ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про заміну сторони її правонаступником

"27" червня 2024 р. Справа № 16/18

Суддя Господарського суду Закарпатської області Лучко Р.М.,

за участю секретаря судового засідання Піпар А.Ю.

Розглянув заяву Головного управління Державної податкової служби у Закарпатській області від 10.06.2024 (вх. № 02.3.1-02/4766/24 від 10.06.2024)

про заміну сторони правонаступником та визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню

у справі № 16/18

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Скіптон», м. Пряшів, Словацька республіка,

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Старвуд Закарпаття», м. Мукачево

про банкрутство

Представники учасників справи та заінтересованих осіб - не з`явилися;

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Закарпатської області від 04.03.2010 порушено провадження у справі №16/18 про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю «Старвуд Закарпаття», м. Мукачево.

Ухвалою господарського суду Закарпатської області від 09.04.2013 у справі №16/18 затверджено мирову угоду у справі про банкрутство ТОВ «Старвуд Закарпаття», укладену між ТОВ «Старвуд Закарпаття» та кредиторами в особі голови комітету кредиторів та припинено провадження у справі.

Водночас 10.06.2024 через систему «Електронний суд» від Головного управління Державної податкової служби у Закарпатській області надійшла заява від 10.06.2024, відповідно до якої заявник просить суд замінити кредитора по справі Мукачівську ОДПІ на правонаступника Головне управління ДПС у Закарпатській області та визнати частково мирову угоду від 09.04.2013 року у справі №16/18 про банкрутство ТОВ «Старвуд Закарпаття» такою, що не підлягає виконанню (у зв`язку з достроковим повним виконанням - 29.05.2024 року) в частині, що стосується Головного управління ДПС у Закарпатській області.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.06.2024 заяву про заміну сторони правонаступником та визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню розподілено судді Лучку Р.М.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 17.06.2024 суд постановив прийняти справу № 16/18 до провадження в частині розгляду заяви Головного управління Державної податкової служби у Закарпатській області від 10.06.2024 про заміну сторони правонаступником та визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню та призначив розгляд такої заяви в судовому засіданні 27 червня 2024 року.

У судове засідання 27 червня 2024 року представники учасників справи не з`явились, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином у встановленому законом порядку.

Відповідно до частин 2, 3 статті 328 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України), суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання.

Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Розглянувши матеріали заяви про заміну сторони правонаступником та визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню з доданим до неї документами, суд зважає на наступне.

В обґрунтування поданої заяви заявник пояснює, що мировою угоду у справі №16/18 встановлено погашення Товариством з обмеженою відповідальністю «Старвуд Закарпаття» вимог Мукачівської ОДПІ третьої черги у розмірі 265424,21 грн на 10 років, четвертої черги у розмірі 349303,67 грн. на 50 років.

Разом з тим 31.05.2024 ТОВ «Старвуд Закарпаття» повідомило ГУ ДПС у Закарпатській області про те, що боржником прийнято рішення про дострокове погашення боргу та сплачено 270899,56 грн відповідно до платіжної інструкції №696 від 29.05.2024. Станом 10.06.2024 заборгованість перед Мукачівською ОДПІ погашена у повному обсязі, однак сплачені кошти обліковуються за ТОВ «Старвуд Закарпаття» як переплата, оскільки відповідно до умов Мирової угоди заборгованість, яка була предметом умов мирової угоди є розстроченою, а терміни сплати чергових платежів ще не настали.

За позицією заявника мирова угода по справі №26/18 від 09.04.2013 є виконавчим документом та відповідно до статті 328 ГПК України, у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником в частині кредитора Мукачівської ОДПІ є повністю виконаною боржником 29.05.2024.

Щодо правонаступництва Головне управління Державної податкової служби у Закарпатській області вказує, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 року №311 "Про утворення територіальних органів Державної фіскальної служби» Ужгородська об`єднана державна податкова інспекція ГУ ДФС у Закарпатській області є правонаступником Мукачівської об`єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Закарпатській області.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28.03.2018 року №296 "Про реформування територіальних органів Державної фіскальної служби» Мукачівська об`єднана державна податкова інспекція ГУ ДФС у Закарпатській області є правонаступником Головного управління Державної фіскальної служби у Закарпатській області.

Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 19.06.2019 р. №537 «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби» утворено як юридичну особу публічного права Головне управління ДПС у Закарпатській області. Реорганізовано Головне управління ДФС у Закарпатській області шляхом його приєднання до Головного управління ДПС у Закарпатській області.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України «Питання Державної податкової служби» №682-р від 21.08.2019 забезпечено здійснення Державною податковою службою покладених на неї постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження положень про Державну податкову службу України та Державну митну службу України» №227 від 06.03.2019 функцій і повноважень Державної фіскальної служби, що припиняється з реалізації державної податкової політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску та законодавства з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на Державну податкову службу.

Так, Головним управлінням ДПС у Закарпатській області видано наказ №10 від 03.09.2019 «Про початок діяльності Головного управління ДПС у Закарпатській області». Постановою Кабінету Міністрів України від 30.09.2020 №893 «Про деякі питання територіальних органів Державної податкової служби» ліквідовано як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної податкової служби, зокрема, Головне управління ДПС у Закарпатській області ().

Наказом Державної податкової служби України від 30.09.2020 №529, відповідно до статті 21-1 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» та Положення про Державну податкову службу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.2019р. №227, утворено як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України Головне управління ДПС у Закарпатській області.

Наказом Державної податкової служби України від 24.12.2020 №755 з 01.01.2021 розпочато здійснення територіальними органами ДПС, утвореними як її відокремлені підрозділи згідно з наказом ДПС від 30.09.2020 №529, повноважень та функцій територіальних органів ДПС, що ліквідуються відповідно до п.1 постанови №893.

Головне управління ДПС у Закарпатській області (код ЄДРПОУ ВП 44106694) почало із 01.01.2021 року забезпечувати здійснення повноважень та функцій попереднього суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Так, за приписами пункту 6 Порядку здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.10.2011 року №1074, права та обов`язки органів виконавчої влади, зокрема, у разі ліквідації органу виконавчої влади і передачі його завдань та функцій іншим органам виконавчої влади - переходять до органів виконавчої влади, визначених відповідним актом Кабінету Міністрів України. При цьому, ліквідація юридичної особи публічного права здійснюється розпорядчим актом органу державної влади, органу місцевого самоврядування або повноваженою на це особою. У цьому акті має бути наведено обґрунтування доцільності відмови держави від виконання завдань та функцій такої особи або їх передачі іншим органам виконавчої влади. Якщо таке обґрунтування наведене, то у такому випадку має місце ліквідація юридичної особи публічного права, а якщо ні, то саме посилання на те, що особа ліквідується, є недостатнім (позиція у Постанові Верховного Суду від 21 березня 2018 року по справі №802/651/16-а).

Виконання судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя і заміна сторони на цій стадії може відбуватися не інакше, як на підставах та в порядку, визначеному ГПК та Законом України Про виконавче провадження.

Положенням статті 52 ГПК України визначено, що у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив.

Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

Статтею 43 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що у разі вибуття чи заміни кредитора у справі про банкрутство господарський суд за заявою правонаступника або іншого учасника (учасників) справи здійснює заміну такої сторони її правонаступником на будь-якій стадії провадження у справі.

Усі дії, вчинені у справі про банкрутство до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив.

Таким чином, зважаючи на подані суду матеріали, суд дійшов висновку, що заява Головного управління Державної податкової служби у Закарпатській області від 10.06.2024 в частині замінити кредитора у справі Мукачівської ОДПІ на правонаступника Державну податкову службу України в особі відокремленого підрозділу Головного управління ДПС у Закарпатській області підлягає до задоволення судом.

Щодо визнання мирової угоди такою, що частково не підлягає виконанню суд зазначає наступне.

Статтею 328 ГПК України, зокрема, унормовано, що суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання (ч. 3 ст. 328 ГПК України).

Одним зі способів вирішення господарського спору є мирова угода сторін, яка може стосуватися лише прав та обов`язків сторін щодо предмета позову. Право сторін на укладання мирової угоди встановлено ГПК України.

За змістом частин першої - четвертої статті 78 ГПК України (у редакції, яка діяла на момент постановлення ухвали Господарського суду Закарпатської області від 09.04.2013 у справі №16/18), умови мирової угоди сторін викладаються в адресованих господарському суду письмових заявах, що долучаються до справи. Ці заяви підписуються відповідно позивачем, відповідачем чи обома сторонами. До затвердження мирової угоди сторін господарський суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи є повноваження на вчинення цих дій у представників сторін. Мирова угода може стосуватися лише прав і обов`язків сторін щодо предмета позову. Про затвердження мирової угоди сторін господарський суд виносить ухвалу, якою одночасно припиняє провадження у справі.

За приписами частин першої - четвертої статті 192 ГПК України (у редакції, чинній з 15 грудня 2017 року) мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, якщо мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу. До ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії. Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією самою ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Відповідно до статті 193 ГПК України (у редакції, чинній з 15 грудня 2017 року) виконання мирової угоди здійснюється особами, які її уклали, в порядку і строки, передбачені цією угодою. Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження». У разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень.

З аналізу наведених приписів ГПК України вбачається, що мирова угода у позовному провадженні - це письмова домовленість між сторонами спору про його вирішення, яка укладається в добровільному порядку з метою припинити спір, на погоджених сторонами умовах. Тобто, відмовившись від судового захисту, сторони ліквідують наявний правовий конфлікт самостійним (без державного примусу) врегулюванням розбіжностей на погоджених умовах. Спір може бути врегульовано укладенням мирової угоди на будь-якій стадії господарського процесу, у тому числі на стадії виконання судового рішення.

На відміну від звичайного договору, мирова угода у позовному провадженні укладається в процесі розгляду справи у господарському суді у формі та на умовах, передбачених процесуальним законодавством; підлягає затвердженню господарським судом; припиняє процесуально-правові відносини сторін; якщо мирова угода не виконується добровільно, вона виконується в порядку, встановленому для виконання судового рішення.

Натомість у справах про банкрутство, провадження в яких здійснювалося до набрання чинності КУзПБ, інститут мирової угоди відрізнявся від мирової угоди у позовному провадженні та був передбачений як різновид судової процедури щодо боржника у справі про його банкрутство.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 04.03.2010 порушено провадження у справі №16/18 про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю «Старвуд Закарпаття», м. Мукачево.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 09.04.2013 у справі №16/18 затверджено мирову угоду між укладену між ТОВ «Старвуд Закарпаття» та кредиторами в особі голови комітету кредиторів та припинено провадження у справі. Ця ухвала винесена в межах справи про банкрутство згідно з приписами чинного на той момент Закону України від 14 травня 1992 року № 2343-XII«Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

За приписами статті 35 Закону № 2343-XII під мировою угодою у справі про банкрутство розуміється домовленість між боржником і кредиторами стосовно відстрочки та (або) розстрочки, а також прощення (списання) кредиторами боргів боржника, яка оформляється угодою сторін.

З наведеної норми вбачається, що мирова угода у процедурі банкрутства є правочином, який змінює строки виконання боржником своїх зобов`язань перед кредиторами, які виникли з раніше укладених ними правочинів або інших підстав. Унаслідок укладення мирової угоди у процедурі банкрутства виникнення нових або додаткових зобов`язань не відбувається, проте змінюється строк виконання зобов`язань за раніше укладеними правочинами між боржником та його кредиторами або їх розмір.

19 січня 2013 року набрав чинності Закон України від 22 грудня 2011 року № 4212-VI «Про внесення змін до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі - Закон № 4212-VI), яким Закон № 2343-XII викладено в новій редакції.

У пункті 1-1 розділу X «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2343-XII (у редакції Закону № 4212-VI) визначено, що положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких відкрито після набрання чинності цим Законом. Звідси оскільки провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Старвуд Закарпаття» було відкрито 04.03.2010, застосуванню до правовідносин за участю цього боржника підлягають положення Закону № 2343-XII.

Оскільки в силу норм Закону № 2343-XII мирова угода у справі про банкрутство є самостійною судовою процедурою щодо боржника у справі про його банкрутство, то умови, порядок укладання та виконання такої мирової угоди, а також наслідки її невиконання були врегульовані нормами Закону № 2343-XII, які є спеціальними.

Відповідно до частин першої - третьої статті 37 Закону № 2343-XII мирова угода укладається у письмовій формі та підлягає затвердженню господарським судом, про що зазначається в ухвалі господарського суду про припинення провадження у справі про банкрутство. Мирова угода набирає чинності з дня її затвердження господарським судом і є обов`язковою для боржника (банкрута), кредиторів, вимоги яких забезпечені заставою, кредиторів другої та наступних черг. Одностороння відмова від мирової угоди не допускається.

Наслідки невиконання боржником мирової угоди визначені статтею 39 Закону № 2343-XII. Так, частинами першою, другою статті 39 цього Закону встановлено, що за заявою будь-кого із конкурсних кредиторів мирова угода може бути визнана господарським судом недійсною, якщо існують підстави для визнання угоди недійсною, передбачені цивільним законодавством України. Визнання мирової угоди недійсною є підставою для поновлення провадження у справі про банкрутство, про що господарським судом виноситься ухвала, яка може бути оскаржена у встановленому порядку.

Відповідно до частин п`ятої, шостої статті 39 Закону № 2343-XII мирова угода може бути розірвана за рішенням господарського суду у разі невиконання боржником умов мирової угоди щодо не менш як третини вимог кредиторів. Розірвання мирової угоди господарським судом щодо окремого кредитора не тягне її розірвання щодо інших кредиторів.

Крім того, згідно із частиною восьмою статті 39 Закону № 2343-XII у разі невиконання мирової угоди кредитори можуть пред`явити свої вимоги до боржника в обсязі, передбаченому цією мировою угодою.

Відтак спеціальними нормами Закону № 2343-XII, які регламентують взаємини кредиторів та боржника у справі про банкрутство останнього, було передбачено право кредитора захистити свої права у випадку невиконання боржником мирової угоди як шляхом її розірвання за рішенням суду, так і шляхом пред`явлення своїх вимог до боржника.

З наведених норм права вбачається, що, на відміну від ухвали суду про затвердження мирової угоди у позовному провадженні, ухвала про затвердження мирової угоди у процедурі банкрутства не є виконавчим документом та не підлягає примусовому виконанню виконавчою службою. Невиконання боржником своїх договірних зобов`язань у строки, зазначені у мировій угоді, затвердженій у процедурі банкрутства, може мати наслідком звернення кредитора до суду з вимогами до боржника про стягнення заборгованості в розмірі, передбаченому мировою угодою, в позовному або наказному провадженні, встановленому процесуальним законодавством.

Вказана правова позиція викладена у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/661/20.

Враховуючи викладене, оскільки затверджена у справі № 16/18 про банкрутство мирова угода від 09.04.2013 не є виконавчим документом, у суду відсутні підстави для задоволення заяви Головного управління Державної податкової служби у Закарпатській області від 10.06.2024 в частині визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню на підставі статті 328 ГПК України.

Керуючись статтями 52, 234, 328, Господарського процесуального кодексу України, статтею 43 Кодексу України з процедур банкрутства, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Головного управління Державної податкової служби у Закарпатській області від 10.06.2024 (вх. № 02.3.1-02/4766/24 від 10.06.2024) про заміну сторони правонаступником та визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню задовольнити частково.

2. Замінити кредитора у справі №16/18 Мукачівську ОДПІ () на його правонаступника Державну податкову службу України в особі відокремленого підрозділу Головного управління ДПС у Закарпатській області (88000, м. Ужгород, вул. Волошина, буд.52, ).

3. В частині заяви про визнання частково мирової угоди такою, що не підлягає виконанню відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Західного апеляційного господарського суду у строк, встановлений ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано 02 липня 2024 року.

Суддя Р.М. Лучко