ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" червня 2024 р. м. Київ Справа № 911/421/24

Господарський суд Київської області у складі судді Мальованої Л.Я. за участю секретаря судового засідання Суткової Д.С. розглянувши справу

За позовом Фізичної особи-підприємця Сємікіна Олександра Анатолійовича, м. Дніпро

до Фізичної особи-підприємця Ярмоленко Альбіни Романівни, Київська обл., м. Бориспіль

про стягнення 560 488 грн. 47 коп.

Представники сторін:

позивача Перевощикова Т.М.

відповідача Ярмоленко А.Р.

Обставини справи:

Фізична особа-підприємець Сємікін Олександр Анатолійович звернувся до суду з позовом до Фізичної особи-підприємця Ярмоленко Альбіни Романівни про стягнення заборгованості у розмірі: 560 488,47 грн., з яких: 400 000,00 грн. передоплати; 80 000,00 грн. штрафу; 36 078,33 грн. пені відповідно до п. 6.4. Договору, 36 078,33 грн. пені відповідно до п. 6.6. Договору; 4 814,00 грн. інфляційних втрат; 3 517,81 грн. 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконав умови договору поставки № 211 від 22.09.2023 р. та не повернув позивачу попередню оплату в розмірі 400 000,00 грн.

За клопотанням позивача розгляд справи здійснювався в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів та системи EasyCon.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та просив суд задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача письмовий відзив на позов не надав, позовні вимоги визнав частково в сумі 400 000,00 грн., в решті вимог просив суд відмовити.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

УСТАНОВИВ:

22.09.2023 р. між Фізичною особою підприємцем Сємікіним Олександром Анатолійовичем (замовник) та Фізичною особою підприємцем Ярмоленко Альбіною Романівною (постачальник) було укладено договір поставки № 211 відповідно до п. 1.1. умов якого постачальник передає (поставляє) замовнику дрова для промислового використання (сосна) відповідно до специфікації, що визначена у додатку № 1 та є невід`ємною частиною договору.

Відповідно до п. 2.1. договору ціна договору складає 1 600 000,00 грн. без ПДВ.

Додатковою угодою сторони виклали п. 2.1. в наступній редакції: "Ціна договору складає 2 800 000,00 грн. без ПДВ".

Згідно п. 3.4. договору поставка товару здійснюється на умовах DDP (м. Бориспіль, Соцмістечко № 1) до 01.11.2023 р.

Пунктом 4.2. договору встановлено, що оплата за товар проводиться у строк 120 банківських днів з моменту переходу товару у власність замовника. За домовленістю сторін можлива попередня оплата.

На виконання умов договору позивачем було здійснено попередню оплату в розмірі 2 800 000,00 грн., а саме: 2 400 000,00 грн. сплачено у вигляді попередньої оплати за 1 600,00 метрів кубічних дров для непромислового використання (сосна) та 400 000,00 грн. сплачено за 200,00 метрів кубічних дров для непромислового використання твердої породи 1 групи.

Однак, у зазначений у п. 3.4. договору строк відповідачем було здійснено поставку лише 1 600,00 метрів кубічних дров для непромислового використання (сосна), а поставку дров для непромислового використання (твердої породи 1 групи) у кількості 200,00 метрів кубічних відповідач не здійснив.

13.12.2023 р. позивач направив на адресу відповідача претензію № 561 з вимогою протягом трьох календарних днів повернути суму попередньої оплати в розмірі 400 000 грн. Дана претензія залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Таким чином у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем в сумі 400 000 грн. 00 коп.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно положень ст. 712 цього ж кодексу за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 ст. 692 цього ж кодексу передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України закріплено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача боргу в сумі 400 000 грн. 00 коп. є обґрунтованими, а тому підлягають судом задоволенню.

Крім суми основного боргу позивач просить суд стягнути з відповідача 3 517 грн. 81 коп. 3 % річних та 4 814 грн. 00 коп. інфляційних втрат.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Враховуючи, що відповідач не поставив товар, зазначений в договорі, з нього на користь позивача на підставі ст. 625 ЦК України підлягає стягненню 3 517 грн. 81 коп. 3% річних та 4 814 грн. 00 коп. інфляційних втрат, які нараховані позивачем відповідно до вимог закону та умов договору.

Також позивач просить суд стягнути з відповідача 36 078 грн. 33 коп. пені, передбаченої п. 6.4. договору, відповідно до умов якого у разі несвоєчасного постачання товару в строк, зазначений у п. 3.4. договору, постачальник сплачує за кожен день прострочення пеню, яка нараховується від вартості непоставленого товару в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла протягом строку затримки товару.

Разом з тим, умовами п. 6.6. договору сторони передбачили, що у разі, якщо постачальник не повернув кошти протягом визначеного у п. 6.5. договору строку, постачальник сплачує пеню у розмірі 1 % від суми попередньої оплати за кожен день прострочення упущеної вигоди, розмір якої складає 36 078 грн. 33 коп.

Крім суми пені позивач просить суд стягнути з відповідача 80 000 грн. штрафу, посилаючись на п. 6.5. договору, в якому зазначено про те, що в разі, якщо постачальником було отримано часткову попередню оплату за товар, але у встановлений п. 3.4. договору постачальником не було поставлено товар на суму попередньої оплати, постачальник зобов`язаний повернути оплату не пізніше наступного робочого дня після кінцевої дати поставки товару, а також штраф у розмірі 20 % від суми попередньої оплати.

Відповідно до ч. 4 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Частиною 1. ст. 233 ГК України встановлено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, а й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, за відсутності у Законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 10.09.2019 р. у справі № 904/4685/18 та від 21.11.2019 р. у справі № 916/553/19.

Враховуючи викладене, суд вважає за доцільне зменшити розмір пені та штрафу на 50 % та стягнути з відповідача:

- 18 039 грн. 16 коп. пені на підставі п. 6.4. договору;

- 18 039 грн. 16 коп. пені на підставі п. 6.6. договору;

- 40 000 грн. штрафу.

Крім суми боргу, позивач просить суд стягнути з відповідача суму витрат з надання правової допомоги в розмірі 28 000 грн. 00 коп.

02.01.2024 року між позивачем (клієнт) та адвокатом Пришедько Артемом Леонідовичем був укладений договір про надання правової допомоги № 01/24, відповідно до п. 1.1. якого виконавець зобов`язується за плату надавати клієнту юридичні послуги у вигляді правової допомоги, зокрема, але не виключно: надання письмових та усних консультацій (у тому числі за телефоном), підготовка роз`яснень, висновків з правових питань; складання листів, запитів, претензій, скарг, відповідей на запити, інформаційних листів, в тому числі до органів державної влади та місцевого самоврядування, представництво клієнта в усіх підприємствах, установах, організаціях будь-якої форми власності, органах державної влади та управління, правоохоронних органах, органах місцевого самоврядування; складання, перевірка та правовий аналіз договорів, установчих документів, внутрішньої документації; представництво і захист прав, свобод і законних інтересів клієнта в місцевих судах, апеляційних судах, Верховному Суді, органах державної виконавчої служби, з усіма правами, наданими чинним законодавством України захиснику, підозрюваному, обвинуваченому, виправданому, потерпілому, цивільному позивачу, цивільному відповідачу та їх представникам, представнику юридичної особи, заявнику, позивачу, відповідачу, третій особі, скаржнику; підготовка процесуальних документів; представництво клієнта при проведенні перевірок контролюючими органами та правоохоронними органами; представництво клієнта в органах державної влади, місцевого самоврядування. Перелік послуг та їх найменування може бути доповнено чи змінено у Додатках до цього Договору.

Згідно акту приймання-передачі виконаних наданих послуг від 16.02.2024 року виконавець в період з 02.01.2024 р. по 16.02.2024 р. надавав клієнту правові послуги (перелік яких зазначений в акті), всього витративши 14 годин. Вартість наданих послуг виконавця визначається шляхом множення суми затраченого часу в цей період на вартість за годину роботи. Вартість за годину роботи визначається з розрахунку 2 000 грн. на 1 годину роботи.

Таким чином загальна вартість наданих послуг складає 28 000 грн.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співрозмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно ст. 26 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

За змістом ст. 126 ГПК України можливе покладення на сторони у справі як судових витрат тільки тих сум, які були сплачені стороною за отримання послуг саме адвоката (у розумінні п. 1 ст. 1 та ч. 1 ст. 6 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність), а не будь-якої особи, яка надавала правову допомогу стороні у справі.

Витрати сторін, пов`язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об`єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених ст. 129 ГПК України.

Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от: угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригіналу ордера адвоката, виданого відповідним адвокатським об`єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

З огляду на вищевикладені обставини, суд вважає заявлену суму витрат на послуги адвоката в розмірі 28 000 грн. 00 коп. обґрунтованою та правомірною.

У зв`язку тим, що спір виник в результаті неправильних дій відповідача, що призвело до необхідності позивачу звертатися з позовом до суду та здійснювати додаткові витрати на сплату судового збору, суд, відповідно до свого права, передбаченого ч. 9 ст. 129 ГПК України, покладає на відповідача відшкодування позивачу судового збору.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13 73-92, 129, 207, 236, 238 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи підприємця Ярмоленко Альбіни Романівни ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Фізичної особи підприємця Сємікіна Олександра Анатолійовича ( АДРЕСА_2 , код РНОКПП НОМЕР_2 ) 400 000 (чотириста тисяч) грн. 00 коп. заборгованості, 40 000 (сорок тисяч) грн. 00 коп. штрафу, 36 078 (тридцять шість тисяч сімдесят вісім) грн. 33 коп. пені, 4 814 (чотири тисячі вісімсот чотирнадцять) грн. 00 коп. інфляційних втрат, 3 517 (три тисячі п`ятсот сімнадцять) грн. 81 коп. 3 % річних, 7 266 (сім тисяч двісті шістдесят шість) грн. 15 коп. судового збору та 28 000 (двадцять вісім тисяч) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

3. В решті позовних вимог відмовити.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення підписано 28.06.2024 року.

Суддя Л.Я. Мальована