У Х В А Л А

03 липня 2024 року м. Чернігів справа № 927/281/24

Господарський суд Чернігівської області у складі судді А.С. Сидоренка, розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕДУКТОРТЕХПРОМ» про розстрочення виконання судового рішення по справі
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Монтажно-Налагоджувального підприємства «ПРОМЕЛЕКТРО» (25644276) 78200, м. Коломия Коломийського району Івано-Франківської області, вул. Петлюри С., 43, кв. 4 ()
до Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕДУКТОРТЕХПРОМ» (код 40769778) 14001, м. Чернігів, вул. Івана Мазепи, 110 () 14000, м. Чернігів, вул. Мстиславська, 34, кв. 87 (адреса представника - адвоката Ковальчука Олександра Олександровича)
про стягнення 130 442 грн 60 коп.

за участю представників сторін:

від стягувача: не з`явився

від боржника: Ковальчук О.О. - адвокат, дов. від 18.06.2024 № 18

В судовому засіданні 03.07.2024, на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 23.05.2024 (суддя В.В. Моцьор) ухвалено:

позовні вимоги задовольнити повністю;

стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕДУКТОРТЕХПРОМ» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Монтажно-Налагоджувального підприємства «ПРОМЕЛЕКТРО» 94 100,00 грн боргу по оплаті вартості товару, 30 350,16 грн інфляційних втрат, 5 992,44 грн 3% річних, 3 028,00 грн витрат зі сплати судового збору та 15 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

13.06.2024 на примусове виконання вказаного вище судового рішення був виданий відповідний наказ.

24.06.2024 до Господарського суду Чернігівської області надійшла заява від 24.06.2024 № 1 Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕДУКТОРТЕХПРОМ» про розстрочення виконання рішення суду (надалі - Заява), якою боржник просить розстрочити виконання рішення Господарського суду Чернігівської області від 23.05.2024 по справі № 927/281/24 на 1 (один) рік зі сплатою заборгованості рівними частинами - щомісячними платежами по 10 870,22 грн протягом одного року з дати набрання судовим рішенням законної сили.

В обґрунтування Заяви боржник посилається на важкий фінансовий стан, що не дозволяє одразу сплатити всю суму боргу, проте він не відмовляється від взятих на себе договірних зобов`язань щодо оплати отриманого товару.

Внаслідок автоматизованого розподілу Заяви для її розгляду визначено суддю А.С. Сидоренка.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 25.06.2024 постановлено:

призначити розгляд Заяви в судовому засіданні на 03 липня 2024 року;

повідомити Товариство з обмеженою відповідальністю Монтажно-Налагоджувального підприємства «ПРОМЕЛЕКТРО» про призначення судового засідання для розгляду Заяви, а також про те, що його участь в цьому судовому засіданні не є обов`язковою;

встановити процесуальний строк для подання Товариством з обмеженою відповідальністю Монтажно-Налагоджувального підприємства «ПРОМЕЛЕКТРО» заперечень на Заяву - протягом п`яти днів з дня отримання даної ухвали.

Ухвала суду від 25.06.2024 направлена стягувачу до його електронного кабінету в підсистемі Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» та згідно довідки про доставку електронного листа, роздрукованої з комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду», доставлена до електронного кабінету 25.06.2024 12:45.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення є, зокрема день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Враховуючи вищенаведені положення ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду від 25.06.2024 є такою, що отримана адресатам 25.06.2024.

Процесуальним правом на участь в призначеному на 03.07.2024 судовому засіданні стягувач не скористався (як і процесуальним правом на подання заперечень на Заяву).

За змістом ч. 2 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України, заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Зважаючи на скорочений строк, встановлений ст. 331 Господарського процесуального кодексу України, для розгляду Заяви, а також необов`язковість явки в судове засідання представника Товариство з обмеженою відповідальністю Монтажно-Налагоджувального підприємства «ПРОМЕЛЕКТРО», суд вважає за можливе розглянути Заяву.

26.06.2024 через систему «Електронний суд» боржник до Господарського суду Чернігівської області докази часткового погашення заборгованості перед стягувачем (платіжна інструкція № 2917 від 21.06.2024 на суму 10000,00 грн).

Розглянувши подані документи і матеріали, вислухавши пояснення повноважного представника боржника, з`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення Заяви по суті, господарський суд ВСТАНОВИВ:

частинами 1 та 5 ст. 331 ГПК передбачено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення. Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (частини 3, 4 ст. 331 ГПК).

Питання про розстрочення виконання рішення суду господарські суди мають вирішувати із дотриманням балансу інтересів сторін. Необхідною умовою задоволення заяви про відстрочення виконання рішення суду є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, господарські суди повинні досліджувати та оцінювати доводи та заперечення як позивача, так і відповідача, а також дотримуватися розумного строку відстрочення (подібний висновок наведено в п.4.12 постанови Верховного Суду від 21.01.2020 у справі №910/1180/19).

Надання розстрочення виконання рішення є виключним заходом, який має застосовуватись лише за наявності поважних причин та при найменшій шкоді кредитору. Затримка у виконанні рішення не повинна бути надто тривалою та такою, що порушує саму сутність права.

Вирішуючи питання про розстрочення виконання рішення суду, суди мають виходити як з обставин, що свідчать про відсутність можливості у відповідача погасити усю суму заборгованості одним платежем, та одночасно його обов`язку забезпечити здійснення виробничої діяльності, вчинення ним фактичних дій, спрямованих на погашення заборгованості перед позивачем і відсутності мети уникнення сплати заборгованості.

Відповідна правова позиція викладена в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 914/416/20.

На державу покладено позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як у теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі "Чижов проти України", заява № 6962/02). За практикою Європейського суду з прав людини в окремих справах проти України було встановлено, що короткі затримки, менші ніж один рік, не вважаються настільки надмірними, щоб піднімати питання про порушення пункту 1 статті 6 Конвенції ("Корнілов та інші проти України", заява № 36575/02, ухвала від 07.10.2003). І навіть строк у два роки та сім місяців не був визнаний надмірним і не вважався таким, що суперечить вимозі стосовно його розумної тривалості, передбаченої у статті 6 Конвенції (ухвала від 17.09.2002 у справі "Крапивницький та інші проти України", заява № 60858/00).

Відповідна правова позиція викладена в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21 січня 2020 року у справі № 910/1180/19.

За змістом ч. 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 331 Господарського процесуального кодексу України, ця стаття не вимагає. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Таким чином, підставою для звернення сторони до суду із заявою про відстрочку або розстрочку виконання судового рішення є наявність обставин, що ускладнюють його виконання або роблять його неможливим у визначений строк.

За змістом ст. 2, 13, 14, 73, 74, 76 Господарського процесуального кодексу України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Основними засадами (принципами) господарського судочинства є, серед іншого, верховенство права; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема письмовими, речовими і електронними доказами.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Як вже зазначалось вище, підставою для звернення до суду із Заявою став важкий фінансовий стан, що не дозволяє боржнику одразу сплатити всю суму боргу.

Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», яким введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб; в подальшому строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався, в останнє - Законом України від 08.05.2024 № 3684-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким затверджено Указ Президента України від 06 травня 2024 року 271/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», згідно якого продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 14 травня 2024 року строком на 90 діб.

На думку суду, дана обставина є загальновідомою надзвичайною подією, яка створює перешкоди нормальному функціонуванню у т.ч. заявника, про що останній також зазначає в Заяві, а саме:

товариство перебуває у скрутному фінансовому положенні після початку повномасштабного вторгнення російської федереації на територію України 24.02.2022.

На підставі Договору суборенди нежитлового приміщення № 3Д-22 від 02.01.2022, укладеного між ДП «ХІМТЕКСТИЛЬМАШ» АТ «ХІМТЕКСТИЛЬМАШ» та заявником останній отримав в строкове платне користування нерухоме майно (приміщення) загальною площею 305,00 м2, що знаходиться в будівлі дослідного заводу та гаражів за адресою: м. Чернігів, вул. Івана Мазепи, 110.

Факт отримання в суборенду відповідного майна підтверджується Актом віл 02.01.2022 приймання - передачі об`єкта суборенди до Договору суборенди нежитлового приміщення № 3Д-22 від 02.01.2022.

Вказаний вище об`єкт нерухомості використовувся заявником перш за все як складські приміщення, куди і був доставлений стягувачем товар ще до початку повномасштабного вторгнення російської федерації у 2022 році.

Відповідна продукція планувалась до використання боржником у власній підприємницькій діяльності, однак в лютому 2022 році внаслідок обстрілу з важкої артелерії приміщення та безпосередньо товари (у т.ч. електродвигуни) були пошкоджені, що вподальшому унеможливило будь-яке їх комерційне використання і як наслідок - отримання прибутку, що дало би можливість належно розраховуватися з кредиторами, у т.ч. зі стягувачем.

На підтвердження даної обставини заявником наданий сформований 29.06.2023 Витяг з Державного реєстру майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією Російської Федерації.

Згідно довідок про обіги, виданих Акціонерним товариством Комерціний банк «ПриватБанк», у період з 01.01.2023 по 31.12.2023 дебітовий обіг боржника дорівнював 1916470,87 грн, а кредитовий - 1912980,00 грн; за період з 01.01.2024 по 21.06.2024 дебітовий обіг дорівнював 1420456,96 грн, а кредитовий - 1425624,04 грн.

Крім того, зі Звітів про фінансові результати вбачається, що чистий прибуток боржника в 2023 році становив 5,8 тис. грн, в 2022 році - 9,3 тис. грн, натомість в 2021 році - 17,2 тис. грн.

В своїй сукупності наведені вище обставини позбавляють боржника можливості одразу виконати рішення суду. Проте, заявник має намір повністю та добровільно погастити існуючу перед стягувачем заборгованість, однак на сьогоднішній день у боржника недостатньо грошових коштів для вчинення відповідних дій.

Про намір заявника виконати судове рішення свідчить, зокрема той факт, що 21.06.2024 в рахунок погашення заборгованості ним були перераховані стягувачеві грошові кошти в сумі 10 000,00 грн (платіжна інструкція № 2917).

Таким чином, матеріалами справи підтверджується наявність скрутного фінансового становища Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕДУКТОРТЕХПРОМ»; вищевказані факти суд вважає обставинами, які ускладнюють виконання рішення.

Звертаючись із Заявою боржник просить розстрочити виконання судового рішення по даній справі на 1 (один) рік зі сплатою рівними щомісячними платежами протягом одного року з дати набрання судовим рішенням законної сили.

Однак з огляду на передбачений ст. 331 Господарського процесуального кодексу України строк розстрочення виконання судового рішення, останній в даному випадку (з огляду на дату ухвалення рішення суду - 23.05.2024) спливає 23.05.2025, що унеможливлює сплату боржником заборгованості рівними частинами протягом року (12 платежів).

Враховуючи викладене вище, Заява підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 2, 13, 14, 73, 74, 76, 233, 234, 240, 331 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Заяву від 24.06.2024 № 1 Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕДУКТОРТЕХПРОМ» про розстрочення виконання судового рішення задовольнити частково.

Розстрочити виконання рішення Господарського суду Чернігівської області від 23.05.2024 у справі № 927/281/24 на 11 (одинадцять) місяців зі сплатою:

до 31 липня 2024 року - 10 949 (десять тисяч дев`ятсот сорок дев`ять) грн 33 коп.;

до 31 серпня 2024 року - 10 949 (десять тисяч дев`ятсот сорок дев`ять) грн 33 коп.;

до 30 вересня 2024 року - 10 949 (десять тисяч дев`ятсот сорок дев`ять) грн 33 коп.;

до 31 жовтня 2024 року - 10 949 (десять тисяч дев`ятсот сорок дев`ять) грн 33 коп.;

до 30 листопада 2024 року - 10 949 (десять тисяч дев`ятсот сорок дев`ять) грн 33 коп.;

до 31 грудня 2024 року - 10 949 (десять тисяч дев`ятсот сорок дев`ять) грн 33 коп.;

до 31 січня 2025 року - 10 949 (десять тисяч дев`ятсот сорок дев`ять) грн 33 коп.;

до 28 лютого 2025 року - 10 949 (десять тисяч дев`ятсот сорок дев`ять) грн 33 коп.;

до 31 березня 2025 року - 10 949 (десять тисяч дев`ятсот сорок дев`ять) грн 33 коп.;

до 30 квітня 2025 року - 10 949 (десять тисяч дев`ятсот сорок дев`ять) грн 33 коп.;

до 23 травня 2025 року - 10 949 (десять тисяч дев`ятсот сорок дев`ять) грн 34 коп.

Копії цієї ухвали надіслати сторонам.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду у строк, встановлений ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 08.07.2024.

Дата набрання ухвалою законної сили - 03.07.2024.

Суддя А.С.Сидоренко