023 (п. 4.3 Договору).

3 липня 2023 року Позивач отримав лист Відповідача № 107 від 26 червня 2023 року про односторонню відмову від Договору з 03.07.2023 року та вимогою звільнити орендовані приміщення в строк до 06.07.2023 року та повернути їх за актом приймання- передачі (повернення) приміщення.

У вказаному листі Відповідач посилається на п.9.4. Договору у якому вказано, що Орендодавець має право в односторонньому порядку відмовитись від даного Договору та вимагати повернення Приміщень у разі порушення Орендарем строку сплати орендної плати та/або комунальних платежів, встановлених даним Договором більше ніж на 30 календарних днів. В цьому випадку Орендодавець надсилає на адресу Орендаря письмове повідомлення про дострокове припинення цього Договору в зв`язку порушенням Орендарем строків сплати орендних та інших платежів, передбачених цим Договором.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що на його думку направивши лист про відмову від договору Відповідачем було вчинено правочин в розумінні ч. 1 ст. 202 ЦК України. Даний правочин Позивач вважає недійсним з підстав перевищення директором Відповідача свої повноважень.

Відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог, оскільки останні на його думку є необґрунтованими та такими що не відповідають дійсності. Оскільки укладеним між сторонами Договором оренди нежитлових приміщень №к-206 від 15.10.2019 передбачено право сторони в односторонньому порядку розірвати Договір.

Проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку про не обґрунтованість позовних вимог з огляду на таке.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту цивільного права може бути, зокрема, визнання правочину недійсним.

Стаття 203 Цивільного кодексу України встановлює загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Згідно зі статтею 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до статті 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

В пункті 2.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 11 від 29.05.2013 «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними» роз`яснено, що вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків.

Позивачем оскаржується дійсність одностороннього правочину про розірвання Договору оренди нежитлових приміщень №к-206 від 15.10.2019 з підстав перевищення Директором ТОВ «Підприємство «Київ» своїх повноважень під час вчинення такого правочину.

Листом №107 від 26.06.2023 Відповідач повідомив Позивача про односторонню відмову від Договору оренди з 03.07.2023 у зв`язку з порушенням Позивачем строків сплати орендних та інших платежів, передбачених Договором оренди. Даний лист підписаний генеральним директором ТОВ «Підприємство «Київ» -Д.І. Когут та заступником генерального директора ТОВ «Підприємство «Київ» - І.С. Лось.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Згідно ч. 3 ст. 651 ЦК України у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Відповідно до п. 9.4 Договору орендодавець має право в односторонньому порядку відмовитись від даного Договору та вимагати повернення приміщень у разі порушення орендарем строку сплати орендної плати та/або комунальних платежів, встановлених даним Договором більше ніжна на 30 календарних днів. В цьому випадку Орендодавець надсилає на адресу Орендаря письмове повідомлення про дострокове припинення цього Договору в зв`язку порушенням Орендарем строків сплати орендних та інших платежів, передбачених цим Договором.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Приписами ст. 782 ЦК України регламентовано право наймодавця відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за найм речі протягом трьох місяців підряд.

Умовами Договору оренди нежитлових приміщень №к-206 від 15.10.2019 передбачено право Відповідача відмовитись від Договору вразі порушення Позивачем грошового зобов`язання щодо сплати орендних платежів.

Обов`язок доказування та подання доказів відповідно до статті 74 ГПК України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

За змістом статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 77 ГПК України).

Матеріалами справи не підтверджено наявність підстав для недійсності правочину, а саме:одностороннього правочину у вигляді односторонньої відмови ТОВ «Підприємство «Київ» від Договору оренди № к-206 від 15.10.2019.

Позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 129, ст.ст. 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Це рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 28.06.2024

Суддя В.І. Мельник